català-italiano FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2024-10-10
language: ca; it
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

aina /ˈaj.na/ /ˈaj.nə/ (suffix)
aggine

am /ˈam/ (suffix)
ame

asa /ˈa.za/ /ˈa.zə/ (suffix)
asi
  S'utilitza per formar els noms dels enzims.

atge /ˈa.d͡ʒe/ /ˈa.d͡ʒə/ (suffix)
aggio

biosi (suffix)
biosi

ble (suffix)
bile

ció /siˈo/ (suffix)
zione

cultura (suffix)
coltura

ejar /eˈd͡ʒaɾ/ /eˈʒa/ /əˈd͡ʒa/ /əˈʒa/ (suffix)
eggiare

el·lo /ˈeɫ.ɫo/ /ˈeɫ.ɫu/ /ˈɛɫ.ɫo/ /ˈɛɫ.ɫu/ (suffix)
ello

ic (suffix)
ico
  (química) Indica que es tracta d'una substància formada amb la valència major d'un element.

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ (suffix)
izzare

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ (suffix)
logia

ment /ˈmen/ /ˈment/ (suffix)
mente
  Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

metre (suffix)
metro

ot /ˈɔt/ (suffix)
one
  Augmentatiu expressiu.

Aaró (pn)
Aronne

Abat /aˈbat/ /əˈβat/ (pn)
Abate
  Cognom d’origen de dignitat

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ (pn)
Abele

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ (pn)
Adamo

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ (pn)
Afghanistan, Afganistan
  Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agapit /a.ɣaˈpit/ /ə.ɣəˈpit/ (pn)
Agapito

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ (pn)
Alberto

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ (pn)
Albania
  Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ (pn)
Corano

Aleix /aˈɫejʃ/ /əˈɫeʃ/ (pn)
Alessio

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ (pn)
Germania

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ (pn)
Alessandro, Sandro

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ (pn)
Algeri

Altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ /əɫˈta/ (pn)
Altare

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ (pn)
Altissimo

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ (pn)
Americhe, Ameríka

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ (pn)
America del Nord

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ (pn)
Suður-Ameríka, America meridionale

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ (pn)
Anastasio

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ (pn)
Andorra
  Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ (pn)
Andrea

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ (pn)
Andromeda

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ (pn)
Inghilterra
  País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ (pn)
Angola
  Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ (pn)
Anna
  Prenom femení

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ (pn)
Antigua e Barbuda
  Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ (pn)
Antiochia

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ (pn)
Anversa

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ (pn)
Apollo

Apol·lònia /a.poɫˈɫɔ.ni.a/ /a.poˈɫɔ.ni.a/ /ə.poɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Apollonia

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (pn)
Aquario

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ (pn)
Aquisgrana

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ (pn)
Aquitania

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ (pn)
Aragona

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ (pn)
Argentina
  Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ (pn)
Arnaldo

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ (pn)
Archimede

Arseni /aɾˈsɛ.ni/ /ərˈsɛ.ni/ (pn)
Arsenio
  Prenom masculí

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ (pn)
Asturie

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ (pn)
Australia
  Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ (pn)
Azzorre

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (pn)
Bilancia

Balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ (pn)
Balena

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ (pn)
Barcellona
  Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ (pn)
Bartolomeo

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ (pn)
Baviera

Beatriu /be.aˈtɾiw/ /be.əˈtɾiw/ (pn)
Beatrice

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ (pn)
Benedetto, Benito
  Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Beneta /beˈne.ta/ /bəˈnɛ.tə/ (pn)
Benedetta
  Prenom femení

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ (pn)
Berlino

Bernada /beɾˈna.ða/ /bərˈna.ðə/ (pn)
Bernarda

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ (pn)
Bernardo
  Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ (pn)
Gemelli

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ (pn)
Betlemme

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ (pn)
Bielorussia
  Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Birmània /birˈma.ni.ə/ (pn)
Birmania
  (tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ (pn)
Biagio
  Prenom masculí

Blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ (pn)
Bianca
  Prenom femení

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ (pn)
Boemia

Bolívia /boˈɫi.vi.ə/ /boˈɫi.βi.a/ /buˈɫi.vi.ə/ /buˈɫi.βi.ə/ (pn)
Bolivia
  Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb el Brasil, el Paraguai, l'Argentina, Xile i el Perú.

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ (pn)
Borgogna

Botswana (pn)
Botswana
  Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ (pn)
Boote
  (astronomia) Constel·lació boreal situada entre el Serpent i la Cabellera de Berenice.

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ (pn)
Brandeburgo

Brasil /bɾəˈziɫ/ (pn)
Brasile
  Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ (pn)
Bratislava

Bremen /ˈbɾe.men/ /ˈbɾe.mən/ (pn)
Brema

Bru /ˈbɾu/ (pn)
Bruno
  Prenom masculí

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ (pn)
Bruxelles, Brusselle

Brúixola /ˈbɾu.ʃo.ɫa/ /ˈbɾu.ʃo.ɫə/ /ˈbɾu.ʃu.ɫə/ /ˈbɾuj.ʃo.ɫa/ (pn)
Bussola

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ (pn)
Bulgaria

Burkina Faso (pn)
Burkina Faso
  Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burí /buˈɾi/ (pn)
Bulino

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ (pn)
Belgio
  Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ (pn)
bibbia, Bibbia
  Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə (pn)
Bosnia-Erzegovina, Bosnia ed Erzegovina
  Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

CV (acronym)
CV
  Sigles de cavall de vapor.

Ca Major (pn)
Cane Maggiore

Ca Menor (pn)
Cane Minore

Cabellera de Berenice (pn)
Chioma di Berenice

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ (pn)
Cairo

Camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ (pn)
Camaleonte

Camil·la /kaˈmi.ɫa/ /kaˈmiɫ.ɫa/ /kəˈmi.ɫə/ /kəˈmiɫ.ɫə/ (pn)
Camilla

Canadà /kə.nəˈða/ (pn)
Canada
  Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Cap d'Any (pn)
capodanno

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ (pn)
Capricorno
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
  (astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ (pn)
Carlo

Cassiopea /ka.si.oˈpe.a/ /kə.si.oˈpə.ə/ /kə.si.uˈpɛ.ə/ (pn)
Cassiopeia

Castelló /kas.teˈʎo/ /kəs.təˈʎo/ (pn)
Castiglione
  Municipi de la Plana Alta i capital de província, de nom complet Castelló de la Plana.
  Cognom d’origen toponímic

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ (pn)
Catalogna
  País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ (pn)
Caterina
  Prenom femení

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ (pn)
Catania

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ (pn)
Caucaso

Cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ (pn)
Cavalluccio

Cavallet de Pintor (pn)
Pittore

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ (pn)
Caino

Cebrià /se.bɾiˈa/ /sə.βɾiˈa/ (pn)
Cipriano
  Prenom masculí

Cefeu /seˈfew/ /səˈfew/ (pn)
Cefeo

Centaure /senˈtaw.ɾe/ /sənˈtaw.ɾə/ (pn)
Centauro

Cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (pn)
Cigno

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ (pn)
Città del Vaticano
  El Vaticà.

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ (pn)
Coblenza
  Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ (pn)
Colomba
  Constel·lació austral situada el Ca Major, la Llebre, el Burí, el Cavallet de Pintor i la Popa.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ (pn)
Colombia
  Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ (pn)
Compasso

Constantina /kons.tanˈti.na/ /kons.tənˈti.nə/ /kuns.tənˈti.nə/ (pn)
Constantina

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ (pn)
Constantino, Costantino
  Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ (pn)
Constanza
  Prenom femení
Constanza, Costanza
  Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ (pn)
Coppa

Corb /ˈkɔrp/ (pn)
Corvo

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ (pn)
Corfù

Corneli /koɾˈnɛ.ɫi/ /kurˈnɛ.ɫi/ (pn)
Cornelio

Corona Austral (pn)
Corona Australe

Corona Boreal (pn)
Corona Boreale

Corpus /ˈkɔr.pus/ (pn)
Corpus

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ (pn)
Cosma

Cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ (pn)
Auriga

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ (pn)
Cancro

Creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ (pn)
Creatore

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ (pn)
Creta
  Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ (n, masc)
Cretacico

Creu del Sud (pn)
Croce del Sud

Crist /ˈkɾist/ (pn)
Cristo

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ (pn)
Cristoforo
  Prenom masculí

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ (pn)
Croazia
  Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cèlia /ˈsɛ.li.a/ /ˈsɛ.ɫi.ə/ (pn)
Celia

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ (pn)
Corsica

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ (pn)
Damasco

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ (pn)
Daniele

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ (pn)
Danubio

David /daˈvit/ /daˈβit/ /dəˈvit/ /dəˈβit/ (pn)
Davide
  Prenom masculí

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ (pn)
Diana

Dido /ˈdi.ðo/ /ˈdi.ðu/ (pn)
Didone
  (mitologia grega) Princesa de Tir, germana de Pigmalió, fundadora llegendària i primera reina de Cartago.

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ (pn)
Danimarca
  Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Dione /diˈo.ne/ (pn)
Dione

Dionís /di.oˈnis/ /di.uˈnis/ (pn)
Dioniso
  (mitologia grega) Déu del vi i de la vinya, patró de l’agricultura i del teatre.
Dionisio
  Prenom masculí

Djibouti (pn)
Gibuti
  Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dofí /doˈfi/ /duˈfi/ (pn)
Delfino

Dragó /dɾaˈɣo/ /dɾəˈɣo/ (pn)
Dragone

Déu (pn)
Dio

Déu me'n guard /ˌdew.meŋˈɡwaɾt/ /ˌdew.məŋˈɡwart/ (Interjection)
Dio me ne guardi

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ (pn)
Egitto
  Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eliseu /e.ɫiˈzɛw/ /ə.ɫiˈzɛw/ (pn)
Eliseo

Eloi /eˈɫɔj/ /əˈɫɔj/ (pn)
Eligio
  Prenom masculí

Eloïsa /e.ɫoˈi.za/ /ə.ɫoˈi.zə/ /ə.ɫuˈi.zə/ (pn)
Eloisa
  Prenom femení

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ (pn)
Emilio

Emilià /e.mi.ɫiˈa/ /ə.mi.ɫiˈa/ (pn)
Emiliano

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ (pn)
Enrico
  Prenom masculí

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ (pn)
Ecuador
  Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Eridà /e.ɾiˈða/ /ə.ɾiˈða/ (pn)
Eridano

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ (pn)
Eritrea
  Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ersili /eɾˈsi.ɫi/ /ərˈsi.ɫi/ (pn)
Ersilio
  Prenom masculí d’origen germànic

Ersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ (pn)
Ersilia
  Prenom femení

Escaire /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ (pn)
Regolo

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ (pn)
Scorpione

Escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ (pn)
Scultore

Escut /esˈkut/ /əsˈkut/ (pn)
Scudo

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ (pn)
Scozia

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ (pn)
Slovacchia
  Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ (pn)
Slovenia
  País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ (pn)
Spagna
  Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Estats Units /esˌtad.zuˈnits/ (pn)
Stati Uniti
  Estats Units

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ (pn)
Stefano
  Prenom masculí

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ (pn)
Estonia
  Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ (pn)
Etiopia
  Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ (pn)
Eugenio

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ (pn)
Europa

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ (pn)
Eva

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ (pn)
Filippo

Feliu /feˈɫiw/ /fəˈɫiw/ (pn)
Felice

Fermí /feɾˈmi/ /fərˈmi/ (pn)
Firmino

Ferran (pn)
Ferdinando

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ (pn)
Finlandia
  Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ (pn)
Fiandre

Flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ (pn)
Flora

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ (pn)
Firenze
  La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Forn /ˈforn/ (pn)
Fornace

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ (pn)
Francesco

França /ˈfɾan.sə/ (pn)
Francia
  Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Fèlix /ˈfɛ.ɫiks/ (pn)
Felice

Fènix /ˈfɛ.niks/ (pn)
Fenice

Gall Dindi (pn)
Pavone

Gal·les /ˈɡa.ɫes/ /ˈɡa.ɫəs/ /ˈɡaɫ.ɫes/ /ˈɡaɫ.ɫəs/ (pn)
Galles

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ (pn)
Gand

Gaspar /ɡasˈpa/ /ɡasˈpaɾ/ /ɡəsˈpa/ (pn)
Gaspare

Gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒem.mə/ (pn)
Gemma

Gerard /d͡ʒeˈɾaɾt/ /ʒəˈɾart/ (pn)
Gerardo

Getuli (pn)
Getulio
  Prenom masculí

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ (pn)
Ginevra
  Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.
  Prenom femení

Girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ (pn)
Giraffa

Gran Bretanya (pn)
Gran Bretagna
  Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ (pn)
Gregorio

Groenlàndia /ɡɾo.enˈɫan.di.a/ /ɡɾo.ənˈɫan.di.ə/ /ɡɾu.ənˈɫan.di.ə/ (pn)
Groenlandia

Grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ (pn)
Gru

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ (pn)
Grecia
  Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ (pn)
Guglielmo
  Prenom masculí d’origen germànic

Guineueta /ɡi.neˈwe.ta/ /ɡi.nəˈwə.tə/ /ɡi.nəˈwɛ.tə/ (pn)
Volpetta
  (astronomia) Constel·lació boreal situada entre Cigne, la Lira, la Sageta, el Dofí i el Pegàs.

Guiu /ˈɡiw/ (pn)
Guido
  Prenom masculí

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ (pn)
Elena

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ (pn)
Era

Hersília /eɾˈsi.ɫi.a/ /ərˈsi.ɫi.ə/ (pn)
Ersilia
  Prenom femení

Hidra femella (pn)
Idra

Hidra mascle (pn)
Idra Maschio

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ (pn)
Ungheria
  País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ (pn)
Orazio

Hècuba /ˈɛ.ku.ba/ /ˈɛ.ku.βə/ (pn)
Ecuba

Hèrcules /ˈɛr.ku.ɫəs/ /ˈɛɾ.ku.ɫes/ (pn)
Ercole

Ia /ˈi.a/ /ˈi.ə/ (pn)
Iva

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ (pn)
Ignazio

Il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ (pn)
Illuminismo, illuminismo

Indi (pn)
Indiano

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ (pn)
Internet
  Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iran (pn)
Iran
  Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Irlanda /irˈɫan.də/ (pn)
Irlanda
  Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Isabel (pn)
Isabella
  Prenom femení

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ (pn)
Islanda
  Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ (pn)
Italia
  Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Iu /ˈiw/ (pn)
Ivo

Jacint /d͡ʒaˈsin/ /d͡ʒaˈsint/ /ʒəˈsin/ /ʒəˈsint/ (pn)
Giacinto

Jacob /d͡ʒaˈkɔp/ /ʒəˈkɔp/ (pn)
Giacobbe
  Prenom masculí

Japó /ʒəˈpo/ (pn)
Giappone
  Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ (pn)
Giacomo
  Prenom masculí

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ (n)
Girolamo

Jesús /d͡ʒeˈzus/ /ʒəˈzus/ (pn)
Gesù

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ (pn)
Giovanni, Gianni
  Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ (pn)
Giovanna
  Prenom femení

Joel /d͡ʒoˈɛɫ/ /ʒoˈɛɫ/ /ʒuˈɛɫ/ (pn)
Gioele

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ (pn)
Giorgio

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ (pn)
Giuseppe

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ (pn)
Giulio

Juliana /d͡ʒu.ɫiˈa.na/ /ʒu.ɫiˈa.nə/ (pn)
Emiliano

Julià /d͡ʒu.ɫiˈa/ /ʒu.ɫiˈa/ (pn)
Giuliano

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ (pn)
Giulia

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ (pn)
Kabul

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ (pn)
Kenya
  Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ (pn)
Kosovo

Laci /ˈɫa.si/ (pn)
Lazio
  (topònim) Regió administrativa d'Itàlia.
Latium
  (història) Antiga regió d'Itàlia.

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ (pn)
Laconia

Lancelot (pn)
Lancillotto
  Prenom masculí

Lavínium /ɫaˈvi.ni.um/ /ɫaˈβi.ni.um/ /ɫəˈvi.ni.um/ /ɫəˈβi.ni.um/ (pn)
Lavinium

Lesotho (pn)
Lesotho
  Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ (pn)
Lettonia
  Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Liechtenstein (pn)
Liechtenstein
  Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lieja /ɫiˈɛ.d͡ʒa/ /ɫiˈɛ.d͡ʒɛ/ /ɫiˈɛ.ʒa/ /ɫiˈɛ.ʒə/ (pn)
Liegi

Linx /ˈɫiɲʃ/ (pn)
Lince

Lira /ˈɫi.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ (pn)
Lira

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ (pn)
Lisbona

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ (pn)
Lituania
  Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ /ʎəŋ.ɡərˈdaʃ/ (pn)
Lucertola

Llebre /ˈʎe.bɾe/ /ˈʎe.βɾə/ (pn)
Lepre

Llebrers /ʎeˈbɾeɾs/ /ʎeˈβɾes/ /ʎəˈβɾes/ (pn)
Cani da Caccia

Lleó /ʎəˈo/ (pn)
Leone
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.

Lleó Menor (pn)
Leone Minore

Llop /ˈʎop/ (pn)
Lupo
  Prenom masculí
  Constel·lació austral situada entre la Balança, Centaure, el Compas, Escaire i l’Escorpió.

Lluís /ʎuˈis/ (pn)
Luigi

Londres /ˈɫon.dɾes/ (pn)
Londra

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ (pn)
Lovanio

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ (pn)
Lussemburgo
  Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ (pn)
Lidia
  Prenom femení

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ (pn)
Macedonia
  Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
  Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
  (obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord (pn)
Macedonia del Nord
  Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ (pn)
Madagascar
  Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ (pn)
Madrid

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ (pn)
Magonza

Mallorca /maˈʎɔr.ka/ /maˈʎɔɾ.ka/ /maˈʎɔɾ.kɔ/ /məˈʎɔr.kə/ (pn)
Maiorca

Malta /ˈmaɫ.tə/ (pn)
Malta
  Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
  Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Manuel /ma.nuˈɛɫ/ /mə.nuˈɛɫ/ (pn)
Emanuele
  Prenom masculí

Marc /ˈmark/ (pn)
Marco

Marcel·la /marˈsɛɫ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫɛ/ /maɾˈsɛɫ.ɫa/ /mərˈsɛ.ɫə/ /mərˈsɛɫ.ɫə/ /məɾˈsɛɫ.ɫə/ (pn)
Marcella
  Prenom femení

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ (pn)
Maria
  Prenom femení d’origen cristià

Maria Anna (pn)
Maria Anna
  Prenom femení

Marianna /ma.ɾiˈan.na/ /mə.ɾiˈan.nə/ (pn)
Marianna
  Prenom femení

Marina /məˈɾi.nə/ (pn)
Marina
  Prenom femení

Marroc /məˈrɔk/ (pn)
Marocco
  Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ (pn)
Marsiglia

Mart (pn)
Marte
  Quart planeta del sistema Solar.
  Déu romà de la guerra.

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ (pn)
Martino

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ (pn)
Matteo
  Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ (pn)
Matusalemme

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ (pn)
Mauritania
  Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Maximilià /mak.si.mi.ɫiˈa/ /mək.si.mi.ɫiˈa/ (pn)
Massimiliano

Microscopi /mi.kɾosˈkɔ.pi/ /mi.kɾusˈkɔ.pi/ (pn)
Microscopio

Miquel /miˈkɛɫ/ (pn)
Michele
  Prenom masculí d’origen hebreu

Mireia /miˈɾɛ.ja/ /miˈɾɛ.jə/ /miˈɾɛ.jɛ/ (pn)
Mirella

Mitridates /mi.tɾiˈða.tes/ /mi.tɾiˈða.təs/ (pn)
Mithridate

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ (pn)
Moldavia, Moldova
  Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ (pn)
Molinaro
  Cognom d’origen d’ofici

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ (pn)
Mongolia
  Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real (pn)
Montreale

Montecarlo /ˌmon.teˈkaɾ.ɫo/ /ˌmon.təˈkar.ɫo/ (pn)
Monte Carlo

Montenegro (pn)
Montenegro

Mosca /ˈmos.kə/ (pn)
Mosca

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ (pn)
Mosca

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ (pn)
Mozambico
  Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Màquina pneumàtica (pn)
Macchina Pneumatica

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ (pn)
Messico
  Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
  Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ (pn)
Monaco, Principato di Monaco
  Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Múnic /ˈmu.nik/ (pn)
Monaco

Nadal /nəˈðaɫ/ (pn)
Natale
  Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ (pn)
Namibia
  Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ (pn)
Napoleone

Nicòsia /niˈkɔ.zi.a/ /niˈkɔ.zi.ə/ (pn)
Nicosia

Noemí /no.eˈmi/ /no.əˈmi/ /nu.əˈmi/ (pn)
Noemi

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ (pn)
Norvegia
  País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ (pn)
Nuova Caledonia

Nuremberg /ˈnu.ɾemˌbɛrk/ (pn)
Norimberga

Ocell del Paradís (pn)
Uccello del Paradiso

Octant /okˈtan/ /okˈtant/ /ukˈtan/ (pn)
Ottante

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ (pn)
Odessa

Orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ (pn)
Dorado

Orió /o.ɾiˈo/ /u.ɾiˈo/ (pn)
Orione

Orà /oˈɾa/ /uˈɾa/ (pn)
Orano

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ (pn)
Oslo

PIB /ˈpip/ (acronym)
PIL

Pakistan /pə.kisˈtan/ (pn)
Pakistan
  Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

París /paˈɾis/ (pn)
Parigi

Pasqua /ˈpas.kwə/ (n, fem)
Pasqua

Pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ (pn)
Pastore
  Cognom d’origen d'ofici

Pau /ˈpaw/ (pn)
Paolo

País Basc (pn)
Paese basco, Paese Basco

País Valencià (pn)
Paese Valenziano

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ (pn)
Paesi Bassi
  Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Països Catalans /paˌi.zos.ka.taˈɫans/ /pəˌi.zos.kə.təˈɫans/ /pəˌi.zus.kə.təˈɫans/ (pn)
Paesi catalani

Pegàs /peˈɣas/ /pəˈɣas/ (pn)
Pegaso

Peix Austral (pn)
Pesce Australe

Peix volador (pn)
Pesce volante

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ (pn)
Pesci

Pequín /peˈkin/ (pn)
Pechino

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ (pn)
Pietro, Piero

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ (pn)
Perpignano

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ (pn)
Perseo

Perú /pəˈɾu/ (pn)
Perù
  Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Plutó /pɫuˈto/ (pn)
Plutone

Polinèsia /po.ɫiˈnɛ.zi.a/ /po.ɫiˈnɛ.zi.ə/ /pu.ɫiˈnɛ.zi.ə/ (pn)
Polinesia

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Polonia
  Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ (pn)
Poppa

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ (pn)
Portogallo
  País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Prudenci /pɾuˈðɛn.si/ (pn)
Prudenzio

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ (pn)
Tolomeo

Quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ (pn)
Carena

Quintí /kinˈti/ (pn)
Quintino

Quiró /kiˈɾo/ (pn)
Chirone
  (astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

Rafel /raˈfɛɫ/ /rəˈfɛɫ/ (pn)
Raffaele

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ (pn)
Ratisbona

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ (pn)
Regno Unito
  Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ (pn)
Orologio

Reticle /reˈti.kɫe/ /rəˈti.kɫə/ (pn)
Reticolo

Ricard /riˈkart/ (pn)
Riccardo

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ (pn)
Riga

Rin /ˈrin/ (pn)
Reno

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ (pn)
Roberto
  Prenom masculí d’origen germànic

Roma /ˈro.ma/ (pn)
Roma
  Ciutat a la riba del Tíber, capital d’Itàlia.

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ (pn)
Romania
  Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Romanya /roˈma.ɲa/ /roˈma.ɲə/ /ruˈma.ɲə/ (pn)
Romagna

Romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ (pn)
Romeo
  Prenom masculí

Rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ /ˈrɔ.zə/ (pn)
Rosa
  Prenom femení

Rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ (pn)
Rosalia

Rutília /ruˈti.ɫi.a/ /ruˈti.ɫi.ə/ (pn)
Rutilia
  Prenom femení

Ròmul /ˈrɔ.muɫ/ (pn)
Romolo

Rússia /ˈru.si.ə/ (pn)
Russia
  Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

Sabina (pn)
Sabina
  Prenom femení

Sageta /saˈd͡ʒe.ta/ /saˈʒe.ta/ /səˈʒə.tə/ /səˈʒɛ.tə/ (pn)
Freccia

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (pn)
Sagittario

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ (pn)
San Marino
  Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Santiago (pn)
Giacomo

Sastre /ˈsas.tɾe/ /ˈsas.tɾə/ (pn)
Sarti
  Cognom d’origen d’ofici

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ (pn)
Sassonia

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ (pn)
Sebastiano
  Prenom masculí

Sem /ˈsem/ /ˈsəm/ /ˈsɛm/ (pn)
Sem
  Fill de Noè, ancestre mític dels semites.

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ (pn)
Senegal
  Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Serpent /serˈpen/ /seɾˈpen/ /sərˈpen/ /səɾˈpent/ (pn)
Serpente

Serpentari /seɾ.penˈta.ɾi/ /sər.pənˈta.ɾi/ (pn)
Ofiuco

Sextant /seksˈtan/ /seksˈtant/ /səksˈtan/ /səksˈtant/ (pn)
Sestante

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ (pn)
Seul

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ (pn)
Sicilia

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ (pn)
Silvestro
  Prenom masculí

Silvi (pn)
Silvio
  Prenom masculí

Simona /siˈmo.na/ /siˈmo.nə/ (pn)
Simona
  Prenom femení

Simó /siˈmo/ (pn)
Simone
  Prenom masculí

Sol /ˈsɔɫ/ (pn)
Sole
  Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ (pn)
Sri Lanka
  Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ (pn)
Sudafrica
  Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
  Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Suècia /suˈɛ.si.ə/ (pn)
Svezia
  Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ (pn)
Svizzera, Helvetia
  Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ (pn)
Swaziland
  Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ (pn)
Serbia

Sísif /ˈsi.zif/ (pn)
Sisifo

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ (pn)
Tanzania
  Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Taula /ˈtaw.ɫa/ /ˈtaw.ɫə/ (pn)
Mensa

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ (pn)
Toro

Telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ (pn)
Telescopio

Terenci /teˈɾɛn.si/ /təˈɾen.si/ /təˈɾɛn.si/ (pn)
Terenzio

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ (pn)
Teresa

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ (pn)
Terra
  Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Tibet /tiˈbet/ /tiˈβɛt/ (pn)
Tibet

Tirana /tiˈɾa.na/ /tiˈɾa.nə/ (pn)
Tirana

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ (pn)
Tolosa

Triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ /tɾiˈaŋ.ɡɫə/ (pn)
Triangolo

Triangle Austral (pn)
Triangolo Australe

Trèveris /ˈtɾɛ.ve.ɾis/ /ˈtɾɛ.və.ɾis/ /ˈtɾɛ.βe.ɾis/ /ˈtɾɛ.βə.ɾis/ (pn)
Treviri

Tucà /tuˈka/ (pn)
Tucano

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ (pn)
Tunisia
  Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turquia /turˈki.ə/ (pn)
Turchia
  Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ (pn)
Turingia

Txad (pn)
Ciad
  Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ (pn)
Ucraina
  Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Unicorn /u.niˈkɔrn/ (pn)
Unicorno

Uruguai (pn)
Uruguay

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ (pn)
Valencia

Valònia /baˈɫɔ.ni.a/ /bəˈɫɔ.ni.ə/ /vaˈɫɔ.ni.a/ /vəˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Vallonia

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ (pn)
Varsavia

Vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈbɛ.ɫə/ /ˈbɛ.ɫɛ/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ (pn)
Vela

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ (pn)
Cenerentola

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (pn)
Vergine
  La Verge Maria, Mare de Déu.
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ (pn)
Wikizionario

Vicenç /biˈsɛns/ /viˈsɛns/ /viˈsɛns/ (pn)
Vincenzo
  Prenom masculí d’origen llatí

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ (pn)
Vienna

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ (pn)
Wikipedia

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ (pn)
Saverio

Xina /ˈʃi.nə/ (pn)
Cina

Xipre /ˈʃi.pɾə/ (pn)
Cipro
  País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Zimbàbue (pn)
Zimbabwe

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ (pn)
Zambia
  Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

a bell ull (adv)
a occhio

a boca de canó /a /ə (adj)
a bruciapelo
  (waterpolo, futbol) Dit de la rematada efectuada des de molt a prop de la porteria.

a boca de canó /a /ə (adv)
a bruciapelo
  Dit d'un tret disparat amb la boca de foc de l'arma gairebé tocant l’objectiu.
  Sense mirament, sense pensar-ho.

a camp ras (adv)
all'aperto

a corre-cuita /aˌko.reˈkuj.ta/ /aˌko.reˈkwi.ta/ (adv)
in fretta e furia

a frec de roba (adj)
a bruciapelo

a granel (adv)
sfuso

a la francesa (adv)
all'inglese
  (irònicament) Sense acomiadar-se, discretament.

a la quinta forca /a.ɫaˌkin.taˈfoɾ.ka/ (adv)
a casa del diavolo

a les calendes gregues (adv)
alle calende greche

a lloure (adv)
a propio agio

a mata-degolla /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎa/ /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎɔ/ /əˌma.tə.ðəˈɣɔ.ʎə/ (adv)
a ferro e fuoco
  Assaltar matant sense donar quarter.
ai ferri corti
  (amb el verb estar) Dues parts, enfrontades amb gran enemistat.

a part (adv)
a parte

a peu de fàbrica (adv)
franco fabbrica

a poc a poc /aˌpɔ.kaˈpɔk/ (adv)
a poco a poco

a portell (adv)
a fila sfalsata

a posta (adv)
apposta

a prop (adv)
vicino
  A poca distància, espacial o temporal.

a reveure (Interjection)
arrivederci

a vegades (adv)
a volte

aalenià /a.a.ɫe.niˈa/ /ə.ə.ɫə.niˈa/ (n, masc)
aaleniano
  Primer estatge del juràssic mitjà, situat entre el toarcià i el bajocià.

abacallanar-se /a.ba.ka.ʎaˈnaɾ.se/ /ə.bə.kə.ʎə.nərˈsə/ /ə.bə.kə.ʎəˈnaɾ.sə/ /ə.βə.kə.ʎəˈnar.sə/ (v)
incartapecorirsi

abacial /a.ba.siˈaɫ/ /ə.βə.siˈaɫ/ (adj)
abbaziale

abacà /a.baˈka/ /ə.βəˈka/ (n, masc)
abacà, abaca
  Fibra tèxtil obtinguda de la planta del mateix nom.

abadal /a.baˈðaɫ/ /ə.βəˈðaɫ/ (adj)
abbaziale

abadejo /a.baˈðe.d͡ʒo/ /a.βaˈðe.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒu/ /ə.βəˈðɛ.ʒu/ (n, masc)
pollack
  Peix de l'ordre dels gadiformes, molt semblant al bacallà, però més petit (Pollachius pollachius).

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ (n, fem)
badessa

abadia /a.baˈði.a/ (n, fem)
abbazia, badia

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ (v)
abbassare
  Posar quelcom més baix d'on és.
  Humiliar, fer perdre l'orgull o la dignitat.
  (pronominal) Humiliar-se, perdre un mateix l'orgull o la dignitat.

abaixar-se els pantalons (v)
calare le brache
  Cedir deshonrosament.

abalançar /a.ba.ɫanˈsaɾ/ /a.βa.ɫanˈsa/ /ə.βə.ɫənˈsa/ (v)
bilanciare
  Posar les balances al fi, afinar-les.
avventarsi
  (pronominal) Inclinar-se alguna cosa perdent la seva posició natural.
gettarsi
  (pronominal) Escometre a algú o a alguna cosa tirant-se al damunt.

abandonadament /a.ban.doˌna.ðaˈment/ /a.βan.doˌna.ðaˈmen/ /ə.bən.doˌna.ðəˈment/ /ə.bən.duˌna.ðəˈmen/ /ə.βən.duˌna.ðəˈmen/ (adv)
abbandonatamente

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ (v)
abbandonare
  Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.
svillaneggiare
  Dir fàstics a algú.
gettar
  Donar per menys preu alguna cosa.
scoraggiarsi
  Perdre els ànims, desanimar-se.
avvilirsi, confidarsi
  (pronominal) menysprear-se, envilir-se.
straccurare
  No cuidar de les seves obligacions o interessos.

abandó /a.banˈdo/ (n, masc)
abbandono

abans /aˈbans/ (adv)
prima

abans-d'ahir /aˌbanz.ðaˈiɾ/ /aˌβanz.ðaˈi/ /əˌβanz.dəˈi/ (adv)
altroieri

abarrotar /a.ba.roˈtaɾ/ /a.βa.roˈta/ /ə.bə.roˈta/ /ə.bə.ruˈta/ /ə.βə.ruˈta/ (v)
affollare
  Omplir completament, omplir de gom a gom.

abassegar /a.ba.seˈɣaɾ/ /a.βa.seˈɣa/ /ə.βə.səˈɣa/ (v)
accaparrare

abast /aˈbast/ /əˈβast/ (n, masc)
portata

abastament /a.bas.taˈment/ /a.βas.taˈmen/ /ə.bəs.təˈmen/ /ə.bəs.təˈment/ (n, masc)
provviste

abastar /a.basˈtaɾ/ /a.βasˈta/ (v)
staccare
  (transitiu) Haver allò que està en algun lloc alt o distant.
provvedere
  (transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
bastare
  (intransitiu) Ser suficient o bastant.

abat /aˈbat/ (n, masc)
abate

abatible /a.baˈti.bɫe/ /a.βaˈti.βɫe/ /a.βaˈtib.bɫe/ /ə.bəˈtib.bɫə/ /ə.βəˈti.βɫə/ (adj)
reclinabile

abatre /aˈba.tɾe/ /əˈβa.tɾə/ (v)
abbattere
  Fer caure, tirar a terra.
  Fer perdre l'ànim, les forces.
deprimere
  Metafòricament, humiliar, envilir.

abazí /a.baˈzi/ /ə.βəˈzi/ (n, masc)
abaza

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ (v)
abdicare

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ (n, masc)
addome

abdominal /ab.do.miˈnaɫ/ /əb.do.miˈnaɫ/ /əb.du.miˈnaɫ/ (adj)
addominale

abdominals /ab.do.miˈnaɫs/ /əb.du.miˈnaɫs/ (n, masc)
addominali

abduir /ab.duˈi/ /ab.duˈiɾ/ /əb.duˈi/ (v)
abdurre
  Allunyar un membre o un òrgan del cos del pla medià que divideix el cos en dues parts simètriques.

abecedari /a.βe.seˈða.ɾi/ /ə.βə.səˈða.ɾi/ (n, masc)
alfabeto

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ (n, fem)
ape, ape domestica
  Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellir /a.beˈʎiɾ/ /a.βeˈʎi/ (v)
piacere
  Venir de gust.

abenaki /a.beˈna.ki/ /ə.βəˈna.ki/ (n, masc)
abenaki

aberrant /a.beˈrant/ /a.βeˈran/ /ə.bəˈran/ /ə.bəˈrant/ /ə.βəˈran/ (adj)
aberrante

abeurador /a.bew.ɾaˈðoɾ/ /a.βew.ɾaˈðo/ (n, masc)
bbevatoio

abeurament /a.bew.ɾaˈment/ /a.βew.ɾaˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈment/ /ə.βəw.ɾəˈmen/ (n, masc)
abbeveraggio

abeurar /a.bewˈɾaɾ/ /a.βewˈɾa/ /ə.βəwˈɾa/ (v)
abbeverare
  Donar beure al bestiar.

abigeat /a.bi.d͡ʒeˈat/ /a.βi.ʒeˈat/ /ə.βi.ʒeˈat/ (n, masc)
abigeato

abillar /a.biˈʎaɾ/ /a.βiˈʎa/ (v)
abellire

abismar /a.bizˈmaɾ/ /a.βizˈma/ /ə.βizˈma/ (v)
profondarsi
  Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ (n, masc)
abisso
  Fondària immensa.

abiòtic /a.biˈɔ.tik/ /ə.βiˈɔ.tik/ (adj, masc)
abiotico
  Que no forma part dels éssers vius o no és producte d'ells.

abjectament /abˌd͡ʒɛk.taˈmen/ /abˌd͡ʒɛk.taˈment/ /əbˌʒek.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈment/ (adv)
abiettamente

abjurar /ab.d͡ʒuˈɾa/ /ab.d͡ʒuˈɾaɾ/ /əb.ʒuˈɾa/ (v)
abbiurare

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ (adj)
abcaso
  Propi d'Abkhàzia, els seus habitants o la seva llengua.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ (n, masc)
abcaso
  Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablanir /a.bɫaˈniɾ/ /a.βɫaˈni/ (v)
mollificare
  Posar bla, estovar.
addolcire
  Laxar, suavitzar alguna cosa.
disasprire
  Mitigar la feresa, la ira o l'enuig d'algú.
ammollare
  Estovar el llit o semblant.
temperarsi
  Temperar-se.
lenire
  Posar-se blana o tendre amb la rosada.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ (n, masc)
ablativo

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ (v)
versare, traboccare
  Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.
spandere
  Gastar molts de diners amb la finalitat d'aconseguir alguna cosa.
affollarsi
  (pronominal) Ajuntar-se de cop en algun lloc molta de gent.
affollarsi, piegarsi
  (pronominal) Inclinar-se, tirar-se amb el cos endavant.

abocat /a.boˈkat/ /ə.boˈkat/ /ə.buˈkat/ (adj, masc)
abboccato
  (enologia) Que deixa a la boca un punt de dolçor, dit del vi suau, entre sec i dolç,

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ (v)
abolire

abominable /a.bo.miˈna.bɫe/ /a.βo.miˈna.βɫe/ /a.βo.miˈnab.bɫe/ /ə.bo.miˈnab.bɫə/ /ə.bu.miˈnab.bɫə/ /ə.βu.miˈna.βɫə/ /ə.βu.miˈnab.bɫə/ (adj)
abominabile

abominablement /a.bo.miˌna.bɫeˈment/ /a.βo.miˌna.βɫeˈmen/ /a.βo.miˌnab.bɫeˈmen/ /ə.bo.miˌnab.bɫəˈment/ /ə.bu.miˌnab.bɫəˈmen/ /ə.βu.miˌna.βɫəˈmen/ /ə.βu.miˌnab.bɫəˈmen/ (adv)
abominevolmente

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ (v)
abominare

abonançar /a.bo.nanˈsaɾ/ /a.βo.nanˈsa/ /ə.bo.nənˈsa/ /ə.bu.nənˈsa/ /ə.βu.nənˈsa/ (v)
rasserenarsi

abonar /a.boˈnaɾ/ /a.βoˈna/ /ə.boˈna/ /ə.buˈna/ /ə.βuˈna/ (v)
accreditare
  Acreditar, donar per bo.
avallare
  Sortir fiador per algú.
abbonare
  Anotar en un compte una partida a favor d'algú; prendre a compte.
abbonarsi
  (pronominal) Prendre un abonament.

abonir /a.boˈniɾ/ /a.βoˈni/ /ə.boˈni/ /ə.buˈni/ /ə.βuˈni/ (v)
abbonire

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ (v)
acciaccare

abordar /a.boɾˈðaɾ/ /a.βorˈða/ /a.βoɾˈða/ /ə.boɾˈða/ /ə.burˈða/ /ə.βurˈda/ (v)
abbordare
  (nàutica) Arrimar-se una embarcació a una altra, generalment per envestir-se.
approdare
  Arribar la nau a terra.
assalire
  Escometre amb ímpetu i fúria.
aissare
  (balear) Aquissar.

aborrallonament /a.bo.ra.ʎo.naˈment/ /a.βo.ra.ʎo.naˈmen/ /ə.bo.rə.ʎo.nəˈment/ /ə.bu.rə.ʎu.nəˈmen/ /ə.βu.rə.ʎu.nəˈmen/ (n, masc)
pilling

abrasar /a.bɾaˈzaɾ/ /a.βɾaˈza/ /ə.βɾəˈza/ (v)
abbruciare
  Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
inaridire
  Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.

abrasivitat (n, fem)
abrasività

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ (n, fem)
abbraccio

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ (v)
abbracciare
  Estrènyer amb els braços.
  Seguir una causa, opinió o partit.

abreujadament /a.bɾewˌd͡ʒa.ðaˈment/ /a.βɾewˌd͡ʒa.ðaˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈment/ /ə.βɾəwˌʒa.ðəˈmen/ (adv)
abbreviatamente

abreujar /a.bɾewˈd͡ʒaɾ/ /a.βɾewˈd͡ʒa/ /ə.βɾəwˈʒa/ (v)
abbreviare

abreviació /a.bɾe.vi.a.siˈo/ /a.βɾe.βi.a.siˈo/ /ə.bɾə.vi.ə.siˈo/ /ə.βɾə.βi.ə.siˈo/ (n, fem)
abbreviazione

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ (n, fem)
abbreviatura, abbreviazione
  Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ (n, masc)
cappotto
  Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.
riparo
  Aixopluc, ajuda, protecció.

abrigar /a.bɾiˈɣaɾ/ /a.βɾiˈɣa/ (v)
riparare
  Resguardar del fred.
difendere
  Auxiliar, emparar, patrocinar.
ricoprire
  Cobrir, tapar.

abril /əˈβɾiɫ/ (n, masc)
aprile
  Quart mes de l'any.

abrilenc /a.bɾiˈɫeŋk/ /a.βɾiˈɫeŋ/ /ə.bɾiˈɫəŋk/ /ə.bɾiˈɫɛŋk/ /ə.βɾiˈɫɛŋ/ (adj, masc)
aprilino

abrillantar /a.bɾi.ʎanˈtaɾ/ /a.βɾi.ʎanˈta/ /ə.βɾi.ʎənˈta/ (v)
brillantare

abrivadament /a.bɾiˌva.ðaˈment/ /a.βɾiˌβa.ðaˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈment/ /ə.βɾiˌβa.ðəˈmen/ (adv)
coraggiosamente

abrogació /a.bɾo.ɣa.siˈo/ /ə.bɾo.ɣə.siˈo/ /ə.bɾu.ɣə.siˈo/ /ə.βɾu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
abrogazione

abrogar /a.bɾoˈɣaɾ/ /a.βɾoˈɣa/ /ə.bɾoˈɣa/ /ə.bɾuˈɣa/ /ə.βɾuˈɣa/ (v)
abrogare

abromar-se /a.bɾoˈmaɾ.se/ /ə.bɾoˈmaɾ.sə/ /ə.bɾu.mərˈsə/ /ə.βɾuˈmar.sə/ (v)
intarlare
  Omplir-se de broma les naus.

abruptament /aˌbɾup.taˈment/ /aˌβɾup.taˈmen/ /əˌbɾup.təˈmen/ /əˌbɾup.təˈment/ /əˌβɾup.təˈmen/ (adv)
bruscamente

abrusar /a.bɾuˈzaɾ/ /a.βɾuˈza/ /ə.βɾuˈza/ (v)
abbrustolire
  Escalfar amb excés, com l'ardor del sol a l'estiu.
riardere
  (pronominal) Cremar-se, rebre una calor excessiva.

abscindir /ap.sinˈdi/ /ap.sinˈdiɾ/ /əp.sinˈdi/ (v)
redurre

abscisió /ap.si.ziˈo/ /əp.si.ziˈo/ (n, fem)
abscissione

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ (adj)
assente, distratto
  Que no està atent a la situació present.

absenta /apˈsen.ta/ /əpˈsen.tə/ (n, fem)
assenzio

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ (v)
assentare

absis (n, masc)
abside

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ (v)
assolvere
  Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
  Remetre a un penitent els seus pecats en el tribunal de confessió, llevar-li les censures en què hagués incorregut.
  Donar per lliure al reu contra qui s'havia entaulat una demanda civil o criminal.

absolut /ap.soˈɫut/ /əp.soˈɫut/ /əp.suˈɫut/ (adj, masc)
assoluto

absolutament /ap.soˌɫu.taˈmen/ /ap.soˌɫu.taˈment/ /əp.soˌɫu.təˈment/ /əp.suˌɫu.təˈmen/ (adv)
assolutamente

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ (v)
assorbire
  Amarar, penetrar dins.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ (adj, masc)
astemio
  Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ (n, masc)
astemio
  Persona que mai ingereix begudes alcohòliques.

abstergir /aps.terˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒiɾ/ /əps.tərˈʒi/ (v)
astergere

abstracció /aps.tɾak.siˈo/ /əps.tɾək.siˈo/ (n, fem)
astrazione

abstractament /apsˌtɾak.taˈmen/ /apsˌtɾak.taˈment/ /əpsˌtɾak.təˈmen/ /əpsˌtɾak.təˈment/ (adv)
astrattamente

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ (adj, masc)
astratto

abstreure /apsˈtɾew.ɾe/ /əpsˈtɾɛw.ɾə/ (v)
astrarre, concentrarsi
  Considerar en una cosa un atribut o una propietat sense atendre els altres atributs o propietats que té.

abstrusament /apsˌtɾu.zaˈmen/ /apsˌtɾu.zaˈment/ /əpsˌtɾu.zəˈmen/ /əpsˌtɾu.zəˈment/ (adv)
astrusamente

absurdament /apˌsur.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈment/ /əpˌsur.dəˈmen/ /əpˌsur.ðəˈmen/ /əpˌsuɾ.ðəˈment/ (adv)
assurdamente

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ (n, fem)
assenza

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ (adj)
abbondante

abundantment /a.bunˌdamˈment/ /a.βunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈment/ (adv)
abbondantemente

abundar /a.bunˈdaɾ/ /a.βunˈda/ /ə.βunˈda/ (v)
abbondare

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ (n, fem)
abbondanza

aburgesar /a.buɾ.d͡ʒeˈzaɾ/ /a.βur.d͡ʒeˈza/ /a.βuɾ.d͡ʒeˈza/ /ə.βur.ʒəˈza/ (v)
imborghesire

abusar /a.buˈzaɾ/ /a.βuˈza/ /ə.βuˈza/ (v)
abusare

abusivament /a.buˌzi.vaˈment/ /a.βuˌzi.βaˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈment/ /ə.βuˌzi.βəˈmen/ (adv)
abusivamente

abúlia /aˈbu.ɫi.a/ (n, fem)
abulia

abús /aˈbus/ (n, masc)
abuso

acabalar /a.ka.baˈɫaɾ/ /a.ka.βaˈɫa/ /ə.kə.βəˈɫa/ (v)
tesoreggiare

acabament /a.ka.baˈment/ /a.ka.βaˈmen/ /ə.kə.bəˈmen/ /ə.kə.bəˈment/ (n, masc)
fine
  Part final d'una cosa.
finitura
  Part final del procés de fabricació en què es treballen els detalls o l'aspecte de l'objecte.

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ (v)
finire

acabat /a.kaˈbat/ (adj, masc)
perfetto
  Perfet, complet.
  Espatllat, malparat o en mala disposició.

acabat /a.kaˈbat/ (n, masc)
finitura
  Perfeccionament final d'una obra.

acabdillar /a.kab.diˈʎa/ /a.kab.diˈʎaɾ/ /ə.kəb.diˈʎa/ (v)
capeggiare

acadèmia /a.kaˈðɛ.mi.a/ (n, fem)
accademia
  Societat literària, artística o científica constituïda per a l'avançament de les bones lletres, de les arts o les ciències.
scuola, accademia
  Institució educativa de caràcter privat on es porten a terme estudis complementaris als de l'educació regular i formal.

acadèmicament /a.kaˌðɛ.mi.kaˈmen/ /a.kaˌðɛ.mi.kaˈment/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈmen/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈment/ (adv)
accademicamente

acaloradament /a.ka.ɫoˌɾa.ðaˈmen/ /a.ka.ɫoˌɾa.ðaˈment/ /ə.kə.ɫoˌɾa.ðəˈment/ /ə.kə.ɫuˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
accaloratamente

acalorar /a.ka.ɫoˈɾa/ /a.ka.ɫoˈɾaɾ/ /ə.kə.ɫoˈɾa/ /ə.kə.ɫuˈɾa/ (v)
riscaldare
  Fer o donar calor.
affrettare
  Excitar, exaltar.
accendersi
  (pronominal) Encendre's, aclaparar-se per un excés de treball o exercici.
riscaldarsi
  (pronominal) Enardir-se en la conversa o disputa.

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ (v)
accampare, campeggiare

acanalar /a.ka.naˈɫa/ /a.ka.naˈɫaɾ/ /ə.kə.nəˈɫa/ (v)
scanalare
  Fer solcs o canals.

acanar /a.kaˈna/ /a.kaˈnaɾ/ /ə.kəˈna/ (v)
misurare

acanonar /a.ka.noˈna/ /a.ka.noˈnaɾ/ /ə.kə.noˈna/ /ə.kə.nuˈna/ (v)
incanalare

acantonar /a.kan.toˈna/ /a.kan.toˈnaɾ/ /ə.kən.toˈna/ /ə.kən.tuˈna/ (v)
accantonare

acanyar-se /a.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kə.ɲəɾˈsə/ /ə.kəˈɲar.sə/ (v)
dimagrarsi

acaparar /a.ka.paˈɾa/ /a.ka.paˈɾaɾ/ /ə.kə.pəˈɾa/ (v)
accaparrare

acaramel·lar /a.ka.ɾa.meɫˈɫa/ /a.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/ /a.ka.ɾa.meˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məɫˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məˈɫa/ (v)
caramellare

acarar /a.kaˈɾa/ /a.kaˈɾaɾ/ (v)
confrontare
  Confrontar unes persones amb unes altres amb el fi d'esbrinar la veritat.
  Confrontar una cosa amb una altra.

acarcanyar-se /a.kaɾ.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kər.kə.ɲərˈsə/ /ə.kəɾ.kəˈɲaɾ.sə/ (v)
rimpiere

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ (v)
accarezzare
  Fer carícies, tractar amb afecte.
  Passar els dits suaument per una superfície.

acastellanar /a.kas.te.ʎaˈna/ /a.kas.te.ʎaˈnaɾ/ /ə.kəs.tə.ʎəˈna/ (v)
castiglianizzare

acastellar /a.kas.teˈʎa/ /a.kas.teˈʎaɾ/ /ə.kəs.təˈʎa/ (v)
accatastare

acatar /a.kaˈta/ /a.kaˈtaɾ/ /ə.kəˈta/ (v)
rispettare

acatarrar-se /a.ka.taˈraɾ.se/ /ə.kə.tə.rəɾˈsə/ /ə.kə.təˈrar.sə/ (v)
raffreddarsi

accedir /ak.seˈði/ /ak.seˈðiɾ/ /ək.səˈði/ (v)
accedere
  Tenir accés a un lloc, una situació.
  Concedir, donar el consentiment.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ (n, fem)
accelerazione
  Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

acceleradament /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈmen/ /ak.se.ɫeˌɾa.ðaˈment/ /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ /ək.sə.ɫəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
acceleratamente

accelerar /ak.se.ɫeˈɾa/ /ak.se.ɫeˈɾaɾ/ /ək.sə.ɫəˈɾa/ (v)
affrettare, accelerare
  Fer amb promptitud, més ràpid.
accelerare
  Donar més velocitat

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ (n, masc)
accento
  Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

accentuadament /ak.sen.tuˌa.ðaˈmen/ /ak.sen.tuˌa.ðaˈment/ /ək.sən.tuˌa.ðəˈmen/ /ək.sən.tuˌa.ðəˈment/ (adv)
accentuatamente

accentuar /ak.sen.tuˈa/ /ak.sen.tuˈaɾ/ /ək.sən.tuˈa/ (v)
accentuare
  Donar o prendre més importància.
accentare, accentuare
  Posar un accent gràfic o titlla.

accepció /ak.sep.siˈo/ (n, fem)
accezione

acceptablement /ak.sepˌta.bɫeˈment/ /ak.sepˌta.βɫeˈmen/ /ak.sepˌtab.bɫeˈmen/ /ək.səpˌta.βɫəˈmen/ /ək.səpˌtab.bɫəˈmen/ /ək.səpˌtab.bɫəˈment/ (adv)
accettabilmente

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ (n, fem)
accetazione, accettazione

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ (v)
accetare, accettare
  Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.
accetare
  Obligar-se per escrit a pagar una lletra de canvi.

accessibilitat /ak.se.si.βi.liˈtat/ /ək.sə.si.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
accessibilità
  Qualitat de ser accessible, receptivitat

accessió (n, fem)
accessione

accessòriament /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈmen/ /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈment/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈmen/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
accessoriamente

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ (n, masc)
incidente, accidente
  Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ (adv)
accidentalmente

accidentar /ak.si.ðenˈta/ /ak.si.ðenˈtaɾ/ /ək.si.ðənˈta/ (v)
infortunarsi
  (pronominal) Ser escomès d'un accident.

accionar /ak.si.oˈna/ /ak.si.oˈnaɾ/ /ək.si.oˈna/ /ək.si.uˈna/ (v)
azionare
  Posar en funcionament un mecanisme.
gesticolare
  (retòrica) Acompanyar amb accions tots els moviments del cos i allò que es diu per donar més expressivitat.

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ (n, fem)
azione
  Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.
  Participació en la propietat d'una empresa, negociada en el mercat borsari o no.

accés /akˈses/ (n, masc)
accesso
  Zona que permet entrar a un lloc.

accídia /akˈsi.ði.a/ (n, fem)
accidia
  Peresa, mandra, aversió al treball o a l'esforç.

acensar /a.senˈsa/ /a.senˈsaɾ/ /ə.sənˈsa/ (v)
accensare

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ (n, masc)
acciaio

acerar /a.seˈɾa/ /a.seˈɾaɾ/ /ə.səˈɾa/ (v)
attaccare
  Posar acer a la punta i al tall dels instruments de ferro que serveixen per a tallar.
gettar
  Barrejar pols d'acer amb l'aigua o un altre líquid, o bé introduir-lo dins d'ella.

acerbament /aˌsɛr.βaˈmen/ /aˌsɛɾ.baˈment/ /aˌsɛɾ.βaˈmen/ /əˌsɛr.bəˈmen/ /əˌsɛɾ.bəˈment/ (adv)
acerbamente

acetificar /a.se.ti.fiˈka/ /a.se.ti.fiˈkaɾ/ /ə.sə.ti.fiˈka/ (v)
acetificare

acetil /a.seˈtiɫ/ /ə.səˈtiɫ/ (n, masc)
acetile

acetàbul /a.seˈta.βuɫ/ /ə.səˈta.βuɫ/ (n, masc)
acetabolo
  (anatomia) Cavitat òssia on encaixa el cap del coxal de la cuixa.

acidesa /a.siˈðe.a/ /a.siˈðe.za/ /ə.siˈðə.zə/ /ə.siˈðɛ.zə/ (n, fem)
acidezza

acidificar /a.si.ði.fiˈka/ /a.si.ði.fiˈkaɾ/ (v)
acidificare

acidular /a.si.ðuˈɫa/ /a.si.ðuˈɫaɾ/ /ə.si.ðuˈɫa/ (v)
acidulare

acinglat /a.siŋˈɡɫat/ /ə.siŋˈɡɫat/ (adj, masc)
dirupato

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ (v)
acclamare
  Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.

aclaparadorament /a.kɫa.pa.ɾaˌðo.ɾaˈmen/ /a.kɫa.pa.ɾaˌðo.ɾaˈment/ /ə.kɫə.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmen/ /ə.kɫə.pə.ɾəˌðo.ɾəˈment/ (adv)
onerosamente

aclaparar /a.kɫa.paˈɾa/ /a.kɫa.paˈɾaɾ/ (v)
infievolire
  Prostrar, llevar les forces, l'ànim.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ (v)
schiarire
  Treure el que ofusca la claredat o transparència d'alguna cosa, donar claror.
diradare
  Fer que sigui major l'interval o distància que hi ha entre dues coses.
rarefare
  Disminuir l'espessor d'alguna cosa que sol ser densa i atapeïda.
chisciare
  Tallar els sarments dels ceps o les branques dels arbres, a fi d'airejar i evitar que gastin la seva força o virtut en branques inútils.
delucidare
  Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.
sviluppare
  Posar en net algun negoci o dependència embolicada i confusa.
rasserenarsi
  Treure l'entorpiment del cap.
  (pronominal) Apartar-se, dissipar-se els núvols.

aclimatar /a.kɫi.maˈta/ /a.kɫi.maˈtaɾ/ /ə.kɫi.məˈta/ (v)
acclimatare

acme /ˈaɡ.me/ /ˈaɡ.mə/ (n, fem)
acme

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ (n, fem)
acne

acoblar /a.kobˈbɫa/ /a.koˈbɫaɾ/ /a.koˈβɫa/ /ə.kobˈbɫa/ /ə.kubˈbɫa/ /ə.kuˈβɫa/ (v)
accoppiare
  Unir dues peces de manera que entrin l'una dins de l'altra.

acolliment /a.ko.ʎiˈmen/ /a.ko.ʎiˈment/ /ə.ko.ʎiˈment/ /ə.ku.jiˈmen/ /ə.ku.ʎiˈmen/ (n, masc)
accoglienza

acolliment familiar (n, masc)
affido familiare

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ (v)
accogliere
  Admetre a algú en la seva casa o companyia.
ricovesarsi
  (pronominal) refugiar-se, retirar-se, posar-se a cobert.

acoltellar /a.koɫ.teˈʎa/ /a.koɫ.teˈʎaɾ/ /ə.koɫ.təˈʎa/ /ə.kuɫ.təˈʎa/ (v)
accoltellare

acomboiar /a.kom.boˈja/ /a.kom.boˈjaɾ/ /ə.kom.boˈja/ /ə.kum.buˈja/ (v)
scortare

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ (v)
congedare
  Despatxar de la feina, donar comiat.
  Fer els compliments necessaris (comiats) quan algú se'n va.

acomodació /a.ko.mo.ða.siˈo/ /ə.ku.mu.ðə.siˈo/ (n, fem)
accomodamento
  Procés d'adaptació al medi mitjançant el qual una persona modifica els seus esquemes de comportament per adaptar-se a una situació nova.

acomodadament /a.ko.moˌða.ðaˈmen/ /a.ko.moˌða.ðaˈment/ /ə.ko.moˌða.ðəˈment/ /ə.ku.muˌða.ðəˈmen/ (adv)
agiatamente

acomodar /a.ko.moˈða/ /a.ko.moˈðaɾ/ /ə.ko.moˈða/ /ə.ku.muˈða/ (v)
adattare
  Ordenar, posar en el forma deguda.
pacificare
  Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
collocare
  Col·locar, donar ocupació.
prevedere
  Proveir algú d'allò que necessita.
prestare
  Deixar alguna cosa d'ús o servei.
piacere
  Ser alguna cosa útil o agradable a algú.

acompanyant /a.kom.paˈɲan/ /a.kom.paˈɲant/ /ə.kom.pəˈɲant/ /ə.kum.pəˈɲan/ /ə.kum.pəˈɲant/ (n, masc)
accompagnatore

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ (v)
acompagnare, accompagnare
  Anar en companyia d'una o moltes persones.
scortare
  Escortar.
riunire
  Agregar una cosa a una altra.
acompagnare
  Cantar i tocar en consonància l'instrument amb la veu.

acomplexar /a.kom.pɫekˈsa/ /a.kom.pɫekˈsaɾ/ /ə.kom.pɫəkˈsa/ /ə.kum.pɫəkˈsa/ (v)
complessare

acomplir /a.komˈpɫi/ /a.komˈpɫiɾ/ /ə.komˈpɫi/ /ə.kumˈpɫi/ (v)
compiere
  Dur a terme, esdevenir-se.
compiersi
  Desenvolupar-se.

aconductar /a.kon.dukˈta/ /a.kon.dukˈtaɾ/ /ə.kon.dukˈta/ /ə.kun.dukˈta/ (v)
convenirsi

aconseguir /a.kon.seˈɣi/ /a.kon.seˈɣiɾ/ /ə.kon.səˈɣi/ /ə.kun.səˈɣi/ (v)
conseguire
  Arribar a assolir un objectiu.

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ (v)
consigliare, raccomandare

acontentar /a.kon.tenˈta/ /a.kon.tenˈtaɾ/ /ə.kon.tənˈta/ /ə.kun.tənˈta/ (v)
accontentare
  Agradar a algú, fer-lo content.

acopar /a.koˈpa/ /a.koˈpaɾ/ /ə.koˈpa/ /ə.kuˈpa/ (v)
capitozzare
  Fer de manera que les plantes facin copa.

acoquinar /a.ko.kiˈna/ /a.ko.kiˈnaɾ/ /ə.ko.kiˈna/ /ə.ku.kiˈna/ (v)
sbigottire

acorar /a.koˈɾa/ /a.koˈɾaɾ/ /ə.koˈɾa/ /ə.kuˈɾa/ (v)
accorare
  Matar amb una ferida al cor.
  Afligir, congoixar.

acord /aˈkɔɾt/ (n, masc)
accordo, patto
  El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.
accordo
  Diverses notes que sonen simultàniament.

acordadament /a.korˌða.ðaˈmen/ /a.koɾˌða.ðaˈmen/ /a.koɾˌða.ðaˈment/ /ə.koɾˌða.ðəˈment/ /ə.kurˌda.ðəˈmen/ /ə.kurˌða.ðəˈmen/ (adv)
accordatamente

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ (v)
accordare
  Determinar o resoldre de comú acord, o per majoria de vots, alguna cosa.
  (música) Avenir els instruments o veus per a formar harmonia.
  (pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ (n, masc)
fisarmonica

acordió diatònic (n, masc)
fisarmonica diatonica

acordonar /a.kor.ðoˈna/ /a.koɾ.ðoˈna/ /a.koɾ.ðoˈnaɾ/ /ə.koɾ.ðoˈna/ /ə.kur.duˈna/ /ə.kur.ðuˈna/ (v)
circondare
  Tancar una zona amb cordons per impedir-ne l'accés, especialment per motius de seguretat.
zigrinare
  (numismàtica) Imprimir un petit cordó en el cantell de les monedes.

acostar /a.kosˈta/ /a.kosˈtaɾ/ /ə.kosˈta/ /ə.kusˈta/ (v)
avvicinare
  Posar una cosa al costat o a prop d'altra.
accostare
  (nàutica) Arrambar el costat d'una nau.

acostumadament /a.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /a.kos.tuˌma.ðaˈment/ /ə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /ə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ (adv)
accostumatamente

acostumar /a.kos.tuˈma/ /a.kos.tuˈmaɾ/ /ə.kos.tuˈma/ /ə.kus.tuˈma/ (v)
avvezzare
  Fer que algú prengui el costum de fer alguna cosa.
  (pronominal) Prendre el costum de fer alguna cosa.
solere
  Tenir de costum.

acotació /a.ko.ta.siˈo/ /ə.ku.tə.siˈo/ (n, fem)
didascalia

acotar /a.koˈta/ /a.koˈtaɾ/ /ə.koˈta/ /ə.kuˈta/ (v)
inchinarsi
  (pronominal) Inclinar la part superior del cos envers terra.
  (eivissenc) Forma alternativa de cotar.

acovardir /a.ko.vaɾˈðiɾ/ /a.ko.βarˈði/ /a.ko.βaɾˈði/ /ə.ko.vəɾˈði/ /ə.ku.vərˈði/ /ə.ku.βərˈdi/ (v)
intimidire
  Fer perdre l'esperit o valor, fer por.
spaventarsi
  (pronominal) Faltar l'esperit o valor.

acre /ˈa.kɾe/ /ˈa.kɾə/ (n, masc)
acro

acreció /a.kɾe.siˈo/ /ə.kɾə.siˈo/ (n, fem)
accrezione
  (economia) Increment dels beneficis per acció o del valor d'un actiu financer com a resultat d'una operació.

acreditació /a.kɾe.ði.ta.siˈo/ /ə.kɾə.ði.tə.siˈo/ (n, fem)
accreditamento

acreditar /a.kɾe.ðiˈta/ /a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /ə.kɾə.ðiˈta/ (v)
accreditare, dimostrare
  Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
dimostrare
  Donar proves de la certesa d'alguna cosa.

acrement /ˌa.kɾeˈmen/ /ˌa.kɾeˈment/ /ˌa.kɾəˈmen/ /ˌa.kɾəˈment/ (adv)
acremente

acriaturat /a.kɾi.a.tuˈɾat/ /ə.kɾi.ə.tuˈɾat/ (adj, masc)
infantile

acroamàtic /a.kɾo.aˈma.tik/ /ə.kɾu.əˈma.tik/ (adj, masc)
acroamatico

acrobàcia /a.kɾoˈba.si.a/ /ə.kɾoˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈβa.si.ə/ (n, fem)
acrobazia
  Art consistent a fer demostracions d'exercicis arriscats d'equilibri.

acrofòbia /a.kɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.kɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
acrofobia

acrolecte /a.kɾoˈɫɛk.te/ /ə.kɾuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
acroletto

acromegàlia /a.kɾo.meˈɣa.ɫi.a/ /ə.kɾo.məˈɣa.ɫi.ə/ /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ (n, fem)
acromegalia

acromi /aˈkɾɔ.mi/ /əˈkɾɔ.mi/ (n, masc)
acromio

acromàtic /a.kɾuˈma.tik/ /ə.kɾuˈma.tik/ (adj, masc)
acromatico

acréixer /aˈkɾe.ʃe/ /aˈkɾej.ʃe/ /aˈkɾej.ʃeɾ/ /əˈkɾe.ʃə/ (v)
accrescere

acrílic /aˈkɾi.ɫik/ /əˈkɾi.ɫik/ (adj, masc)
acrilico

acròbata /aˈkɾɔ.ba.ta/ /əˈkɾɔ.βə.tə/ (n, neut)
acrobata

acrònim /aˈkɾɔ.nim/ /əˈkɾɔ.nim/ (n, masc)
acronimo
  Abreviació formada per fragments d'una expressió de forma que es pot llegir com un mot.
parola macedonia
  Mot format amb segments d'altres mots per afèresi o apòcope.

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ (n, masc)
acrostico

acta /ˈak.ta/ (n, fem)
verbale

acte /ˈak.te/ (n, masc)
atto
  Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.
celebrazione
  Esdeveniment públic.

actini /əkˈti.ni/ (n, masc)
attinio

actinomorf /ak.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.nuˈmɔrf/ (adj, masc)
actinomorfo

actitud /a.tiˈtut/ /ak.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ (n, fem)
atteggiamento

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ (adj, masc)
attivo
  Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ (n, masc)
attivo
  Conjunt de béns i de crèdits d'una empresa.

activament /akˌti.vaˈment/ /akˌti.βaˈmen/ /əkˌti.vəˈmen/ /əkˌti.vəˈment/ /əkˌti.βəˈmen/ (adv)
attivamente

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ (v)
attivare
  Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activisme /ak.tiˈviz.me/ /ak.tiˈβiz.me/ /ək.tiˈviz.mə/ /ək.tiˈβiz.mə/ (n, masc)
attivismo

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
attività

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ (n, masc)
attore

actriu /akˈtɾiw/ (n, fem)
attrice

actuació /ak.tu.a.siˈo/ /ək.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
condotta
  Acció d'actuar, realització d'una intenció.
recitazione
  La interpretació d'un actor de teatre o d'un grup d'actors.

actual /ak.tuˈaɫ/ /ək.tuˈaɫ/ (adj)
attuale

actualitat /ak.tu.a.ɫiˈtat/ /ək.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
attualità

actualitzar /ak.tu.a.ɫiˈd͡za/ /ak.tu.a.ɫiˈza/ /ak.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
attualizzare

actualment /ak.tuˌaɫˈmen/ /ak.tuˌaɫˈment/ /ək.tuˌaɫˈmen/ /ək.tuˌaɫˈment/ (adv)
attualmente

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ (v)
attuare, agire

acubillar /a.ku.biˈʎaɾ/ /a.ku.βiˈʎa/ /ə.ku.βiˈʎa/ (v)
mettersi al riparo
  (pronominal) Posar-se a redós.

acudir /a.kuˈði/ /a.kuˈðiɾ/ /ə.kuˈði/ (v)
accorrere
  Arribar algú al lloc a on li convé o és cridat.
soccorrere
  (arcaisme, alguerès) Anar a donar ajuda a algú, atendre.
sovvenire
  (pronominal) Ocórrer, venir al pensament sobtadament.
ricorrere
  Recórrer a algú o valdre's d'ell.

acudit (n, masc)
barzelletta
  Història breu còmica d’intenció humorística.

acugular /a.ku.ɣuˈɫa/ /a.ku.ɣuˈɫaɾ/ /ə.ku.ɣuˈɫa/ (v)
soffocare

acuindar /a.kwinˈda/ /a.kwinˈdaɾ/ /ə.kwinˈda/ (v)
sfidare

acuitar /a.kujˈta/ /a.kujˈtaɾ/ /ə.kujˈta/ (v)
sollecitare
  Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.

aculturació /a.kuɫ.tu.ɾa.siˈo/ /ə.kuɫ.tu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
acculturazione
  Procés de canvi cultural pel qual determinades formes de vida o de cultura han estat introduïdes en una societat a través del seu contacte amb una altra societat parcialment o totalment diferent.

aculturar /a.kuɫ.tuˈɾa/ /a.kuɫ.tuˈɾaɾ/ /ə.kuɫ.tuˈɾa/ (v)
acculturare

acumular /a.ku.muˈlaɾ/ /a.ku.muˈɫa/ /ə.ku.muˈɫa/ (v)
accumulare, accumularsi
  Ajuntar i amuntonar.
imputare
  (dret) Imputar algun delicte o culpa.

acumulativament /a.ku.mu.ɫaˌti.vaˈment/ /a.ku.mu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.vəˈment/ /ə.ku.mu.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
cumulativamente

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ (n, fem)
agopuntura

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
accuratamente

acusador /a.ku.zaˈðo/ /a.ku.zaˈðoɾ/ /ə.ku.zəˈðo/ (adj, masc)
accusatorio
  Relatiu a l'acusació.
  (també substantivat) El qui fa una acusació.

acusar /a.kuˈza/ /a.kuˈzaɾ/ (v)
accusare, incolpare
  Encausar, posar una demanda.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ (adj, masc)
accusativo
  Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ (n, masc)
accusativo
  Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ (n, fem)
acacia

acèrrimament /aˌsɛ.ri.maˈmen/ /aˌsɛ.ri.maˈment/ /əˌsɛ.ri.məˈmen/ /əˌsɛ.ri.məˈment/ (adv)
acerrimamente

acètic /aˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ (adj, masc)
acetico

acòlit /aˈkɔ.ɫit/ /əˈkɔ.ɫit/ (n, masc)
accolito

acórrer /aˈko.re/ /aˈko.reɾ/ /əˈko.rə/ (v)
confondere
  (arcaisme) Avergonyir i confondre.
accorrere
  Acudir per a socórrer.

adalil /a.ðaˈɫiɫ/ /ə.ðəˈɫiɫ/ (n, masc)
capo
  Guia, capdavanter, líder.

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ (n, fem)
adattamento
  Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.

adaptar /a.ðapˈta/ /a.ðapˈtaɾ/ (v)
adattare

addicció /a.ðik.siˈo/ /ad.dik.siˈo/ /əd.dik.siˈo/ (n, fem)
assuefazione

addicionar /a.ði.si.oˈna/ /a.ði.si.oˈnaɾ/ /ad.di.si.oˈna/ /əd.di.si.oˈna/ /əd.di.si.uˈna/ (v)
addizionare

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ (n, fem)
annessione, addizione
  Acció d’addicionar, d’afegir.
addizione, aggiunta
  Operació aritmètica de suma.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ (adj, masc)
attaccato
  Partidari, seguidor, molt unit a alguna persona, institució, idea.

adduir /a.ðuˈi/ /a.ðuˈiɾ/ /ad.duˈi/ /əd.duˈi/ (v)
addurre

adeleradament /a.ðe.ɫeˌɾa.ðaˈmen/ /a.ðe.ɫeˌɾa.ðaˈment/ /ə.ðə.ɫəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.ðə.ɫəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
premurosamente

adelita /a.ðeˈɫi.ta/ /ə.ðəˈɫi.tə/ (n, fem)
adelite

adelitar /a.ðe.ɫiˈta/ /a.ðe.ɫiˈtaɾ/ (v)
dilettare

adeno- (prefix)
adeno-

adenocarcinoma /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/ /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/ /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ (n, masc)
adenocarcinoma

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ (adj)
adenoide
  Que té aspecte de glàndula o gangli.

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ (n, fem)
adenoide
  (anatomia, normalment en plural) Una de les dues masses de teixit limfoide situades prop de l'orifici intern de les fosses nasals, al sostre de la nasofaringe.

adenoïdal /a.ðe.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
adenoideo

adequadament /a.ðeˌkwa.ðaˈmen/ /a.ðeˌkwa.ðaˈment/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈmen/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈment/ (adv)
adeguatamente

adequar /a.ðeˈkwa/ /a.ðeˈkwaɾ/ /ə.ðəˈkwa/ (v)
adeguare

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ (adj, masc)
adeguato

adessiu /a.ðeˈsiw/ /ə.ðəˈsiw/ (n, masc)
adessivo

adherir /a.ðeˈɾi/ /a.ðeˈɾiɾ/ /ə.ðəˈɾi/ (v)
aderire

adherència /a.ðeˈɾɛn.si.a/ (n, fem)
aderenza

adhesiu /a.ðeˈziw/ (n, masc)
adesivo
  Paper, normalment de dimensions petites, amb una cara que enganxa.
  Substància que s'aplica entre dues superfícies per enganxar-les.

adiabàtic /a.ði.aˈba.tik/ /ə.ði.əˈβa.tik/ (adj, masc)
adiabatico

adiar /a.ðiˈa/ /a.ðiˈaɾ/ (v)
asseguare
  Assenyalar dia.

adició /a.ði.siˈo/ /ə.ði.siˈo/ (n, fem)
adizione
  Acceptació d'una herència.

adient /a.ðiˈen/ /a.ðiˈent/ /ə.ðiˈen/ /ə.ðiˈent/ (adj)
apposito

adigué /a.ðiˈɣe/ /ə.ðiˈɣe/ (n, neut)
adighé
  Llengua de la branca abkhazoadigué, de la família caucàsica, originària d’Adiguèsia.

adir-se /aˈðiɾ.se/ /ə.ðirˈsə/ /əˈðir.sə/ /əˈðiɾ.sə/ (v)
intonare

adjacent /ad.d͡ʒaˈsen/ /ad.d͡ʒaˈsent/ /əd.ʒəˈsen/ /əd.ʒəˈsent/ (adj)
adiacente

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ (n, masc)
aggettivo

adjectivament /ad.d͡ʒekˌti.vaˈment/ /ad.d͡ʒekˌti.βaˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈment/ /əd.ʒəkˌti.βəˈmen/ (adv)
aggettivalmente

adjectivar /ad.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβa/ /əd.ʒək.tiˈva/ /əd.ʒək.tiˈβa/ (v)
aggettivare

adjudicar /a.d͡ʒu.ðiˈka/ /a.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /əd.ʒu.ðiˈka/ (v)
aggiudicare
  Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.
  Concedir al millor postor.

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ (v)
ammettere
  Rebre, donar entrada o audiència.
soffrire
  Permetre o sofrir.

adminicle /ad.miˈni.kɫe/ /əd.miˈni.kɫə/ (n, masc)
ammennicolo

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ (n, fem)
amministrazione, somministrazione

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ (v)
amministrare

administrativament /ad.mi.nis.tɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
amministrativamente

admirablement /ad.miˌɾa.bɫeˈment/ /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/ /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
ammiratamente

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
ammirazione

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ (v)
ammirare
  Mirar, contemplar amb admiració.
stupire
  Causar sorpresa.

admirativament /ad.mi.ɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.ɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
ammirativamente

admissió /ad.mi.siˈo/ /əd.mi.siˈo/ (n, fem)
ammissione

admonició /ad.mo.ni.siˈo/ /əd.mo.ni.siˈo/ /əd.mu.ni.siˈo/ (n, fem)
ammonizione

adob /aˈðop/ /əˈðop/ (n, masc)
racconciamento
  Reposició o composició de quelcom.
condimento
  Ingredient usat per a l’amaniment de les viandes.
conciatura
  Barreja d’ingredients que hom fa per a assaonar les pells.
concime, fertilizzante
  En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adobar /a.ðoˈbaɾ/ /a.ðoˈβa/ /ə.ðoˈba/ /ə.ðuˈba/ /ə.ðuˈβa/ (v)
rappezzare
  Compondre, reparar alguna cosa espatllada.
conciare
  Assaonar les pells.
concimare
  Femar, engreixar o enriquir les terres.

adoberia /a.ðo.βeˈɾi.a/ /ə.ðu.βəˈɾi.ə/ (n, fem)
conceria

adoctrinament /a.ðok.tɾi.naˈmen/ /a.ðok.tɾi.naˈment/ /ə.ðok.tɾi.nəˈment/ /ə.ðuk.tɾi.nəˈmen/ (n, masc)
indottrinamento, addottrinamento

adoctrinar /a.ðok.tɾiˈna/ /a.ðok.tɾiˈnaɾ/ /ə.ðok.tɾiˈna/ /ə.ðuk.tɾiˈna/ (v)
addottrinare, indottrinare
  Instruir algú en alguna cosa.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ (adj)
adolescente
  Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ (n, neut)
adolescente
  Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolescència /a.ðo.ɫeˈsɛn.si.a/ /ə.ðo.ɫəsˈsɛn.si.ə/ /ə.ðu.ɫəsˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
adolescenza

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ (v)
avvedersi

adonis (n, masc)
adone

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ (n, fem)
adozione

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ (v)
adottare
  Afillar un estrany.
approvare
  Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorablement /a.ðoˌɾa.bɫeˈment/ /a.ðoˌɾa.βɫeˈmen/ /a.ðoˌɾab.bɫeˈmen/ /ə.ðoˌɾab.bɫəˈment/ /ə.ðuˌɾa.βɫəˈmen/ /ə.ðuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
adorabilmente

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ (v)
adorare
  Honrar, reverenciar amb culte exterior.
  Amar en extrem.
  Besar la mà al Papa reconeixent-lo com a successor de sant Pere.

adormir /a.ðorˈmi/ /a.ðoɾˈmi/ /a.ðoɾˈmiɾ/ /ə.ðoɾˈmi/ /ə.ðurˈmi/ (v)
addormentare
  Causar son o fer dormir.
addormirsi
  Agafar la son.
addormentarsi
  Endormiscar-se algú, vèncer-lo la son.
assiderarsi
  Entorpir-se algun membre del cos.
anneghittire
  Descuidar-se, obrar amb negligència.

adormissar-se /a.ðoɾ.miˈsaɾ.se/ /ə.ðoɾ.mi.səɾˈsə/ /ə.ður.miˈsar.sə/ (v)
sonnechiare

adornament /a.ðor.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈment/ /ə.ðoɾ.nəˈment/ /ə.ður.nəˈmen/ (n, masc)
ornamento

adornar /a.ðorˈna/ /a.ðoɾˈna/ /a.ðoɾˈnaɾ/ /ə.ðoɾˈna/ /ə.ðurˈna/ (v)
adornare

adossar /a.ðoˈsa/ /a.ðoˈsaɾ/ /ə.ðoˈsa/ /ə.ðuˈsa/ (v)
addossarsi

adotzenar /a.ðo.d͡zeˈna/ /a.ðo.d͡zeˈnaɾ/ /ə.ðo.d͡zəˈna/ /ə.ðu.d͡zəˈna/ (v)
dozzine
  Separar per dotzenes.
dozzina
  Fer-se amb gent baixa.

adquirir /at.kiˈɾi/ /at.kiˈɾiɾ/ /ək.kiˈɾi/ /ət.kiˈɾi/ (v)
acquistare
  Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ (n, fem)
acquisizione
  Acció d’adquirir.
acquisto
  Allò que s’adquireix.

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ (n, fem)
adrenalina

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ (n, fem)
indirizzo
  Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adreçament /a.ðɾe.saˈmen/ /a.ðɾe.saˈment/ /ə.ðɾə.səˈmen/ /ə.ðɾə.səˈment/ (n, masc)
raddrizzamento

adreçar /a.ðɾeˈsa/ /a.ðɾeˈsaɾ/ (v)
dirizzare
  Posar dret allò que està tort.
addirizzare, ingessare
  Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
raddrizzare
  Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
  Arreglar, redreçar o reformar.

adroguer /a.ðɾoˈɣe/ /a.ðɾoˈɣeɾ/ /ə.ðɾoˈɣe/ /ə.ðɾuˈɣe/ (n, masc)
droghiere

adstrat /asˈtɾat/ /atsˈtɾat/ /ətsˈtɾat/ (n, masc)
adstrato

adular /a.ðuˈɫa/ /a.ðuˈɫaɾ/ /ə.ðuˈɫa/ (v)
adulare

adulatòriament /a.ðu.ɫaˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /a.ðu.ɫaˌtɔ.ɾi.aˈment/ /ə.ðu.ɫəˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /ə.ðu.ɫəˌtɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
adulatoriamente

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ (adj, masc)
adulto
  No apte per a menors.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ (n, masc)
adulto
  Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ (v)
adulterare

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
adulterio

adunar /a.ðuˈna/ /a.ðuˈnaɾ/ /ə.ðuˈna/ (v)
adunare

advenir /ad.beˈni/ /ad.veˈniɾ/ /əb.vəˈni/ /əd.bəˈni/ (v)
sopravvenire

adventista /ad.benˈtis.ta/ /ad.benˈtis.te/ /ad.venˈtis.ta/ /ad.venˈtis.te/ /əb.vənˈtis.tə/ /əd.bənˈtis.tə/ (n, neut)
avventista

adverar /ad.beˈɾa/ /ad.veˈɾaɾ/ /əb.vəˈɾa/ /əd.bəˈɾa/ (v)
avverare

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ (n, masc)
avverbio

adversament /adˌbɛr.saˈmen/ /adˌbɛɾ.saˈmen/ /adˌvɛɾ.saˈment/ /əbˌvɛr.səˈmen/ /əbˌvɛɾ.səˈment/ /ədˌbɛr.səˈmen/ (adv)
avversamente

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ (n, masc)
avversario

advertidament /ad.berˌti.ðaˈmen/ /ad.beɾˌti.ðaˈmen/ /ad.veɾˌti.ðaˈment/ /əb.vərˌti.ðəˈmen/ /əb.vəɾˌti.ðəˈment/ /əd.bərˌti.ðəˈmen/ (adv)
avvertitamente

advertiment /ad.ber.tiˈmen/ /ad.beɾ.tiˈmen/ /ad.veɾ.tiˈment/ /əb.vər.tiˈmen/ /əb.vəɾ.tiˈment/ (n, masc)
avvertimento
  Acció i efecte d’advertir cridant l’atenció sobre alguna cosa.
  (dret) Avís sense amenaça d'una sanció o d'una pena.

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ (v)
avvedersi
  Reparar, observar.
avvertire
  Prevenir, avisar, aconsellar.

advertència /ad.berˈtɛn.si.a/ /ad.beɾˈtɛn.si.a/ /ad.veɾˈtɛn.si.a/ /əb.vəɾˈtɛn.si.ə/ /əd.bərˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
avvertenza

advocar /ad.boˈka/ /ad.voˈkaɾ/ /əb.voˈka/ /əb.vuˈka/ /əd.buˈka/ (v)
avvocare

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ (n, masc)
avvocato

adés /aˈðes/ /əˈðes/ (adv)
adesso

adéu /əˈðew/ (Interjection)
arrivederci
  Expressió de comiat utilitzada entre dues persones amb tractament de tu, sense importar el moment del dia ni les circumstàncies.

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ (adj, masc)
adultero
  Que comet o implica adulteri.

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ (n, masc)
adultero
  Persona que comet adulteri.

aeri /aˈɛ.ɾi/ /əˈɛ.ɾi/ (adj, masc)
aereo
  Relatiu a l'aire.

aerobi /a.eˈɾɔ.bi/ /ə.eˈɾɔ.βi/ (adj, masc)
aerobico
  Que viu només en presència de l'oxigen.

aerobi /a.eˈɾɔ.bi/ /ə.eˈɾɔ.βi/ (n, masc)
aerobio
  Microorganisme o bacteri que pot viure en presència d'oxigen.

aerobiosi /a.e.ɾo.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾo.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾu.biˈɔ.zi/ /ə.e.ɾu.βiˈɔ.zi/ (n, fem)
aerobiosi

aerolliscador /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðo/ /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðoɾ/ /əˌe.ɾo.ʎis.kəˈðo/ /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ (n, masc)
hovercraft

aeronau /aˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾuˈnaw/ (n, fem)
aeronave, aeromobile
  Vehicle amb capacitat per a viatjar per l'aire (avió, helicòpter, autogir, dirigible, etc).

aeronàutica /aˌe.ɾoˈnaw.ti.ka/ /əˌe.ɾoˈnaw.ti.kə/ /əˌe.ɾuˈnaw.ti.kə/ (n, fem)
aeronautica

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ (n, masc)
aeroporto

aerosol /aˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ (n, masc)
aerosol

aerostàtic /aˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾusˈta.tik/ (adj, masc)
aerostatico

aerostàtica /aˌe.ɾosˈta.ti.ka/ /əˌe.ɾosˈta.ti.kə/ /əˌe.ɾusˈta.ti.kə/ (n, fem)
aerostatica

afablement /aˌfa.bɫeˈment/ /aˌfa.βɫeˈmen/ /aˌfab.bɫeˈmen/ /əˌfa.βɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈment/ (adv)
affabilmente

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ (v)
radere
  Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
liciarsi
  Compondre amb afaits a algú.

afalagadorament /a.fa.ɫa.ɣaˌðo.ɾaˈmen/ /a.fa.ɫa.ɣaˌðo.ɾaˈment/ /ə.fə.ɫə.ɣəˌðo.ɾəˈmen/ /ə.fə.ɫə.ɣəˌðo.ɾəˈment/ (adv)
lusinghieramente

afamar /a.faˈma/ /a.faˈmaɾ/ /ə.fəˈma/ (v)
affamare
  Fer patir fam.
agguzar
  Fer venir gana de menjar.

afanar /a.faˈna/ /a.faˈnaɾ/ /ə.fəˈna/ (v)
rubare

afany /aˈfaɲ/ /əˈfaɲ/ (n, masc)
impegno
  Dedicació amb esforç per aconseguir algun objectiu.
desiderio
  Desig intens.

afanyadament /a.faˌɲa.ðaˈmen/ /a.faˌɲa.ðaˈment/ /ə.fəˌɲa.ðəˈmen/ /ə.fəˌɲa.ðəˈment/ (adv)
affannosamente

afanyar /a.faˈɲa/ /a.faˈɲaɾ/ /ə.fəˈɲa/ (v)
affretarsi
  Guanyar amb afany.

afartar /a.farˈta/ /a.faɾˈta/ /a.faɾˈtaɾ/ /ə.fərˈta/ (v)
saziare
  Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.

afavorir /a.fa.voˈɾiɾ/ /a.fa.βoˈɾi/ /ə.fə.voˈɾi/ /ə.fə.vuˈɾi/ /ə.fə.βuˈɾi/ (v)
proteggere
  Emparar, ajudar, defensar, protegir.
favorire
  Fer algun favor.

afeccionar-se /a.fek.si.oˈnaɾ.se/ /ə.fək.si.o.nəɾˈsə/ /ə.fək.si.uˈnar.sə/ (v)
affezionare

afecció /a.fek.siˈo/ /ə.fək.siˈo/ (n, fem)
affezione
  Alteració orgànica, símptoma mòrbid, malaltia.

afectació /a.fek.ta.siˈo/ /ə.fək.tə.siˈo/ (n, fem)
affettazione

afectadament /a.fekˌta.ðaˈmen/ /a.fekˌta.ðaˈment/ /ə.fəkˌta.ðəˈmen/ /ə.fəkˌta.ðəˈment/ (adv)
leccatamente

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ (v)
affettare
  Parlar o obrar amb afectació.
fingere
  Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
colpire
  Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ (n, masc)
affetto
  Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectivitat /a.fek.ti.viˈtat/ /a.fek.ti.βiˈtat/ /ə.fək.ti.viˈtat/ /ə.fək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
affettività

afectuosament /a.fek.tuˌo.zaˈmen/ /a.fek.tuˌo.zaˈment/ /ə.fək.tuˌo.zəˈmen/ /ə.fək.tuˌo.zəˈment/ (adv)
affettuosamente

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ (adj, masc)
affettuoso

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ (v)
aggiungere
  Augmentar, posar-ne més.

aferrar /a.feˈra/ /a.feˈraɾ/ (v)
afferrare
  Agafar fortament.
serrar
  Plegar la vela sobre la verga i assegurar-la.

aferrissadament /a.fe.riˌsa.ðaˈmen/ /a.fe.riˌsa.ðaˈment/ /ə.fə.riˌsa.ðəˈmen/ /ə.fə.riˌsa.ðəˈment/ (adv)
accanitamente

aferrissar-se /a.fe.riˈsaɾ.se/ /ə.fə.ri.səɾˈsə/ /ə.fə.riˈsar.sə/ (v)
afferrare

afiblar /a.fibˈbɫa/ /a.fiˈbɫaɾ/ /a.fiˈβɫa/ /ə.fibˈbɫa/ /ə.fiˈβɫa/ (v)
affibbiare

aficionar-se /a.fi.si.oˈnaɾ.se/ /ə.fi.si.uˈnar.sə/ (v)
appassionarsi

afició /a.fi.siˈo/ /ə.fi.siˈo/ (n, fem)
inclinazione
  Inclinació a una activitat.
tifoseria
  Conjunt d’aficionats.

afigurar /a.fi.ɣuˈɾa/ /a.fi.ɣuˈɾaɾ/ /ə.fi.ɣuˈɾa/ (v)
figurarsi, raffigurare
  (pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

afilar /a.fiˈɫa/ /a.fiˈɫaɾ/ /ə.fiˈɫa/ (v)
affilare

afiliar /a.fi.ɫiˈa/ /a.fi.ɫiˈaɾ/ /ə.fi.ɫiˈa/ (v)
affiliare

afillar /a.fiˈʎa/ /a.fiˈʎaɾ/ (v)
affiliare

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ (v)
perfezionare
  Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
bilanciare
  Posar les balances al fi.
accordare
  Trempar els instruments dels músics.
affinare
  Purificar els metalls en el gresol.
consuonare
  Cantar, sonar amb afinació.

afinestrar-se /a.fi.nasˈtɾaɾ.sa/ (v)
affacciarsi

afinitat /e.fi.niˈtat/ /ə.fi.niˈtat/ (n, fem)
affinità

afirmació /a.fiɾ.ma.siˈo/ /ə.fir.mə.siˈo/ (n, fem)
affermazione

afirmar /a.firˈma/ /a.fiɾˈma/ /a.fiɾˈmaɾ/ /ə.firˈma/ (v)
affermare

afirmativament /a.fir.maˌti.βaˈmen/ /a.fiɾ.maˌti.vaˈment/ /a.fiɾ.maˌti.βaˈmen/ /ə.fir.məˌti.vəˈmen/ /ə.fir.məˌti.βəˈmen/ /ə.fiɾ.məˌti.vəˈment/ (adv)
affermativamente

afix /aˈfiks/ /əˈfiks/ (adj, masc)
affisso
  Que s'ha fusionat o agafat fortament a una altra cosa.

afix /aˈfiks/ /əˈfiks/ (n, masc)
affisso
  (gramàtica) Morfema que es fusiona amb una paraula o la seva arrel per formar-ne una altra. Un afix pot ser un prefix, un sufix, un interfix o un infix.

aflaquir /a.fɫaˈki/ /a.fɫaˈkiɾ/ /ə.fɫəˈki/ (v)
dimagrare

aflicció /a.fɫik.siˈo/ /ə.fɫik.siˈo/ (n, fem)
afflizione

afligir /a.fɫiˈd͡ʒi/ /a.fɫiˈd͡ʒiɾ/ /a.fɫiˈʒi/ /ə.fɫiˈʒi/ (v)
affliggere

aflorar /a.fɫoˈɾa/ /a.fɫoˈɾaɾ/ /ə.fɫoˈɾa/ /ə.fɫuˈɾa/ (v)
affiorare

afluir /a.fɫuˈi/ /a.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ (v)
affluire

afluixar /a.fɫujˈʃa/ /a.fɫujˈʃaɾ/ /a.fɫuˈʃa/ /ə.fɫuˈʃa/ (v)
rallentare
  Posar fluix allò que està estret o tibant.
  Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.
raddolcirsi
  Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...

afluència /a.fɫuˈɛn.si.a/ /ə.fɫuˈɛn.si.ə/ (n, fem)
affluenza

afollar /a.foˈʎa/ /a.foˈʎaɾ/ /ə.foˈʎa/ /ə.fuˈʎa/ (v)
conculcare
  Trepitjar, xafar.
guastare
  Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
opprimere
  oprimir
guastare, straziare
  Malmetre algun membre del cos; mutilar.
insanire
  (pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

afonia /a.foˈni.a/ /ə.foˈni.ə/ /ə.fuˈni.ə/ (n, fem)
afonia

aforament /a.fo.ɾaˈmen/ /a.fo.ɾaˈment/ /ə.fo.ɾəˈment/ /ə.fu.ɾəˈmen/ (n, masc)
capienza
  (castellanisme) Capacitat, cabuda (d’un local).

afortunadament /a.for.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈment/ /ə.foɾ.tuˌna.ðəˈment/ /ə.fur.tuˌna.ðəˈmen/ (adv)
fortunatamente

afranquir /a.fɾaŋˈki/ /a.fɾaŋˈkiɾ/ /ə.fɾəŋˈki/ (v)
affrancare

africà /ə.fɾiˈka/ (adj, masc)
africano
  Relacionat amb Àfrica.

africà /ə.fɾiˈka/ (n, masc)
africano
  Habitant d'Àfrica.

afrikaans (n, masc)
afrikaans

afrofuturisme /a.fɾo.fu.tuˈɾiz.me/ /ə.fɾo.fu.tuˈɾiz.mə/ /ə.fɾu.fu.tuˈɾiz.mə/ (n, masc)
afrofuturismo

afrontar /a.fɾonˈta/ /a.fɾonˈtaɾ/ /ə.fɾonˈta/ /ə.fɾunˈta/ (v)
affrontare
  Confrontar.
difamare
  Causar afront.

afrontat /a.fɾonˈtat/ /ə.fɾonˈtat/ /ə.fɾunˈtat/ (adj, masc)
affrontato

afuar /a.fuˈa/ /a.fuˈaɾ/ /ə.fuˈa/ (v)
affilare

afusar /a.fuˈza/ /a.fuˈzaɾ/ /ə.fuˈza/ (v)
affusolare
  Donar forma de fus.

afèresi /aˈfɛ.ɾe.zi/ /əˈfɛ.ɾə.zi/ (n, fem)
aferesi

agabellar /a.ɣa.beˈʎaɾ/ /a.ɣa.βeˈʎa/ /ə.ɣə.βəˈʎa/ (v)
monopolio
  Comprar molt gènere per estancar-lo, i vendre'l més car.

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ (v)
prendere
  Prendre amb la mà alguna cosa.
incollare
  Apegar, enganxar.
arrestare
  Prendre un reu o algú que fuig.
soprapprendre
  Sobrevenir.
appicarsi
  Contraure.
  Prendre, acceptar alguna cosa.
occupare
  Ocupar un espai o certa distància física.
radicare
  Arrelar les plantes.
attenersi
  (pronominal) Sostenir-se amb les mans per a no caure.
attaccarsi
  (pronominal) Unir-se dues coses naturalment.

agarberar /a.ɣar.βeˈɾa/ /a.ɣaɾ.beˈɾaɾ/ /a.ɣaɾ.βeˈɾa/ /ə.ɣər.bəˈɾa/ (v)
ammanare

agarbonar /a.ɣar.βoˈna/ /a.ɣaɾ.boˈnaɾ/ /a.ɣaɾ.βoˈna/ /ə.ɣər.buˈna/ /ə.ɣəɾ.boˈna/ (v)
accovonare
  Fer garbons.
abbrancare
  (pronominal) Abraonar-se, agafar-se els que es barallen.

agarrar /a.ɣaˈra/ /a.ɣaˈraɾ/ /ə.ɣəˈra/ (v)
impalmare
  Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
attenersi
  (pronominal) aferrar-se

agemolir-se /a.d͡ʒe.moˈɫiɾ.se/ /a.ʒe.moˈɫir.se/ /ə.ʒə.moˈɫiɾ.sə/ /ə.ʒə.mu.ɫirˈsə/ /ə.ʒə.muˈɫir.sə/ (v)
strisciare
  (antic) Arrupir-se de fred.
smettere
  Doblegar el cos en sentit d'humiliació o tenir l'actitud de cedir moralment.

agenciar /a.d͡ʒen.siˈa/ /a.d͡ʒen.siˈaɾ/ /a.ʒen.siˈa/ /ə.ʒən.siˈa/ (v)
procurare

agenda /aˈd͡ʒen.da/ /aˈʒen.da/ (n, fem)
﻿agenda, agenda

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ (v)
inginocchiarsi, agenolhar

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ (adj)
agente
  Que obra.

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ (n, masc)
agente
  Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agent turístic (n, masc)
agente turismo
  Persona que treballa principalment en les companyies del sector turístic (buros, serveis de turisme de negocis i operadors turístics)

agençar /a.d͡ʒenˈsa/ /a.d͡ʒenˈsaɾ/ /a.ʒenˈsa/ /ə.ʒənˈsa/ (v)
sistemare

agermanar /a.d͡ʒeɾ.maˈna/ /a.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /a.ʒer.maˈna/ /ə.ʒər.məˈna/ (v)
gemellare
  Fer germans místicament.
unire
  Unir, ajuntar.

agilitar /a.d͡ʒi.ɫiˈta/ /a.d͡ʒi.ɫiˈtaɾ/ /a.ʒi.ɫiˈta/ /ə.ʒi.ɫiˈta/ (v)
ravvivare

agilitat /a.d͡ʒi.ɫiˈtat/ /a.ʒi.ɫiˈtat/ /ə.ʒi.ɫiˈtat/ (n, fem)
agilità

agitació /a.d͡ʒi.ta.siˈo/ /a.ʒi.ta.siˈo/ /ə.ʒi.tə.siˈo/ (n, fem)
agitazione

agitar /a.d͡ʒiˈta/ /a.d͡ʒiˈtaɾ/ /a.ʒiˈta/ /ə.ʒiˈta/ (v)
agitare

aglomeració /a.ɣɫo.me.ɾa.siˈo/ /ə.ɣɫo.mə.ɾə.siˈo/ /ə.ɣɫu.mə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
agglomerazione
  Acció i efecte d’aglomerar o aglomerar-se.
agglomeramento
  Multitud de coses o persones concentrades en un lloc.

aglomerar /a.ɣɫo.meˈɾa/ /a.ɣɫo.meˈɾaɾ/ /ə.ɣɫo.məˈɾa/ /ə.ɣɫu.məˈɾa/ (v)
agglomerare

aglutinar /a.ɣɫu.tiˈna/ /a.ɣɫu.tiˈnaɾ/ /ə.ɣɫu.tiˈna/ (v)
agglutinare

agnat /aŋˈnat/ /aɡˈnat/ /əŋˈnat/ (n, masc)
agnato

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ (n, masc)
agnosticismo

agnòsia /aŋˈnɔ.zi.a/ /aɡˈnɔ.zi.a/ /əŋˈnɔ.zi.ə/ (n, fem)
agnosia

agnòstic /aŋˈnɔs.tik/ /aɡˈnɔs.tik/ /əŋˈnɔs.tik/ (adj, masc)
agnostico

agonal /a.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣuˈnaɫ/ (adj)
agonale

agonals /a.ɣoˈnaɫs/ /ə.ɣuˈnaɫs/ (n, fem)
agonali

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ (n, fem)
agonia

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ (v)
agonizzare
  Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agosarat /a.ɣo.zaˈɾat/ /ə.ɣo.zəˈɾat/ /ə.ɣu.zəˈɾat/ (adj, masc)
audace

agost /əˈɣost/ (n, masc)
agosto
  Vuitè mes de l'any.

agostejar /a.ɣos.teˈd͡ʒa/ /a.ɣos.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣos.teˈʒa/ /ə.ɣos.təˈd͡ʒa/ /ə.ɣus.təˈʒa/ (v)
pascolare

agostenc /a.ɣosˈteŋ/ /a.ɣosˈteŋk/ /ə.ɣosˈtəŋk/ /ə.ɣusˈtɛŋ/ /ə.ɣusˈtɛŋk/ (adj, masc)
agostino

agraciar /a.ɣɾa.siˈa/ /a.ɣɾa.siˈaɾ/ (v)
affazzonare
  Donar a alguna persona o cosa una perfecció que la faci agradable.
graziare
  Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

agraciat /a.ɣɾa.siˈat/ /ə.ɣɾə.siˈat/ (adj, masc)
aggraziato

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ (adj)
gradevole, piacevole

agradablement /a.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /a.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /a.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /ə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ (adv)
piacevolmente

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ (v)
garbare
  Complaure, acontentar, donar gust.
gradire
  (pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ (v)
riconocere, ringraziare

agrament /ˌa.ɣɾaˈmen/ /ˌa.ɣɾaˈment/ /ˌa.ɣɾəˈmen/ /ˌa.ɣɾəˈment/ (adv)
agramente

agrassot /a.ɣɾaˈsɔt/ /ə.ɣɾəˈsɔt/ (n, masc)
agrestino

agre /ˈa.ɣɾe/ /ˈa.ɣɾə/ (adj, masc)
agro

agredir /a.ɣɾeˈði/ /a.ɣɾeˈðiɾ/ /ə.ɣɾəˈði/ (v)
aggredire

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ (adj, masc)
agrodolce

agregar /a.ɣɾeˈɣa/ /a.ɣɾeˈɣaɾ/ /ə.ɣɾəˈɣa/ (v)
aggregare
  Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
ascrivere
  Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

agregat /a.ɣɾeˈɣat/ /ə.ɣɾəˈɣat/ (n, masc)
aggregato
  Conjunt de coses o persones unides.
addetto, addetto diplomatico
  Funcionari adjunt a una plaça fixa.

agrejar /a.ɣɾeˈd͡ʒa/ /a.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣɾeˈʒa/ /ə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /ə.ɣɾəˈʒa/ (v)
inagrire

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ (adj, masc)
aggressivo

agressivament /a.ɣɾeˌsi.vaˈment/ /a.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈment/ /ə.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ (adv)
aggressivamente

agressió /a.ɣɾe.siˈo/ /ə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
aggressione

agrest /aˈɣɾest/ /əˈɣɾest/ (adj, masc)
agreste

agreujar /a.ɣɾewˈd͡ʒa/ /a.ɣɾewˈd͡ʒaɾ/ /ə.ɣɾəwˈʒa/ (v)
aggravare
  Fer tornar més greu una situació.

agricultor /a.ɣɾi.kuɫˈto/ /a.ɣɾi.kuɫˈtoɾ/ /ə.ɣɾi.kuɫˈto/ (n, masc)
agricoltore

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
agricoltura

agrir /aˈɣɾi/ /aˈɣɾiɾ/ /əˈɣɾi/ (v)
inagrare

agroalimentari /ˌa.ɣɾo.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ /ˌa.ɣɾu.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ (adj, masc)
agroalimentare

agroflació /ˌa.ɣɾo.fɫa.siˈo/ /ˌa.ɣɾo.fɫə.siˈo/ /ˌa.ɣɾu.fɫə.siˈo/ (n, fem)
agflazione

agronomia /a.ɣɾo.noˈmi.a/ /ə.ɣɾo.noˈmi.ə/ /ə.ɣɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
agronomia

agrupar /a.ɣɾuˈpa/ /a.ɣɾuˈpaɾ/ /ə.ɣɾuˈpa/ (v)
raggruppare

agrícola /aˈɣɾi.ko.ɫa/ /əˈɣɾi.ko.ɫə/ /əˈɣɾi.ku.ɫə/ (adj)
agricolo

aguait /aˈɣwajt/ /əˈɣwajt/ (n, masc)
agguato
  Parany, emboscada.

aguaitar /a.ɣwajˈta/ /a.ɣwajˈtaɾ/ /ə.ɣwəjˈta/ (v)
insidiare

aguant /aˈɣu.an/ /aˈɣu.ant/ /aˈɣwan/ /aˈɣwant/ /əˈɣu.ən/ /əˈɣu.ənt/ /əˈɣwan/ /əˈɣwant/ (n, masc)
vigore
  Fortalesa o vigor per resistir.
pazienzia
  Sofriment, paciència.

aguantar /a.ɣwanˈta/ /a.ɣwanˈtaɾ/ /ə.ɣwənˈta/ (v)
patire
  Sofrir, tolerar, generalment coses greus o molestes.
sostenere
  Sostenir, mantenir alguna cosa en l'estat en que es troba.
reggere
  (pronominal) Afirmar-se o assegurar-se per no caure.
raffrenarsi
  (pronominal) Contenir-se, reprimir-se.

aguar /a.ɣuˈa/ /a.ɣuˈaɾ/ /ə.ɣuˈa/ (v)
aguzzare

aguardar /a.gwaɫˈda/ /a.ɣwarˈða/ /a.ɣwaɾˈða/ /a.ɣwaɾˈðaɾ/ /ə.ɣwərˈda/ /ə.ɣwəɾˈða/ (v)
sperare
  (arcaisme, valencià, alguerès) Esperar alguna cosa.
aspettare
  (arcaisme, alguerès) Esperar que vingui algú.

agudament /aˌɣu.ðaˈmen/ /aˌɣu.ðaˈment/ /əˌɣu.ðəˈmen/ /əˌɣu.ðəˈment/ (adv)
acutamente

aguditzar /a.ɣu.ðiˈd͡za/ /a.ɣu.ðiˈza/ /a.ɣu.ðiˈzaɾ/ /ə.ɣu.ðiˈd͡za/ (v)
acutizzare
  Fer agut.
acutizzare, acutizzarsi
  (pronominal) Fer-se agut.

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ (n, fem)
ago
  Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.
agughia
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Belone belone)

agulla d'estendre (n, fem)
molletta

agulla de cap (n, fem)
spillo

agullonar /a.ɣu.ʎoˈna/ /a.ɣu.ʎoˈnaɾ/ /ə.ɣu.juˈna/ /ə.ɣu.ʎoˈna/ /ə.ɣu.ʎuˈna/ (v)
pungolare
  Punxar amb l'agulló.
  Instigar a algú per fer alguna cosa.

agusar /a.ɣuˈza/ /a.ɣuˈzaɾ/ (v)
aguzzare

agut /əˈɣut/ (adj, masc)
acuto

agà /aˈɣa/ /əˈɣa/ (n, masc)
aghà

agència de viatges (n, fem)
ufficio viaggi

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ (adv)
ieri
  En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
  Poc temps fa, fa poc, poc ha.

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ (n, fem)
acqua
  (no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.
  Color blau clar verdós com l’aigua amb una llum determinada, idèntic al cian en disseny web però diferent en el procés d’impressió.

aigual /ajˈɣwaɫ/ /əjˈɣwaɫ/ (n, masc)
zone umide

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ (v)
innacquare

aigualit /aj.ɣwaˈɫit/ /əj.ɣwəˈɫit/ (adj, masc)
annacquato
  Barrejat amb aigua.

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ (n, masc)
palude

aiguat /ajˈɣwat/ (n, masc)
acquazzone

aimia /ajˈmi.a/ /əjˈmi.ə/ (n, fem)
amata

aire /ˈaj.ɾe/ (n, masc)
aria
  (normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.

aire condicionat (n, masc)
aria condizionata

airós /ajˈɾos/ /əjˈɾos/ (adj, masc)
arioso

aiurveda /a.iwrˈβɛ.ða/ /a.iwɾˈvɛ.ða/ /a.iwɾˈβɛ.ðɛ/ /ə.iwrˈbɛ.ðə/ /ə.iwɾˈvɛ.ðə/ (n, masc)
ayurveda

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ (n, fem)
zappa

aixafar /a.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfaɾ/ /ə.ʃəˈfa/ (v)
schiacciare
  Pressionar sobre alguna cosa fins a destruir-la, generalment en sentit de dalt cap a baix, per exemple fent la força amb un peu.
  Quedar una persona amb desànim per continuar amb una disputa.

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ (v)
alzare
  Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ (n, fem)
ascella

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ (n, fem)
rubinetto
  Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

aixina /ajˈʃi.na/ /aˈʃi.na/ /əˈʃi.nə/ (adv)
così
  Així, d'aquesta manera.

aixoplugar /a.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣaɾ/ /ə.ʃo.pɫuˈɣa/ /ə.ʃu.pɫuˈɣa/ (v)
rifugiare

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ (adv)
così
  D’aquesta manera.
allora
  De la mateixa manera, en conseqüència.

així així (adv)
così così

així i tot (conjunction)
tuttavia

això /ajˈʃɔ/ /aˈʃɔ/ /əˈʃɔ/ (pronoun)
questo

ajeure /aˈd͡ʒɛw.ɾe/ /aˈʒɛw.ɾe/ /əˈʒɛw.ɾə/ (v)
convenirsi
  (pronominal) Subjectar-se a la voluntat d'altri.

ajornar /a.d͡ʒoɾˈna/ /a.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /a.ʒorˈna/ /ə.ʒoɾˈna/ /ə.ʒurˈna/ (v)
aggiornare
  Posposar, traslladar per més endavant una tasca o esdeveniment

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ (n, fem)
ajutamento
  Cosa que serveix per ajudar.
aiuto
  (antigament) Socors, favor.
  (medicina) Ènema, lavativa.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ (adj)
aiutante
  Que ajuda.

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ (n, masc)
aiutante
  Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ (v)
aiutare, assistere

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ (n, masc)
municipio, comune
  Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajuntar /a.d͡ʒunˈta/ /a.d͡ʒunˈtaɾ/ /a.ʒunˈta/ /ə.ʒunˈta/ (v)
unire
  Unir unes coses amb altres.
unire, congiungere
  En alguns oficis mecànics, ajustar, unir, fer venir bé les peces que entren en una obra.
associarsi
  (pronominal) Acompanyar-se, anar amb algú.
  (pronominal) amistançar-se

ajupir /a.d͡ʒuˈpiɾ/ /a.ʒuˈpi/ /ə.ʒuˈpi/ (v)
acquattarsi
  Inclinar molt el cos envers el terra.
accovacciarsi
  (pronominal) Abaixar-se doblegant les cames.

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ (v)
aggiustare, accomodare
  Igualar una cosa amb altra, arreglar-la, acomodar-la, fer-la venir bé.
aggiustare
  Arreglar alguna cosa a allò que és just.
ordinare
  Concertar, capitular, concordar alguna cosa com el casament, la pau, les diferències o els plets.
chiudere
  Tancar la porta o finestra però sense girar la clau o posar els baldons.

ajusticiar /a.d͡ʒus.ti.siˈa/ /a.d͡ʒus.ti.siˈaɾ/ /a.ʒus.ti.siˈa/ /ə.ʒus.ti.siˈa/ (v)
giustiziare

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ (adv)
alla fin fine
  Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al dente /aɫˈden.te/ /aɫˈdɛn.te/ (adv)
al dente

ala /ˈa.ɫa/ (n, fem)
ala
  Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
  Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
  Part lateral o auxiliar d'una construcció.
  Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.
  (futbol) Cadascuna de les dues parelles de jugadors formades per l'extrem i l'interior d'un mateix costat del camp de joc.

ala /ˈa.ɫa/ (n, neut)
ala
  (basquetbol, hoquei sobre gel) Jugador que en la fase d'atac se situa en una zona lateral de la pista de joc.

alabama /a.ɫaˈba.ma/ /ə.ɫəˈβa.mə/ (n, masc)
alabama

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ (n, masc)
alabastro
  Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.

alabatre /ˌa.ɫaˈba.tɾe/ /ˌa.ɫəˈβa.tɾə/ (v)
battere

alambinar /a.ɫam.biˈna/ /a.ɫam.biˈnaɾ/ /ə.ɫəm.biˈna/ (v)
lambiccare
  Destil·lar els licors amb l'alambí.
  Examinar atentament alguna cosa, com paraula, escrit o acció, fins apurar el seu vertader sentit, mèrit o utilitat.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ (n, masc)
alambicco, lambicco

alar /aˈɫa/ /aˈɫaɾ/ /əˈɫa/ /əˈɫar/ (adj)
alare
  Relacionat amb les ales.

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ (n, fem)
allarme
  Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmant /a.ɫarˈman/ /a.ɫaɾˈman/ /a.ɫaɾˈmant/ /ə.ɫərˈman/ /ə.ɫəɾˈmant/ (adj)
allarmante

alarmar /a.ɫarˈma/ /a.ɫaɾˈma/ /a.ɫaɾˈmaɾ/ /ə.ɫərˈma/ (v)
allarmare

alatzà /a.ɫaˈd͡za/ /ə.ɫəˈd͡za/ (adj, masc)
sauro

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ (n, fem)
alba
  Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.
camice
  Vestidura de tela blanca que sacerdots, diaques i subdiaques es posen sobre el seu propi hàbit i l'amit per a celebrar el sant ofici de la missa i altres oficis divins.
albeggiare, gattero, pioppo
  Arbre d'uns vint a vint-i-cinc peus d'alçada, d'escorça blanquinosa i fulles de color verd clar. Creix en poc temps i la seva fusta, què és blanca i lleugera, triga molt a podrir-se dins de l'aigua (Populus alba).

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ (n, fem)
albore

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ (adj, masc)
albanese
  Relatiu a Albània

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ (n, masc)
albanese
  Natural d'Albània.
  (només en singular) Llengua parlada a Albània, el Kosovo i a zones de Macedònia.

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ (n, fem)
basto
  Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albardanejar /aɫ.baɾ.ða.neˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.βar.ða.neˈʒa/ /aɫ.βaɾ.ða.neˈd͡ʒa/ /əɫ.bər.ðə.nəˈʒa/ /əɫ.bəɾ.ðə.nəˈd͡ʒa/ /əɫ.βər.də.nəˈʒa/ (v)
buffoneggiare

albardaneria /aɫ.baɾ.ða.neˈɾi.a/ /əɫ.βər.də.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
buffoneria

albardar /aɫ.baɾˈðaɾ/ /aɫ.βarˈða/ /aɫ.βaɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ (v)
imbastare
  (valencià, tortosí) Posar l'albarda a l'animal.
abbindolare
  (central) Enganyar, engalipar.

albardà /aɫ.baɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ (n, masc)
giullare
  Bufó, truà.
scroccone
  (antic) Que viu de gorra.
commediante
  (antic) Comediant.

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ (n, masc)
albatro

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ (n, masc)
albicocca

albercoquer /aɫ.βer.koˈke/ /aɫ.βeɾ.koˈke/ /əɫ.bər.kuˈke/ /əɫ.bəɾ.koˈke/ /əɫ.βər.kuˈke/ (n, masc)
albicocco

albereda /aɫ.beˈɾe.ða/ /əɫ.bəˈɾə.ðə/ /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ (n, fem)
pioppeto

alberg /aɫˈbɛɾk/ /əɫˈβɛrk/ (n, masc)
albergo

alberg de joventut (n, masc)
ostello della gioventù

albergar /aɫ.beɾˈɣaɾ/ /aɫ.βerˈɣa/ /aɫ.βeɾˈɣa/ /əɫ.βərˈɡa/ (v)
albergare

alberginiera /aɫ.beɾ.d͡ʒi.niˈe.ɾa/ /əɫ.βər.ʒi.niˈe.ɾə/ (n, fem)
melanzana

alberguer /aɫ.beɾˈɣeɾ/ /aɫ.βerˈɣe/ /əɫ.βərˈɡe/ (n, masc)
alloggiatore

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ (n, fem)
melanzana

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ (n, masc)
albinismo

albor /aɫˈboɾ/ /aɫˈβo/ /əɫˈβo/ (n, masc)
alborella
  Peix blanquinós del gènere Alburnus.
albore
  Primera claror de l’alba.

albufera /aɫ.buˈfe.ɾa/ /əɫ.βuˈfe.ɾə/ (n, fem)
laguna

albugínia /aɫ.βuˈd͡ʒi.ni.a/ /əɫ.βuˈʒi.ni.ə/ (n, fem)
albugineo

albúmina /aɫˈbu.mi.na/ /əɫˈβu.mi.nə/ (n, fem)
albumina

alcalde /arˈkaɫ.de/ /aɫˈkaɫ.de/ /ərˈkaɫ.də/ /əɫˈkaɫ.də/ (n, neut)
sindaco

alcaloide /aɫ.kaˈɫɔj.ðe/ /əɫ.kəˈɫɔj.ðə/ (n, masc)
alcaloide

alcalosi /aɫ.kaˈɫɔ.zi/ /əɫ.kəˈɫɔ.zi/ (n, fem)
alcalosi

alcalí /aɫ.kaˈɫi/ /əɫ.kəˈɫi/ (adj, masc)
alcalino

alcavot /aɫ.kaˈvɔt/ /aɫ.kaˈβɔt/ /əɫ.kəˈvɔt/ /əɫ.kəˈβɔt/ (n, masc)
paraninfo

alció /aɫ.siˈo/ /əɫ.siˈo/ (n, masc)
martin

alcofollar /aɫ.ko.foˈʎa/ /aɫ.ko.foˈʎaɾ/ /əɫ.ko.foˈʎa/ /əɫ.ku.fuˈʎa/ (v)
lisciarsi

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ (n, masc)
alcol, alcool

alcoholèmia /aɫ.ko.oˈɫɛ.mi.a/ /əɫ.ko.oˈɫɛ.mi.ə/ /əɫ.ku.uˈɫɛ.mi.ə/ (n, fem)
alcolemia

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ (adj, masc)
alcolico
  Relatiu a l’alcohol.
  Relatiu a l’alcoholisme.

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ (n, masc)
alcolizzato
  Persona addicta a l’alcohol, que pateix alcoholisme.

alcàsser /aɫˈka.seɾ/ /əɫˈka.sər/ (n, masc)
alcazar
  (històric) Palau fortificat de l’Àndalus.

aleatòriament /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈment/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
aleatoriamente

alegrar /a.ɫeˈɣɾa/ /a.ɫeˈɣɾaɾ/ /ə.ɫəˈɣɾa/ (v)
rallegrare
  Causar alegria.
sollazzarsi
  (pronominal) Rebre o sentir alegria.
godere
  (pronominal) Gaudir d'alguna cosa.

alegre /aˈɫe.ɣɾe/ /əˈɫe.ɣɾə/ (adj)
allegro
  Que expressa joia pel fet d'estar viu.
allegro, brillo, ridente
  Que causen alegria per la seva vista, agradable
vivo
  colors vius i agradables a la vista
fortunato
  faust, feliç, favorable

alegrement /aˌɫe.ɣɾeˈmen/ /aˌɫe.ɣɾeˈment/ /əˌɫe.ɣɾəˈmen/ /əˌɫe.ɣɾəˈment/ (adv)
allegramente

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ (n, fem)
allegrezza, gioia
  Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.
giuggiolena
  Sèsam.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ (adj, masc)
tedesco
  Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ (n, masc)
tedesco
  Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ (n, fem)
lesina

alenada /a.ɫeˈna.ða/ /ə.ɫəˈna.ðə/ (n, fem)
fiato
  Expiració forta d’alè.
alito
  Bufada suau i breu de vent.

alenar /a.ɫeˈna/ /a.ɫeˈnaɾ/ /ə.ɫəˈna/ (v)
alitare

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ (n, fem)
pinna
  Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

aletejar /a.ɫe.teˈd͡ʒa/ /a.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɫe.teˈʒa/ /ə.ɫə.təˈd͡ʒa/ /ə.ɫə.təˈʒa/ (v)
sbattere

alfabèticament /aɫ.faˌbɛ.ti.kaˈment/ /aɫ.faˌβɛ.ti.kaˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈment/ /əɫ.fəˌβɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
alfabeticamente

alfagrama /aɫ.faˈɣɾa.ma/ /əɫ.fəˈɣɾa.mə/ (n, masc)
alfagramma

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ (n, masc)
alfiere

alforrar /aɫ.foˈra/ /aɫ.foˈraɾ/ /əɫ.foˈra/ /əɫ.fuˈra/ (v)
affrancare

alforre /aɫˈfo.re/ /əɫˈfɔ.rə/ (adj, masc)
liberto

alga /ˈaɫ.ɣa/ (n, fem)
alga marina, alga

algebraicament /aɫ.d͡ʒeˌbɾaj.kaˈment/ /aɫ.d͡ʒeˌβɾaj.kaˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈment/ /əʎ.ʒəˌβɾaj.kəˈmen/ (adv)
algebricamente

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ (n, masc)
algoritmo

algorísmic /aɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mik/ (adj, masc)
algoritmico

alguerès /al.ɡaˈɾes/ /aɫ.ɣeˈɾes/ /əɫ.ɣəˈɾəs/ /əɫ.ɣəˈɾɛs/ (adj, masc)
algherese
  Relatiu o pertanyent a l'Alguer.

algun /aɫˈɣun/ (adj, masc)
qualsiasi

alguna cosa (pronoun)
qualcosa

algutzir /aɫ.ɣuˈd͡ziɾ/ /əɫ.ɣuˈd͡zir/ (n, masc)
sbirro
  Ministre inferior de justícia.

algèbricament /aɫˌd͡ʒɛ.bɾi.kaˈment/ /aɫˌd͡ʒɛ.βɾi.kaˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈment/ /əʎˌʒɛ.βɾi.kəˈmen/ (adv)
algebricamente

algú /aɫˈɣu/ (pronoun)
qualcuno

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ (n, fem)
alleanza
  Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
  Connexió o parentiu contret per via de casament.
  Anell de casament.
pacto
  Pacte, convenció.

aliar /a.ɫiˈa/ /a.ɫiˈaɾ/ /ə.ɫiˈa/ (v)
alleare
  Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.
  Ajuntar dos metalls per formar-ne un de nou.

aliatge /a.ɫiˈa.d͡ʒe/ /ə.ɫiˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
lega

alienable /a.ɫi.eˈna.bɫe/ /a.ɫi.eˈna.βɫe/ /a.ɫi.eˈnab.bɫe/ /ə.ɫi.əˈna.βɫə/ /ə.ɫi.əˈnab.bɫə/ (adj)
alienabile

alienació /a.li.e.na.siˈo/ /ə.ɫi.ə.nə.siˈo/ (n, fem)
alienazione
  Acció o efecte d'alienar.
  Procés d'allunyament sociopsicològic d'un individu o una col·lectivitat envers un grup o envers la seva identitat i les seves conviccions mitjançant una conducta considerada desviada.

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ (v)
alienare
  Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
  Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ (n, masc)
cibo

alimentació /a.ɫi.men.ta.siˈo/ /ə.ɫi.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
alimentazione

alimentar /a.ɫi.menˈta/ /a.ɫi.menˈtaɾ/ /ə.ɫi.mənˈta/ (v)
nutrire, cibare
  Donar aliment, sustentar.

alimentari /a.ɫi.menˈta.ɾi/ (adj, masc)
alimentario

aliments /a.ɫiˈmens/ /ə.ɫiˈmens/ (n, masc)
cibo

alinear /a.ɫi.neˈa/ /a.ɫi.neˈaɾ/ /ə.ɫi.neˈa/ (v)
livellare
  Posar en línia recta.

aljub /aɫˈd͡ʒup/ /əɫˈʒup/ /əʎˈʒup/ (n, masc)
fonte

aljubar /aɫ.d͡ʒuˈbaɾ/ /aɫ.d͡ʒuˈβa/ /əɫ.ʒuˈba/ /əʎ.ʒuˈβa/ (v)
riempire

aljófar (n, masc)
perle

all /ˈaʎ/ (n, masc)
aglio
  (botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allada /aˈʎa.ða/ /əˈja.ðə/ /əˈʎa.ðə/ (n, masc)
agliata

allargues /aˈʎaɾ.ɣes/ /əˈʎar.ɡəs/ (n, fem)
menar
  dilacions

allau /aˈʎaw/ /əˈʎaw/ (n, fem)
valanga, slavina

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ (v)
allatare, allattare

alleugeriment /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈment/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈmen/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈment/ (n, masc)
alleggerimento

alleugerir /a.ʎew.d͡ʒeˈɾi/ /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈɾi/ (v)
alleggerire
  Fer més lleugera o menys pesada alguna cosa.
sollevare
  Alleujar, moderar.

alleujador /a.ʎew.d͡ʒaˈðo/ /a.ʎew.d͡ʒaˈðoɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈðo/ (adj, masc)
alleggeritore

alleujar /a.ʎewˈd͡ʒa/ /a.ʎewˈd͡ʒaɾ/ (v)
alleggerire

allevar /a.ʎeˈvaɾ/ /a.ʎeˈβa/ /ə.ʎəˈva/ /ə.ʎəˈβa/ (v)
imputare

allioli /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ /ˌa.liˈɔ.li/ /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ (n, masc)
aïoli

allisador /a.ʎi.zaˈðo/ /a.ʎi.zaˈðoɾ/ /ə.ʎi.zəˈðo/ (adj, masc)
lisciatore

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ (v)
pulire
  Posar llisa alguna cosa.
agguagliare
  Igualar, posar planes i llises les parets.

allistament /a.ʎis.taˈmen/ /a.ʎis.taˈment/ /ə.ʎis.təˈmen/ /ə.ʎis.təˈment/ (n, masc)
arrolare

allistar /a.ʎisˈta/ /a.ʎisˈtaɾ/ /ə.ʎisˈta/ (v)
arrolare

alliçonar /a.ʎi.soˈna/ /a.ʎi.soˈnaɾ/ /ə.ʎi.soˈna/ /ə.ʎi.suˈna/ (v)
addestrare

allocar-se /a.ʎoˈkaɾ.se/ /ə.ʎoˈkaɾ.sə/ /ə.ʎu.kərˈsə/ /ə.ʎuˈkar.sə/ (v)
covaticcia

allotjar /a.ʎoˈd͡ʒa/ /a.ʎoˈd͡ʒaɾ/ /ə.ʎoˈd͡ʒa/ /ə.ʎuˈd͡ʒa/ (v)
alloggiare

alluentar /a.ʎu.enˈta/ /a.ʎu.enˈtaɾ/ /ə.ʎu.ənˈta/ (v)
rallegrare

allunyament /a.ʎu.ɲaˈmen/ /a.ʎu.ɲaˈment/ /ə.ʎu.ɲəˈmen/ /ə.ʎu.ɲəˈment/ (n, masc)
allontanamento

allunyar /a.ʎuˈɲa/ /a.ʎuˈɲaɾ/ /ə.ʎuˈɲa/ (v)
allontanare

allà /aˈʎa/ (adv)
lì, là

allí /aˈʎi/ /əˈʎi/ (adv)
lì

allò /aˈʎɔ/ /əˈʎɔ/ (pronoun)
quello

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ (n, masc)
almanacco

almanjanec /aɫ.maɲ.d͡ʒaˈnek/ /əɫ.məɲ.ʒəˈnek/ (n, masc)
trabucco

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ (adv)
almeno

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ (n, masc)
ammiraglio

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ (n, fem)
elemosina

almud /aɫˈmut/ /əɫˈmut/ (n, masc)
misura

almívar /aɫˈmi.vaɾ/ /aɫˈmi.βar/ /aɫˈmi.βaɾ/ /əɫˈmi.vəɾ/ /əɫˈmi.βər/ (n, masc)
sciroppo

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ (n, fem)
allodola, lodola
  (aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).
agone
  (peixos) Peix de la família dels clupeids que viu al Mediterrani i que remunta els rius per la reproducció (Alosa agone).

alou /aˈɫɔw/ /əˈɫɔw/ (n, masc)
allodio

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ (n, fem)
alpaca

alquena /aɫˈke.na/ /əɫˈkɛ.nə/ (n, fem)
enna

alquil /aɫˈkiɫ/ /əɫˈkiɫ/ (n, masc)
alchile

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ (n, neut)
alchimista

alquímia /aɫˈki.mi.a/ (n, fem)
alchimia

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ (adj, masc)
alto
  De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
  Situat en un punt elevat.

altament /ˌaɫ.taˈmen/ /ˌaɫ.taˈment/ /ˌaɫ.təˈmen/ /ˌaɫ.təˈment/ (adv)
altamente

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ (n, masc)
altare

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ (n, masc)
altoparlante

alteració /aɫ.te.ɾa.siˈo/ /əɫ.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
alterazione
  Canvi en l'ordre d'una cosa.
  En una partitura, canvi d'una nota que passarà a interpretar-se en bemoll o en sostingut, segons s'indiqui.

alterar /aɫ.teˈɾa/ /aɫ.teˈɾaɾ/ /əɫ.təˈɾa/ (v)
alterare
  Modificar, canviar.
sconvolgere
  Posar nerviós a algú.

altercar /aɫ.terˈka/ /aɫ.teɾˈka/ /aɫ.teɾˈkaɾ/ /əɫ.tərˈka/ (v)
altercare

alternar /aɫ.terˈna/ /aɫ.teɾˈna/ /aɫ.teɾˈnaɾ/ /əɫ.tərˈna/ (v)
alternare

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ (adj, masc)
alternativo

alternativa /aɫ.ter.naˈti.βa/ /aɫ.teɾ.naˈti.va/ /aɫ.teɾ.naˈti.βa/ /əɫ.tər.nəˈti.βə/ /əɫ.təɾ.nəˈti.və/ (n, fem)
alternativa

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ (adv)
alternamente

altiplà /ˌaɫ.tiˈpɫa/ (n, masc)
altopiano

altiu /aɫˈtiw/ /əɫˈtiw/ (adj, masc)
altezzoso

altivament /aɫˌti.vaˈment/ /aɫˌti.βaˈmen/ /əɫˌti.vəˈmen/ /əɫˌti.vəˈment/ (adv)
altezzosamente

alto /ˈaɫ.to/ /ˈaɫ.tu/ (Interjection)
alto

altrament /ˌaɫ.tɾaˈmen/ /ˌaɫ.tɾaˈment/ /ˌaɫ.tɾəˈmen/ /ˌaɫ.tɾəˈment/ (adv)
altrimenti

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ (pronoun)
altro

altressí /aɫ.tɾeˈsi/ /əɫ.tɾəˈsi/ (adv)
altresì
  (judicial) Igualment, també.

altri /ˈaɫ.tɾi/ (pronoun)
altri

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ (n, masc)
altruismo

altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ (adj, masc)
altíssimo

alum /aˈɫum/ /əˈɫum/ (n, masc)
allume

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ (n, masc)
alluminio

alvocat /aɫ.voˈkat/ /aɫ.βoˈkat/ /əɫ.voˈkat/ /əɫ.vuˈkat/ /əɫ.βuˈkat/ (n, masc)
avocado

alvèol /aɫˈvɛ.oɫ/ /aɫˈβɛ.oɫ/ /əɫˈvɛ.uɫ/ /əɫˈβɛ.uɫ/ (n, masc)
alveolo
  (anatomia) Qualsevol cavitat minúscula dels organismes vius.

alvèol pulmonar (n, masc)
alveolo polmonare

alzina /aɫˈzi.na/ /əɫˈzi.nə/ (n, fem)
leccio

al·lantoïdal /a.ɫan.to.iˈðaɫ/ /aɫ.ɫan.to.iˈðaɫ/ /ə.ɫən.tu.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.to.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.tu.iˈðaɫ/ (adj)
allantoideo

al·latiu /a.ɫaˈtiw/ /aɫ.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ /əɫ.ɫəˈtiw/ (n, masc)
allativo

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
allegazione

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ (v)
allegare
  Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
  (dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legat /a.ɫeˈɣat/ /aɫ.ɫeˈɣat/ /ə.ɫəˈɣat/ /əɫ.ɫəˈɣat/ (n, masc)
atti

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
allegoria

al·legòric /a.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /aɫ.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /ə.ɫəˈɣɔ.ɾik/ /əɫ.ɫəˈɣɔ.ɾik/ (adj, masc)
allegorico

al·legòricament /a.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /ə.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
allegoricamente

al·lel /aɫˈɫɛɫ/ /aˈɫɛɫ/ /əɫˈɫɛɫ/ /əˈɫɛɫ/ (n, masc)
allele

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ (n, masc)
alligatore

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
alliterazione, allitterazione

al·logen /aɫˈɫɔ.d͡ʒen/ /aɫˈɫɔ.ʒen/ /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əɫˈɫɔ.ʒən/ /əˈɫɔ.ʒən/ (adj, masc)
allogeno

al·loglot /a.ɫoˈɣɫɔt/ /aɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /ə.ɫuˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫuˈɣɫɔt/ (adj, masc)
allogloto

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ (n, fem)
sbagiamento, allucinazione

al·lucinar /a.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈnaɾ/ /ə.ɫu.siˈna/ /əɫ.ɫu.siˈna/ (v)
allucinare
  (intransitiu) Veure o percebre coses inexistents considerant-les com a reals.

al·ludir /a.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ /əɫ.ɫuˈði/ (v)
alludere

al·lusió /a.ɫu.ziˈo/ /aɫ.ɫu.ziˈo/ /ə.ɫu.ziˈo/ /əɫ.ɫu.ziˈo/ (n, fem)
allusione

al·lòcton /aɫˈɫɔk.ton/ /əɫˈɫɔk.tun/ (adj, masc)
alloctono
  (geologia) Material (ja sigui mineral, fragments de roques detrítiques o matèria orgànica) nouvingut d'altres zones formacionals, i que s'acumula en una conca sedimentària, i que és estudiat per les seves característiques de formació forana.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ (adj, masc)
allofono
  De llengua usual o materna diferent de l'oficial o majoritària del país.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ (n, masc)
allofono
  Variant d’un fonema que apareix en un context determinat.

alçaprem /ˌaɫ.saˈpɾem/ /ˌaɫ.səˈpɾem/ (n, masc)
leva

alè /aˈɫe/ /əˈɫə/ /əˈɫɛ/ (n, masc)
fiato, alito

ama /ˈa.ma/ /ˈa.mə/ (n, fem)
balia

amable /aˈma.bɫe/ /aˈma.βɫe/ /aˈmab.bɫe/ /əˈma.βɫə/ /əˈmab.bɫə/ (adj)
gentile, amabile
  Que mostra cortesia i consideració cap als altres, tenint un tracte correcte i obert.

amablement /aˌma.bɫeˈment/ /aˌma.βɫeˈmen/ /aˌmab.bɫeˈmen/ /əˌma.βɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈment/ (adv)
amabilmente

amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ (adj, masc)
amatore

amagador /a.ma.ɣaˈðo/ /a.ma.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɣəˈðo/ (n, masc)
nasconditore

amagament /a.ma.ɣaˈmen/ /a.ma.ɣaˈment/ /ə.mə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɣəˈment/ (n, masc)
nascondimento

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ (v)
nascondere
  Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.
rinchiudere
  Contenir o incloure en si alguna cosa que no es manifesta a tots.

amagatall /a.ma.ɣaˈtaʎ/ /ə.mə.ɣəˈtaj/ /ə.mə.ɣəˈtaʎ/ (n, masc)
biscanto

amagriment /a.ma.ɣɾiˈmen/ /a.ma.ɣɾiˈment/ /ə.mə.ɣɾiˈmen/ /ə.mə.ɣɾiˈment/ (n, masc)
smagramaneto

amagrir /a.maˈɣɾi/ /a.maˈɣɾiɾ/ /ə.məˈɣɾi/ (v)
dimagrare
  Fer perdre el greix.
smagrari
  (pronominal) Tornar-se magre, perdre el greix.

amainar /a.majˈna/ /a.majˈnaɾ/ /ə.məjˈna/ (v)
ammainare
  (transitiu, nàutica) Recollir del tot o en part les veles d'alguna embarcació a fi de que no camini tant.
moderare
  (intransitiu, per metonímia) Afluixar o cedir en algun desig, afany o passió.

amalgama /a.maɫˈɣa.ma/ /ə.məɫˈɣa.mə/ (n, fem)
amalgama

amalgamació /a.maɫ.ɣa.ma.siˈo/ /ə.məɫ.ɣə.mə.siˈo/ (n, fem)
amalgamazione

amalgamar /a.maɫ.ɣaˈma/ /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/ /ə.məɫ.ɣəˈma/ (v)
amalgamare
  Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
  En sentit ampli, barrejar.

amaneradament /a.ma.neˌɾa.ðaˈmen/ /a.ma.neˌɾa.ðaˈment/ /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈmen/ /ə.mə.nəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
manieratamente

amanerat /a.ma.neˈɾat/ /ə.mə.nəˈɾat/ (adj)
manierato

amanida /a.maˈni.ða/ (n, fem)
insalata

amanir /a.maˈni/ /a.maˈniɾ/ /ə.məˈni/ (v)
preparare
  Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
condire, disporsi
  Posar els amaniments a alguna vianda.
disporsi
  (pronominal) Disposar-se, preparar-se.

amanita /a.maˈni.ta/ /ə.məˈni.tə/ (n, fem)
amanita

amansiment /a.man.siˈmen/ /a.man.siˈment/ /ə.mən.siˈmen/ /ə.mən.siˈment/ (n, masc)
dimesticamento

amansir /a.manˈsi/ /a.manˈsiɾ/ (v)
addimesticare
  Fer mans, domesticar, algun animal.
addolcire
  Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ (n, neut)
amante
  Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amanyagador /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/ /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ (adj, masc)
carezzante

amanyagament /a.ma.ɲa.ɣaˈmen/ /a.ma.ɲa.ɣaˈment/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈment/ (n, masc)
carezza

amanyagar /a.ma.ɲaˈɣa/ /a.ma.ɲaˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲəˈɣa/ (v)
careggiare
  acariciar

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ (v)
amare

amarador /a.ma.ɾaˈðo/ /a.ma.ɾaˈðoɾ/ /ə.mə.ɾəˈðo/ (n, masc)
maceratore

amarantí /a.ma.ɾanˈti/ /ə.mə.ɾənˈti/ (adj, masc)
amarantino

amarar /a.maˈɾa/ /a.maˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ (v)
inzuppare
  Mullar alguna cosa de manera que quedi de dins i de fora penetrada de líquid.
macerare
  Posar en aigua per alguns dies el lli, cànem o espart a fi de que fermenti.
speguer
  Tirar aigua a la calç per a fondre-la.

amarg /aˈmaɾk/ (adj, masc)
amaro
  De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargament (adv)
amaramente

amargar /a.marˈɣa/ /a.maɾˈɣa/ /a.maɾˈɣaɾ/ /ə.mərˈɡa/ (v)
amareggiare
  (intransitiu) Tenir gust amarg.
  (transitiu) Causar amargura o pena.

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ (n, fem)
amarezza

amargs /aˈmaɾks/ /əˈmarks/ (n, masc)
amaro
  dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

amarguenc /a.marˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋk/ /ə.mərˈɡɛŋ/ /ə.mərˈɣɛŋk/ /ə.məɾˈɣəŋk/ (adj, masc)
amaro

amarinar /a.ma.ɾiˈna/ /a.ma.ɾiˈnaɾ/ /ə.mə.ɾiˈna/ (v)
allistire

amarra /aˈma.ra/ /əˈma.rə/ (n, fem)
gomona

amarrar /a.maˈra/ /a.maˈraɾ/ /ə.məˈra/ (v)
ormeggiare
  Lligar i assegurar una cosa amb altra per medi d'algunes cordes, cables, cadenes, etc.

amartellar /a.mar.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎaɾ/ /ə.mər.təˈʎa/ (v)
martellare
  Picar o colpejar amb martell.
armare
  Posar al punt de dalt una arma de foc; armar un fusell.

amassar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ (v)
ordire
  Antigament, preparar o disposar bé les coses per aconseguir l'intent.

amateur /a.maˈteɾ/ /ə.məˈter/ (n, neut)
amatore

amatinar-se /a.ma.tiˈnaɾ.se/ /ə.mə.ti.nərˈsə/ /ə.mə.tiˈnar.sə/ /ə.mə.tiˈnaɾ.sə/ (v)
anticipare

amatollat /a.ma.toˈʎat/ /ə.mə.toˈʎat/ /ə.mə.tuˈʎat/ (adj, masc)
cespugliato

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ (adj, masc)
berbero
  Relatiu al poble amazic o la llengua amaziga.

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ (n, masc)
berbero
  Individu d’un poble camita de l’Àfrica septentrional entre Egipte i el Marroc.
  (invariable) Llengua afroasiàtica autòctona de l’Àfrica septentrional amb distribució diatòpica.

amazona /a.maˈzo.na/ /ə.məˈzo.nə/ (n, fem)
amazzone
  Genet quan és una dona.
  Dona atlètica, viril, guerrera.

amb /am/ (preposition)
con
  Nexe que indica companyia o inclusió.
  Introdueix el complement verbal d'instrument.

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ (n, fem)
ambasciata

ambdós /amˈdos/ /əmˈdos/ (adj)
ambedue

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ (v)
ambire

ambiciosament /am.bi.siˌo.zaˈmen/ /am.bi.siˌo.zaˈment/ /əm.bi.siˌo.zəˈmen/ /əm.bi.siˌo.zəˈment/ (adv)
ambiziosamente

ambició /am.bi.siˈo/ (n, fem)
ambizione

ambientar /am.bi.enˈta/ /am.bi.enˈtaɾ/ /əm.bi.ənˈta/ (v)
imposare
  Situar en un entorn i una època concrets.
ambientare
  Decorar una sala o donar-li caliu.
  Adaptar-se a un lloc.

ambigu /amˈbi.ɣu/ /əmˈbi.ɣu/ (adj, masc)
ambiguo

ambiguament /amˌbi.ɣwaˈmen/ /amˌbi.ɣwaˈment/ /əmˌbi.ɣwəˈmen/ /əmˌbi.ɣwəˈment/ (adv)
ambiguamente

ambivalent /am.bi.vaˈɫent/ /am.bi.βaˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫent/ /əm.bi.βəˈɫen/ (adj)
ambivalente

ambivalència /am.bi.vaˈɫɛn.si.a/ /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/ /əm.bi.vəˈɫɛn.si.ə/ /əm.bi.βəˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
ambivalenza

amblador /am.bɫaˈðo/ /am.bɫaˈðoɾ/ /əm.bɫəˈðo/ (adj, masc)
ambiante
  Cavalleria de bon pas, que ambla.

ambladura /am.bɫaˈðu.ɾa/ /əm.bɫəˈðu.ɾə/ (n, fem)
ambio
  Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

amblar /amˈbɫa/ /amˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ (v)
ambiare

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ (n, fem)
ambrosia

ambulant /am.buˈɫan/ /am.buˈɫant/ /əm.buˈɫan/ /əm.buˈɫant/ (adj)
ambulante
  Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

ambular /am.buˈɫa/ /am.buˈɫaɾ/ /əm.buˈɫa/ (v)
ambiare

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ (n, fem)
ambulanza

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ (n, fem)
minaccia

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ (adj, masc)
minacciatore
  Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ (v)
minacciare

amenitzar /a.me.niˈd͡za/ /a.me.niˈza/ /a.me.niˈzaɾ/ (v)
ameno

amerar /a.meˈɾa/ /a.meˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ (v)
mescere

americi /ə.məˈɾi.si/ (n, masc)
americio

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
americano
  relacionat amb Amèrica

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
americano
  habitant d'Amèrica
  llengua anglesa parlada als Estats Units d'Amèrica

ametista /ə.məˈtis.tə/ (n, fem)
ametista
  Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ (n, fem)
mandorla

amfiartrosi /aɱ.fi.aɾˈtɾɔ.zi/ /əɱ.fi.ərˈtɾɔ.zi/ (n, fem)
anfiartrosi

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ (adj, masc)
anfibio
  Criatura o objecte que pot viure o desplaçar-se per aigua i per terra

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ (n, masc)
anfibio
  Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amfiteatre /aɱ.fi.teˈa.tɾe/ (n, masc)
anfitatro

amfitrió /aɱ.fi.tɾiˈo/ (n, masc)
anfitrione

amhàric /aˈma.ɾik/ (n, masc)
amarico

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ (n, masc)
amianto

amic /aˈmik/ (adj, masc)
amico
  Que té amistat.

amic /aˈmik/ (n, masc)
amico
  Que té amistat.
  Aficionat o inclinat a alguna cosa.

amical /a.miˈkaɫ/ /ə.miˈkaɫ/ (adj)
amicale

amicalment /a.miˌkaɫˈmen/ /a.miˌkaɫˈment/ /ə.miˌkaɫˈmen/ /ə.miˌkaɫˈment/ (adv)
amicamente

amicícia /a.miˈsi.si.a/ /ə.miˈsi.si.ə/ /ə.miˈsi.si.ə/ (n, fem)
amicizia

amidar /a.miˈða/ /a.miˈðaɾ/ /ə.miˈða/ (v)
misurare
  Examinar la grandària o extensió de quelcom valent-se d’instruments a propòsit.
  Igualar o comparar alguna cosa no material amb una altra.

amigablement /a.miˌɣa.bɫeˈment/ /a.miˌɣa.βɫeˈmen/ /a.miˌɣab.bɫeˈmen/ /ə.miˌɣa.βɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈment/ (adv)
amichevolmente

amigar-se /a.miˈɣaɾ.se/ /ə.mi.ɣərˈsə/ /ə.miˈɣar.sə/ /ə.miˈɣaɾ.sə/ (v)
amicarsi
  Fer-se amics.

amigdaloide /a.miɡ.daˈɫɔj.ðe/ /ə.miɡ.dəˈɫɔj.ðə/ (adj)
amigdaloide

amilasa /a.miˈɫa.za/ /ə.miˈɫa.zə/ (n, fem)
amilasi

amistançar-se /a.mis.tanˈsaɾ.se/ /ə.mis.tən.sərˈsə/ /ə.mis.tənˈsar.sə/ /ə.mis.tənˈsaɾ.sə/ (v)
unirsi in concubinato

amistat /a.misˈtat/ (n, fem)
amicizia
  Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ (adj, masc)
amichevole

amit /aˈmit/ /əˈmit/ (n, masc)
amitto

amitjanar /a.mi.d͡ʒaˈna/ /a.mi.d͡ʒaˈnaɾ/ /ə.mi.d͡ʒəˈna/ (v)
ammezzare

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ (n, fem)
amnistia

amnistiar /am.nis.tiˈa/ /am.nis.tiˈaɾ/ /əm.nis.tiˈa/ (v)
amnistiare

amo /ˈa.mo/ /ˈa.mu/ (n, masc)
padrone

amoixadorament /a.mo.ʃaˌðo.ɾaˈmen/ /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈmen/ /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈment/ /ə.mo.ʃəˌðo.ɾəˈment/ /ə.mu.ʃəˌðo.ɾəˈmen/ (adv)
carezzevolmente

amollar /a.moˈʎa/ /a.moˈʎaɾ/ /ə.moˈʎa/ /ə.muˈʎa/ (v)
allentare
  Afluixar, deixar anar a poc a poc.

amolliment /a.mo.ʎiˈmen/ /a.mo.ʎiˈment/ /ə.mo.ʎiˈment/ /ə.mu.ʎiˈmen/ (n, masc)
mollificamento

amollir /a.moˈʎi/ /a.moˈʎiɾ/ /ə.moˈʎi/ /ə.muˈʎi/ (v)
mollificare

amonedar /a.mo.neˈða/ /a.mo.neˈðaɾ/ /ə.mo.nəˈða/ /ə.mu.nəˈða/ (v)
monetare

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ (v)
ammonire
  Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.
bando
  Publicar en l'església les persones que volen contraure matrimoni o ordenar-se.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ (n)
amore
  Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amor propi /aˌmoɾ /əˌmor (n, masc)
amor proprio

amorosament /a.moˌɾo.zaˈmen/ /a.moˌɾo.zaˈment/ /ə.moˌɾo.zəˈment/ /ə.muˌɾo.zəˈmen/ (adv)
amorosamente

amorrar /a.moˈra/ /a.moˈraɾ/ /ə.moˈra/ /ə.muˈra/ (v)
labbra, muso
  Fer posar algú topant de cara o de boca en algun lloc.

amorriar /a.mo.riˈa/ /a.mo.riˈaɾ/ /a.mu.riˈa/ /ə.mo.riˈa/ /ə.mu.riˈa/ (v)
ammassar

amortallar /a.mor.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎaɾ/ /ə.moɾ.təˈʎa/ /ə.mur.təˈja/ /ə.mur.təˈʎa/ (v)
seppellire

amortitzar /a.mor.tiˈd͡za/ /a.moɾ.tiˈza/ /a.moɾ.tiˈzaɾ/ /ə.moɾ.tiˈd͡za/ /ə.mur.tiˈd͡za/ (v)
amortire
  Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
ammorzare
  Redimir el capital.

amorós /a.moˈɾos/ /ə.moˈɾos/ /ə.muˈɾos/ (adj, masc)
amorevole

amotar-se /a.moˈtaɾ.se/ /ə.moˈtaɾ.sə/ /ə.mu.tərˈsə/ /ə.muˈtar.sə/ (v)
ammucchiarsi
  Formar mota les plantes.

amotinar /a.mo.tiˈna/ /a.mo.tiˈnaɾ/ /ə.mo.tiˈna/ /ə.mu.tiˈna/ (v)
ammutinare

amoïnar /a.mo.iˈna/ /a.mo.iˈnaɾ/ /ə.mo.iˈna/ /ə.mu.iˈna/ (v)
preoccuparsi, stordire
  (pronominal) Cansar-se, preocupar-se, per esbrinar alguna cosa.

ampere /amˈpeɾ/ /əmˈper/ (n, masc)
ampere

ampit /amˈpit/ (n, masc)
davanzale

amplada /amˈpɫa.ða/ /əmˈpɫa.ðə/ (n, fem)
ampiezza

amplament /ˌam.pɫaˈmen/ /ˌam.pɫaˈment/ /ˌam.pɫəˈmen/ /ˌam.pɫəˈment/ (adv)
ampiamente

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ (adj, masc)
ampio, largo
  Que té unes mides grans en amplària.
largo
  Folgat, que hi cap bé.

amplejar /am.pɫeˈd͡ʒa/ /am.pɫeˈd͡ʒaɾ/ /am.pɫeˈʒa/ /əm.pɫəˈd͡ʒa/ /əm.pɫəˈʒa/ (v)
essere più o meno largo

ampliar /am.pɫiˈa/ /am.pɫiˈaɾ/ /əm.pɫiˈa/ (v)
ampliare

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ (n, fem)
ampiezza

ampolla /amˈpo.ʎa/ (n, fem)
bottiglia
  Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.

ampul·losament /am.puɫˌɫo.zaˈmen/ /am.puɫˌɫo.zaˈment/ /am.puˌɫo.zaˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈment/ /əm.puˌɫo.zəˈmen/ (adv)
ampollosamente

ampul·lós /am.puɫˈɫos/ /am.puˈɫos/ /əm.puɫˈɫos/ /əm.puˈɫos/ (adj, masc)
ampolloso

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
amputazione

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ (v)
tagliare, amputare

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ (n, masc)
amuleto

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ (Interjection)
evviva
  Encoratjament a pujar, a prosseguir.

amuntegar /a.mun.teˈɣa/ /a.mun.teˈɣaɾ/ (v)
ammontare
  Posar unes coses damunt d'altres.

amura /aˈmu.ɾa/ /əˈmu.ɾə/ (n, fem)
mura

amurar /a.muˈɾa/ /a.muˈɾaɾ/ /ə.muˈɾa/ (v)
fune

amén /əˈmen/ (Interjection)
amen

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ (n, fem)
amigdala

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ (n, masc)
anacoluto

anacoreta /a.na.koˈɾɛ.ta/ /a.na.koˈɾɛ.tɛ/ /ə.nə.koˈɾɛ.tə/ /ə.nə.kuˈɾɛ.tə/ (n, masc)
anacoreta

anacronisme /a.na.kɾoˈniz.me/ /ə.nə.kɾoˈniz.mə/ /ə.nə.kɾuˈniz.mə/ (n, masc)
anacronismo

anaerobi /an.a.eˈɾɔ.bi/ /ən.ə.eˈɾɔ.βi/ (adj, masc)
anaerobio
  Dit de l’organisme que no necessita oxigen lliure per respirar i que, per tant, es pot desenvolupar sense oxigen.

anafil /a.naˈfiɫ/ /ə.nəˈfiɫ/ (n, masc)
tromba dritta

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ (n, masc)
anagramma

anagògicament /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /a.naˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /a.naˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ /ə.nəˌɣɔ.ʒi.kəˈment/ (adv)
anagogicamente

analgèsic /a.naɫˈd͡ʒɛ.zik/ /ə.nəɫˈʒɛ.zik/ /ə.nəʎˈʒɛ.zik/ (adj, masc)
analgesico

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
analizzare

analogia /a.na.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.na.ɫoˈʒi.a/ /ə.nə.ɫoˈʒi.ə/ /ə.nə.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
analogia
  (filologia) Procés de creació o modificació de mots per adaptació a un model conegut d’un grup de mots.

analíticament /a.naˌɫi.ti.kaˈmen/ /a.naˌɫi.ti.kaˈment/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈmen/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈment/ (adv)
analiticamente

analògicament /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /a.naˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ (adv)
analogicamente

ananàs /a.naˈnas/ /ə.nəˈnas/ (n, masc)
ananas
  Planta herbàcia, perenne, de la família de les bromeliàcies, cultivada pel seu fruit (Ananas comosus).

anap /aˈnap/ /əˈnap/ (n, masc)
nappo

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ (v)
andare
  Moure's d'un lloc a un altre.
  (seguit de gerundi) Trobar-se en curs d’executar, de fer.
  (imperfet seguit de la preposició a o per i d’infinitiu) Estava a punt, era imminent.
scomettere
  apostar
audarne
  consistir o dependre
audar
  dirigir (un camí)
agire
  obrar, procedir
coniugarsi
  Ésser algun nom o verb de la mateixa declinació o conjugació que un altre.
giuocar
  (cartes) Entrar o triar coll.
battere
  Batre, palpitar (referit al cor o al pols).

anar a (v)
andare

anar a les bonicoies (v)
andarse

anar a raure (v)
diventare
  Acabar sense voler en un lloc.

anar a rossegons (v)
andar

anar a tomballons (v)
rotolare
  Rodolar, caure per algun declivi.

anar amb (v)
operare
convenire
  Tenir o portar allò que el nom que segueix significa.

anar amb el lliri a la mà (v)
fare il santarellino

anar bé /aˌnaɾˈbe/ /aˌnaˈβe/ (v)
andar

anar d'aquí i d'allí (v)
andar

anar damunt (v)
andar

anar darrere (v)
andare
  Seguir després de l'altre en l'ordre amb què es camina.
amare
  D'alguna persona, voler-la en extrem.

anar de bo (v)
fare

anar de cambra (v)
andare al camerino

anar de dalt a baix (v)
cader

anar de farra (v)
andare a divertirsi

anar de la Seca a la Meca (v)
andare

anar de mal a pitjor (v)
andare

anar millor (v)
andar

anar per damunt (v)
andar

anarquia /a.naɾˈki.a/ (n, fem)
anarchia

anastomosi /a.nas.toˈmɔ.zi/ /ə.nəs.tuˈmɔ.zi/ (n, fem)
anastomosi

anatema /a.naˈte.ma/ /ə.nəˈte.mə/ (n, masc)
anatema

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ (n, fem)
anatomia

anatomitzar /a.na.to.miˈd͡za/ /a.na.to.miˈza/ /a.na.to.miˈzaɾ/ /ə.nə.to.miˈd͡za/ /ə.nə.tu.miˈd͡za/ (v)
notomizzare

anatòmic /a.naˈtɔ.mik/ /ə.nəˈtɔ.mik/ (adj, masc)
anatomico

anatòmicament /a.naˌtɔ.mi.kaˈmen/ /a.naˌtɔ.mi.kaˈment/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈmen/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈment/ (adv)
anatomicamente

anca /ˈaŋ.kə/ (n, fem)
anca

ancià /an.siˈa/ /ən.siˈa/ (adj, masc)
anzino

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ (v)
ancorare

andalús /ən.dəˈɫus/ (adj, masc)
andaluso
  Relatiu o pertanyent a Andalusia, als seus habitants o al dialecte.

andana /anˈda.na/ /ənˈda.nə/ (n, fem)
piattaforma
  Construcció a la vora de les vies en una estació, on els passatgers esperen per pujar al tren.

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ (adj, masc)
andorrano
  Relatiu a Andorra, el principat o Andorra la Vella.

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ (n, masc)
andorrano
  Natural d’Andorra.

andragogia (n, fem)
andragogia

androgin /anˈdɾɔ.d͡ʒin/ /ənˈdɾɔ.ʒin/ (adj, masc)
androgino

androide /anˈdɾɔj.ðe/ /ənˈdɾɔj.ðə/ (n, masc)
androide

andròmina /anˈdɾɔ.mi.na/ (n, fem)
vecchiume
  Objecte inútil, que fa nosa.
imbrogli
  (plural) Embolics, enganys.

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ (n, masc)
anello
  Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
  Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ (n, fem)
anestesia

anfós /aɱˈfos/ /əɱˈfos/ (n, masc)
cernia

angelicalment /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈmen/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈment/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈmen/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈment/ (adv)
angelicamente

angiospasme /aɲ.d͡ʒi.osˈpaz.me/ /əɲ.ʒi.osˈpaz.mə/ /əɲ.ʒi.usˈpaz.mə/ (n, masc)
angiospasmo

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ (n, masc)
angolo
  (matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.

anglicisme /aŋ.ɡɫiˈsiz.me/ /əŋ.ɡɫiˈsiz.mə/ (n, masc)
anglicismo, anglismo
  Mot o construcció importada en una llengua a partir de l'anglès, en forma adaptada o no.

angloamericà /ˌaŋ.ɡɫo.a.me.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫo.ə.mə.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫu.ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
angloamericano
  Relatiu als anglesos i els seus descendents establerts a Amèrica.
  Relatiu a Anglaterra i a Amèrica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ (adj)
anglosassone
  Relatiu als pobles anglosaxons.
  Relatiu a la cultura britànica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ (n, masc)
anglosassone
  Individu dels pobles germànics que envaïren el sud i l'est de la Gran Bretanya al començament del segle V.
  Individu de cultura britànica.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ (adj, masc)
inglese
  Pertanyent o relatiu a Anglaterra.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ (n, masc)
inglese
  (només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

anglès antic (n, masc)
anglosassone

angoixa /aŋˈɡo.ʃa/ /aŋˈɡoj.ʃa/ /əŋˈɡo.ʃə/ (n, fem)
angoscia

angoixar /aŋ.ɡojˈʃa/ /aŋ.ɡojˈʃaɾ/ /aŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡuˈʃa/ (v)
angosciare

angoixosament /aŋ.ɡojˌʃo.zaˈmen/ /aŋ.ɡojˌʃo.zaˈment/ /aŋ.ɡoˌʃo.zaˈmen/ /əŋ.ɡoˌʃo.zəˈment/ /əŋ.ɡuˌʃo.zəˈmen/ (adv)
angustiosamente

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ (n, fem)
anguilla

angularment /aŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ /əŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /əŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ (adv)
angolarmente

anguniosament /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈmen/ /aŋ.ɡu.niˌo.zaˈment/ /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈmen/ /əŋ.ɡu.niˌo.zəˈment/ (adv)
angosciosamente

angèlicament /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ (adv)
angelicamente

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ (n, fem)
angoscia

anhel /aˈnɛɫ/ /əˈnɛɫ/ (n, masc)
anelito

anhelar /a.neˈɫa/ /a.neˈɫaɾ/ /ə.nəˈɫa/ (v)
anelare

anhelosament /a.neˌɫo.zaˈmen/ /a.neˌɫo.zaˈment/ /ə.nəˌɫo.zəˈmen/ /ə.nəˌɫo.zəˈment/ (adv)
anelantemente

anihilar /a.ni.iˈɫa/ /a.ni.iˈɫaɾ/ /ə.ni.iˈɫa/ (v)
annhichilare
  Reduir a no res.
annhichilire
  Destruir o arruïnar enterament.

animació (n, fem)
animazione

animal /ə.niˈmaɫ/ (n, masc)
animale

animalisme /a.ni.maˈɫiz.me/ /ə.ni.məˈɫiz.mə/ (n, masc)
animalismo

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ (adj)
animalista
  Referent a l’animalisme.

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ (n, neut)
animalista
  Activista de l’animalisme.
  (arts) Artista que representa figures d’animals.

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ (v)
animare
  Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

animosament /a.niˌmo.zaˈmen/ /a.niˌmo.zaˈment/ /ə.niˌmo.zəˈmen/ /ə.niˌmo.zəˈment/ (adv)
animosamente

anisar /a.niˈza/ /a.niˈzaɾ/ /ə.niˈza/ (v)
condire

aniso- (prefix)
aniso-

anit /aˈnit/ /əˈnit/ (adv)
iernotte, stasera
  Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ (v)
livellare
  Posar un pla en posició horitzontal justa.
  Guardar equilibri o igualtat en allò que s'executa.
equilibrare
  Posar en equilibri o igualtat qualsevol cosa material.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ (n, masc)
anniversario
  Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.
compleanno
  (en particular) Celebració anual del naixement d'algú.

anió /a.niˈo/ /ə.niˈo/ (n, masc)
anione

annals /anˈnaɫs/ /ənˈnaɫs/ (n, masc)
annali

annexionar /an.nek.si.oˈna/ /an.nek.si.oˈnaɾ/ /ən.nək.si.oˈna/ /ən.nək.si.uˈna/ (v)
annettere

annexió /an.nek.siˈo/ /ən.nək.siˈo/ (n, masc)
annessione

anodí /a.noˈði/ /ə.noˈði/ /ə.nuˈði/ (adj, masc)
anodino

anomenada /a.no.meˈna.ða/ /ə.no.məˈna.ðə/ /ə.nu.məˈna.ðə/ (n, fem)
grido

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ (v)
nominare, chiamare
  Posar nom.
nomare
  Designar a alguna persona o cosa pel seu nom.

anonimitzar /a.no.ni.miˈd͡za/ /a.no.ni.miˈza/ /a.no.ni.miˈzaɾ/ /ə.no.ni.miˈd͡za/ /ə.nu.ni.miˈd͡za/ (v)
anonimizzare

anormal /a.noɾˈmaɫ/ /ə.noɾˈmaɫ/ /ə.nurˈmaɫ/ (adj)
anormale, abnorme

anorèxia /a.noˈɾɛk.si.a/ /ə.noˈɾɛk.si.ə/ /ə.nuˈɾɛk.si.ə/ (n, fem)
anoressia

anotació /a.no.ta.siˈo/ /ə.no.tə.siˈo/ /ə.nu.tə.siˈo/ (n, fem)
notazione

anotar /a.noˈta/ /a.noˈtaɾ/ /ə.noˈta/ /ə.nuˈta/ (v)
notare
  Prendre nota per escrit de quelcom.
segare
  Posar, escriure, marques o notes en un escrit, una llista, etc.

anquilosar /aŋ.ki.ɫoˈza/ /aŋ.ki.ɫoˈzaɾ/ /əŋ.ki.ɫoˈza/ /əŋ.ki.ɫuˈza/ (v)
anchilosare

ansa /ˈan.sa/ /ˈan.sə/ (n, fem)
ansa
  Cadascun dels elements situats a cada banda d'un cistell, d'una olla o d'una cassola, que es fan servir per agafar aquests objectes.

ansiejar /an.si.eˈd͡ʒa/ /an.si.eˈd͡ʒaɾ/ /an.si.eˈʒa/ /ən.si.əˈd͡ʒa/ /ən.si.əˈʒa/ (v)
bramare

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ (n, fem)
ansietà, ansia

ansiosament /an.siˌo.zaˈmen/ /an.siˌo.zaˈment/ /ən.siˌo.zəˈmen/ /ən.siˌo.zəˈment/ (adv)
ansiosamente

ant /ˈan/ /ˈant/ (n, masc)
alce
  Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.
camoscio
  Color marró ataronjat com el cuir de certs animals.

antecedentment /an.te.seˌðemˈmen/ /an.te.seˌðemˈment/ /ən.tə.səˌðemˈmen/ /ən.tə.səˌðemˈment/ (adv)
antecedentemente

antecedir /an.te.seˈði/ /an.te.seˈðiɾ/ /ən.tə.səˈði/ (v)
precedere

antedatar /ˌan.te.ðaˈta/ /ˌan.te.ðaˈtaɾ/ /ˌan.tə.ðəˈta/ (v)
retrodatare

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ (n, fem)
antenna
  Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
  Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
  (voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
  (nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anteposar /ˌan.te.poˈza/ /ˌan.te.poˈzaɾ/ /ˌan.tə.poˈza/ /ˌan.tə.puˈza/ (v)
anteporre
  Posar davant.

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ (adj)
anteriore

anteriorment /an.te.ɾiˌorˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈment/ /ən.tə.ɾiˌorˈmen/ /ən.tə.ɾiˌoɾˈment/ (adv)
anteriormente

anticipació /an.ti.si.pa.siˈo/ /ən.ti.si.pə.siˈo/ (n, fem)
anticipazione

anticipadament /an.ti.siˌpa.ðaˈmen/ /an.ti.siˌpa.ðaˈment/ /ən.ti.siˌpa.ðəˈmen/ /ən.ti.siˌpa.ðəˈment/ (adv)
anticipatamente

anticipant /an.ti.siˈpan/ /an.ti.siˈpant/ /ən.ti.siˈpan/ /ən.ti.siˈpant/ (adj)
anticipatore

anticipar /an.ti.siˈpa/ /an.ti.siˈpaɾ/ /ən.ti.siˈpa/ (v)
anticipare
  Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.

anticlerical /ˌan.ti.kɫe.ɾiˈkaɫ/ /ˌan.ti.kɫə.ɾiˈkaɫ/ (adj)
anticlericale

anticoagulant /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/ /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ (adj)
anticoagulante

anticomunisme /ˌan.ti.ko.muˈniz.me/ /ˌan.ti.ko.muˈniz.mə/ /ˌan.ti.ku.muˈniz.mə/ (n, masc)
anticomunismo

anticonstitucionalment /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /ˌan.ti.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
anticostituzionalmente

anticonstitucionalíssimament /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.o.naˌɫi.si.maˈmen/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.o.naˌɫi.si.maˈment/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.o.nəˌɫi.si.məˈment/ /ˌan.ti.kuns.ti.tu.si.u.nəˌɫi.si.məˈmen/ (adv)
anticostituzionalissimamente

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ (n, masc)
anticorpo

antifeixisme /an.ti.fejˈʃiz.me/ /an.ti.feˈʃiz.me/ /ən.ti.fəˈʃiz.mə/ (n, masc)
antifascismo

antifeminisme /an.ti.fe.miˈniz.me/ /ən.ti.fə.miˈniz.mə/ (n, masc)
antifemminismo

antifràsticament /an.tiˌfɾas.ti.kaˈmen/ /an.tiˌfɾas.ti.kaˈment/ /ən.tiˌfɾas.ti.kəˈmen/ /ən.tiˌfɾas.ti.kəˈment/ (adv)
antifrasticamente

antigalla /an.tiˈɣa.ʎa/ /ən.tiˈɣa.jə/ /ən.tiˈɣa.ʎə/ (n, fem)
anticaglia

antigament /anˌti.ɣaˈmen/ /anˌti.ɣaˈment/ /ənˌti.ɣəˈmen/ /ənˌti.ɣəˈment/ (adv)
anticamente

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ (n, fem)
antichità

antihemorroïdal /an.ti.e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mu.ru.iˈðaɫ/ (adj)
antiemorroidale

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ (n, masc)
antimonio

antineutró /an.ti.newˈtɾo/ /ən.ti.nəwˈtɾo/ (n, masc)
antineutrone

antipartícula /ˌan.ti.paɾˈti.ku.ɫa/ /ˌan.ti.pərˈti.ku.ɫə/ (n, fem)
antiparticella

antipatia /an.ti.paˈti.a/ /ən.ti.pəˈti.ə/ (n, fem)
antipatia

antiprotó /an.ti.pɾoˈto/ /ən.ti.pɾuˈto/ (n, masc)
antiprotone

antipàtic /an.tiˈpa.tik/ /ən.tiˈpa.tik/ (adj, masc)
antipatico

antipàticament /an.tiˌpa.ti.kaˈmen/ /an.tiˌpa.ti.kaˈment/ /ən.tiˌpa.ti.kəˈmen/ /ən.tiˌpa.ti.kəˈment/ (adv)
antipaticamente

antiquark /ˌan.tiˈkwark/ (n, masc)
antiquark

antiradiació (n, fem)
antiradiazione
  Que s'oposa a la radiació.

antisemitisme /ˌan.ti.se.miˈtiz.me/ /ˌan.ti.sə.miˈtiz.mə/ (n, masc)
antisemitismo

antitragus /ˌan.tiˈtɾa.ɣus/ (n, masc)
antitrago

antitèticament /an.tiˌtɛ.ti.kaˈmen/ /an.tiˌtɛ.ti.kaˈment/ /ən.tiˌtɛ.ti.kəˈmen/ /ən.tiˌtɛ.ti.kəˈment/ (adv)
antiteticamente

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
antologia

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ (n, fem)
antonomasia

antonomàsticament /an.to.noˌmas.ti.kaˈmen/ /an.to.noˌmas.ti.kaˈment/ /ən.to.noˌmas.ti.kəˈment/ /ən.tu.nuˌmas.ti.kəˈmen/ (adv)
antonomasticamente

antre /ˈan.tɾe/ /ˈan.tɾə/ (n, masc)
antro
  (geografia) cova
  Local sinistre o de mala reputació
  (anatomia) Cavitat anatòmica, especialment els sins dels ossos

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ (n, masc)
antropocentrismo

antroponímia /an.tɾo.poˈni.mi.a/ /ən.tɾo.poˈni.mi.ə/ /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
antroponimia

antropònim /an.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾuˈpɔ.nim/ (n, masc)
antroponimo

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ (n, masc)
antidoto

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ (n, masc)
antilope

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ (n, masc)
antipode
  Punt de la Terra diametralment oposat a un altre.

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ (n, neut)
antipode
  (sovint en plural) Habitants de la Terra que ocupen llocs de la mateixa diametralment oposats entre sí.
antipodi
  Persona o cosa de geni o natura oposats entre sí.

antípodes /anˈti.po.ðes/ /ənˈti.pu.ðəs/ (n, masc)
antipodi
  Regió de la Terra situada diametralment oposada, en especial Nova Zelanda i Austràlia.

antònim /anˈtɔ.nim/ (adj, masc)
antonimo
  Contrari, amb un significat oposat a una altra.

antònim /anˈtɔ.nim/ (n, masc)
antonimo
  Paraula amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ (adj)
annuale

anualment /a.nuˌaɫˈmen/ /a.nuˌaɫˈment/ /ə.nuˌaɫˈmen/ /ə.nuˌaɫˈment/ (adv)
annualmente

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ (adj)
anulare
  Amb forma d'anell o relatiu a l'anell.

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ (n, masc)
anulare
  (anatomia) Quart dit de la mà entre el dit del cor i el menovell.

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ (v)
annullare
  Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ (n, masc)
annuncio
  Comunicació escrita o oral adreçada al públic en general.
annuncio, pubblicità
  Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciant /a.nun.siˈan/ /a.nun.siˈant/ /ə.nun.siˈan/ /ə.nun.siˈant/ (n, neut)
annunciatore
  Persona que anuncia l’arribada d’algú en un lloc.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ (v)
annunziare, annunciare
  Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.

anus /ˈa.nus/ (n, masc)
ano

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ (n, fem)
acciuga, alice

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ (n, masc)
anno
  Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).
  Temps que triga qualsevol planeta del sistema solar en fer el seu moviment de translació.

any de traspàs (n, masc)
anno bisestile

any sabàtic (n, masc)
anno sabbatico

anyal /aˈɲaɫ/ /əˈɲaɫ/ (adj)
annuo

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ (n, masc)
agnello

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ (n, masc)
ho ... anni
  Forma plural de any.

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ (adj, masc)
agnino
  Referit a l’anyell.

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ (n, masc)
agnina
  Llana d’anyell.

anàleg /aˈna.ɫek/ /əˈna.ɫək/ (adj, masc)
analogo

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ (n, fem)
analisi
  Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.

anàlogament /aˌna.ɫo.ɣaˈmen/ /aˌna.ɫo.ɣaˈment/ /əˌna.ɫo.ɣəˈment/ /əˌna.ɫu.ɣəˈmen/ (adv)
analogamente

anàrquicament /aˌnar.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈment/ /əˌnar.ki.kəˈmen/ /əˌnaɾ.ki.kəˈment/ (adv)
anarchicamente

anècdota /əˈnɛɡ.du.tə/ (n, fem)
aneddoto

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ (n, fem)
anemia

anís /aˈnis/ /əˈnis/ (n, masc)
anice
  Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.
  Confit petit.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ (adj, masc)
anonimo
  Que no ha donat a conèixer el seu nom.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ (n, masc)
anonimo
  Autor desconegut.
  Missatge escrit que no està signat pel seu autor.

anònimament /aˌnɔ.ni.maˈmen/ /aˌnɔ.ni.maˈment/ /əˌnɔ.ni.məˈmen/ /əˌnɔ.ni.məˈment/ (adv)
anonimamente

aombrar /a.omˈbɾa/ /a.omˈbɾaɾ/ /ə.omˈbɾa/ /ə.umˈbɾa/ (v)
ombreggiare
  Fer ombra una cosa a altra.

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ (n, fem)
aorta

apadrinar /a.pa.ðɾiˈna/ /a.pa.ðɾiˈnaɾ/ /ə.pə.ðɾiˈna/ (v)
patrino
  Fer de padrí en algun acte públic.

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ (v)
spegnere
  Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

apagesat /a.pa.d͡ʒeˈzat/ /a.pa.ʒeˈzat/ /ə.pə.ʒəˈzat/ (adj, masc)
rustico

apaivagar /a.paj.vaˈɣaɾ/ /a.paj.βaˈɣa/ /ə.pəj.vəˈɣa/ /ə.pəj.βəˈɣa/ (v)
rappattumare

apamar /a.paˈma/ /a.paˈmaɾ/ /ə.pəˈma/ (v)
misurar a palmi

apanar /a.paˈna/ /a.paˈnaɾ/ /ə.pəˈna/ (v)
nutrire

apanyar /a.paˈɲa/ /a.paˈɲaɾ/ (v)
assettare

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ (n, masc)
vetrina
  Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparcar /a.parˈka/ /a.paɾˈka/ /a.paɾˈkaɾ/ /ə.pərˈka/ (v)
parcheggiare

aparell /a.paˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾəʎ/ /ə.pəˈɾɛj/ (n, masc)
apparato
  Prevenció, preparatiu, disposició, reunió d'allò que es necessita per algun objecte.
pompa
  Pompa, ostentació.
arnese
  Arreus o guarniments de les cavalleries per muntar-les, carregar-les o posar-les a tirar.
apparecchio, mestica
  (nàutica) Conjunt de veles i altres guarniments de les embarcacions.
paranco
  (nàutica) Màquina composta d'uns ternals amb un cap o corda que passa de l'un a l'altre i serveix per alçar coses de pes.

aparell digestiu (n, masc)
apparato digerente

aparell respiratori (n, masc)
apparato respiratorio

aparellador /a.pa.ɾe.ʎaˈðo/ /a.pa.ɾe.ʎaˈðoɾ/ /ə.pə.ɾə.jəˈðo/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈðo/ (n, masc)
preparatore
  Qui aparella, prepara, disposa.
geometra
  Professional de la construcció que controla l'execució dels projectes elaborats per l’arquitecte.

aparellar /a.pa.ɾeˈʎa/ /a.pa.ɾeˈʎaɾ/ /ə.pə.ɾəˈja/ /ə.pə.ɾəˈʎa/ (v)
apparecchiare
  Preparar, disposar, amanir.
mettere
  Posar els aparells a les cavalleries.
guarnire
  Posar les veles i altres aparells a l'embarcació per tenir-la a punt de poder navegar.
mesticare
  Preparar amb el bany o primers colors la tela que s'ha de pintar o la peça que s'ha de daurar.
accoppiare
  Ajuntar mascle i femella per fer cria, apariar.
appaiare
  Unir entre si coses iguals o semblants, fent-ne parells.

aparentar /a.pa.ɾenˈta/ /a.pa.ɾenˈtaɾ/ /ə.pə.ɾənˈta/ (v)
fingere

aparentment /a.paˌɾemˈmen/ /a.paˌɾemˈment/ /ə.pəˌɾemˈmen/ /ə.pəˌɾemˈment/ (adv)
apparentemente

aparença /a.paˈɾen.sa/ /ə.pəˈɾən.sə/ /ə.pəˈɾɛn.sə/ (n, fem)
apparenza, aparência

aparetre /a.paˈɾe.tɾe/ /ə.pəˈɾə.tɾə/ /ə.pəˈɾɛ.tɾə/ (v)
materializzarsi

aparroquianar /a.pa.ro.ki.aˈna/ /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/ /ə.pə.ro.ki.əˈna/ /ə.pə.ru.ki.əˈna/ (v)
allettar

apartadament /a.parˌta.ðaˈmen/ /a.paɾˌta.ðaˈmen/ /a.paɾˌta.ðaˈment/ /ə.pərˌta.ðəˈmen/ /ə.pəɾˌta.ðəˈment/ (adv)
appartatamente

apartament /a.pal.taˈment/ /a.par.taˈmen/ /a.paɾ.taˈmen/ /a.paɾ.taˈment/ /ə.pər.təˈmen/ /ə.pəɾ.təˈment/ (n, masc)
appartamento
  Part separada d'un edifici.

apartar /a.parˈta/ /a.paɾˈta/ /a.paɾˈtaɾ/ /ə.pərˈta/ (v)
ritirare

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ (v)
apparire
  Presentar-se a la vista impensadament.
ritrovare
  Trobar-se allò que es tenia per perdut.

apassionadament /a.pa.si.oˌna.ðaˈmen/ /a.pa.si.oˌna.ðaˈment/ /ə.pə.si.oˌna.ðəˈment/ /ə.pə.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
appassionatamente

apassionar /a.pa.si.oˈna/ /a.pa.si.oˈnaɾ/ /ə.pə.si.oˈna/ /ə.pə.si.uˈna/ (v)
appassionare

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ (n, fem)
apatia

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ (v)
rappezzare

apedregar /a.pe.ðɾeˈɣa/ /a.pe.ðɾeˈɣaɾ/ (v)
lapidare
  Llançar pedres contra algú o alguna cosa.

apegar /a.peˈɣa/ /a.peˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ (v)
incollare
  Enganxar una cosa amb altra amb pega.

apel·lable /a.peɫˈɫa.bɫe/ /a.peɫˈɫab.bɫe/ /a.peˈɫa.βɫe/ /ə.pəɫˈɫab.bɫə/ /ə.pəˈɫa.βɫə/ (adj)
appellabile

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ (v)
appellare
  Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.

apercebre /a.peɾˈse.bɾe/ /ə.pərˈsɛ.bɾə/ /ə.pərˈsɛ.βɾə/ /ə.pəɾˈsə.bɾə/ (v)
percepire

apergaminar-se /a.peɾ.ɣa.miˈnaɾ.se/ /ə.pər.ɡə.miˈnar.sə/ /ə.pər.ɣə.mi.nərˈsə/ /ə.pəɾ.ɣə.miˈnaɾ.sə/ (v)
incartapecorirsi

apetir /a.peˈti/ /a.peˈtiɾ/ /ə.pəˈti/ (v)
appetire

api (n, masc)
sedano

apiadar-se /a.pi.aˈðaɾ.se/ /ə.pi.ə.ðərˈsə/ /ə.pi.əˈðar.sə/ /ə.pi.əˈðaɾ.sə/ (v)
impietosire

apicultor /a.pi.kuɫˈto/ /a.pi.kuɫˈtoɾ/ /ə.pi.kuɫˈto/ (n, masc)
apicoltore

apilonar /a.pi.ɫoˈna/ /a.pi.ɫoˈnaɾ/ /ə.pi.ɫoˈna/ /ə.pi.ɫuˈna/ (v)
ammucchiare

apinyadament /a.piˌɲa.ðaˈmen/ /a.piˌɲa.ðaˈment/ /ə.piˌɲa.ðəˈmen/ /ə.piˌɲa.ðəˈment/ (adv)
affollatamente

aplacar /a.pɫaˈka/ /a.pɫaˈkaɾ/ /ə.pɫəˈka/ (v)
placare

aplanar /a.pɫaˈna/ /a.pɫaˈnaɾ/ /ə.pɫəˈna/ (v)
appianare
  Posar plana una superfície.
  Atordir, deixar postrat.

aplanetat /a.pɫa.neˈtat/ /ə.pɫə.nəˈtat/ (adj, masc)
sfortunato

aplatar /a.pɫaˈta/ /a.pɫaˈtaɾ/ /ə.pɫəˈta/ (v)
appiattire

aplatat /a.pɫaˈtat/ /ə.pɫəˈtat/ (adj, masc)
schiacciato

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ (n, masc)
applauso

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ (v)
applaudire

aplegapilotes /aˌpɫe.ɣa.piˈɫɔ.tes/ /əˌpɫə.ɣə.piˈɫɔ.təs/ /əˌpɫɛ.ɣə.piˈɫɔ.təs/ (n, neut)
raccattapalle

aplegar /a.pɫeˈɣa/ /a.pɫeˈɣaɾ/ (v)
redurre
  Fer coincidir persones en un lloc.
raccogliere
  Posar diversos elements junts o a prop els uns dels altres.

aplicar /a.pɫiˈka/ /a.pɫiˈkaɾ/ /ə.pɫiˈka/ (v)
adattare, applicarsi
  Ajuntar o posar una cosa sobre d'altra.
applicarsi, destinare
  Destinar alguna cosa a algun ús.
applicarsi
  (pronominal) Posar atenció o enteniment en l'estudi o execució d'alguna cosa.

aplicatiu /a.pɫi.kaˈtiw/ /ə.pɫi.kəˈtiw/ (adj, masc)
applicativo

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ (n, fem)
apocalisse

apocar /a.poˈka/ /a.poˈkaɾ/ /ə.poˈka/ /ə.puˈka/ (v)
umiliarsi
  (pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

apocopar /a.po.koˈpa/ /a.po.koˈpaɾ/ /ə.po.koˈpa/ /ə.pu.kuˈpa/ (v)
apocopare

apoderar /a.po.ðeˈɾa/ /a.po.ðeˈɾaɾ/ /ə.po.ðəˈɾa/ /ə.pu.ðəˈɾa/ (v)
impadronirsi
  Atorgar poders.
  (pronominal) Fer-se amo d'una cosa, ocupar-la, posar-la sota el seu poder.

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ (n, masc)
apogeo
  Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.
  Període culminant, de màxim vigor.

apologèticament /a.po.ɫoˌd͡ʒɛ.ti.kaˈmen/ /a.po.ɫoˌd͡ʒɛ.ti.kaˈment/ /a.po.ɫoˌʒɛ.ti.kaˈmen/ /ə.po.ɫoˌʒɛ.ti.kəˈment/ /ə.pu.ɫuˌʒɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
apologeticamente

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ (n, fem)
aponeurosi

apoplexia /a.po.pɫekˈsi.a/ /ə.po.pɫəkˈsi.ə/ /ə.pu.pɫəkˈsi.ə/ (n, fem)
apoplessia

apoptosi /a.popˈtɔ.zi/ /ə.popˈtɔ.zi/ /ə.pupˈtɔ.zi/ (n, fem)
apoptosi

aporrinar /a.po.riˈna/ /a.po.riˈnaɾ/ /ə.po.riˈna/ /ə.pu.riˈna/ (v)
oltraggiare
  Dir fàstics, injuriar de paraula.

aportar /a.porˈta/ /a.poɾˈta/ /a.poɾˈtaɾ/ /ə.poɾˈta/ /ə.purˈta/ (v)
aprodare
  (nàutica) Arribar a port.
apportare
  Portar cadascú la seva part.

aposentar /a.po.zenˈta/ /a.po.zenˈtaɾ/ /ə.po.zənˈta/ /ə.pu.zənˈta/ (v)
alloggiare

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ (n, fem)
scommessa

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ (v)
scommettere
  Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.
appostare
  Situar a l'aguait.

apostatar /a.pos.taˈta/ /a.pos.taˈtaɾ/ /ə.pos.təˈta/ /ə.pus.təˈta/ (v)
apostatare

apostema /a.posˈte.ma/ /ə.posˈtɛ.mə/ /ə.pusˈtɛ.mə/ (n, masc)
apostema

apostrofar /a.pos.tɾoˈfa/ /a.pos.tɾoˈfaɾ/ /ə.pos.tɾoˈfa/ /ə.pus.tɾuˈfa/ (v)
apostrofare
  Escriure un apòstrof.
  Dirigir un apòstrofe a algú.

apostòlicament /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /ə.posˌtɔ.ɫi.kəˈment/ /ə.pusˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
apostolicamente

apoteci /a.poˈtɛ.si/ /ə.poˈtɛ.si/ /ə.puˈtɛ.si/ (n, masc)
apotecio

apreciablement /a.pɾe.siˌa.bɫeˈment/ /a.pɾe.siˌa.βɫeˈmen/ /a.pɾe.siˌab.bɫeˈmen/ /ə.pɾə.siˌa.βɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈment/ (adv)
apprezzabilmente

apreciació /a.pɾe.si.a.siˈo/ /ə.pɾə.si.a.siˈo/ (n, fem)
apprezzamento
  Acte o efecte d'apreciar.

apreciar /a.pɾe.siˈa/ /a.pɾe.siˈaɾ/ /ə.pɾə.siˈa/ (v)
apprezzare
  Avaluar, posar preu a les coses vendibles.
pregiare
  Estimar, fer apreciació o estima de la part positiva d'alguna cosa o persona.

aprehendre /a.pɾeˈen.dɾe/ /ə.pɾəˈən.dɾə/ /ə.pɾəˈɛn.dɾə/ (v)
apprendere
  (filosofia) Conèixer sense fer judici o sense afirmar ni negar.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ (v)
imparare

aprenent /a.pɾeˈnen/ /a.pɾeˈnent/ /ə.pɾəˈnen/ /ə.pɾəˈnent/ (n, masc)
apprendista

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
apprendimento

apressadament /a.pɾeˌsa.ðaˈmen/ /a.pɾeˌsa.ðaˈment/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈmen/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈment/ (adv)
pressantemente

apressar /a.pɾeˈsa/ /a.pɾeˈsaɾ/ /ə.pɾəˈsa/ (v)
affrettare

aprestar /a.pɾesˈta/ /a.pɾesˈtaɾ/ /ə.pɾəsˈta/ (v)
apprestare

aprisió (n, fem)
aprision

aprofitar /a.pɾo.fiˈta/ /a.pɾo.fiˈtaɾ/ /ə.pɾo.fiˈta/ /ə.pɾu.fiˈta/ (v)
approfittare
  Ser profitós, servir de profit, d'utilitat.

aprofitat /a.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾu.fiˈtat/ (adj, masc)
vantagiatto
  Que se n'ha extret el màxim rendiment.
sfruttato
  Persona desvergonyida que es relaciona amb altres persones per propi benefici.

aprofundir /a.pɾo.funˈdi/ /a.pɾo.funˈdiɾ/ /ə.pɾo.funˈdi/ /ə.pɾu.funˈdi/ (v)
approfondire

apropiadament /a.pɾo.piˌa.ðaˈmen/ /a.pɾo.piˌa.ðaˈment/ /ə.pɾo.piˌa.ðəˈment/ /ə.pɾu.piˌa.ðəˈmen/ (adv)
appropriatamente

apropiar /a.pɾo.piˈa/ /a.pɾo.piˈaɾ/ /ə.pɾo.piˈa/ /ə.pɾu.piˈa/ (v)
appropriare, appropriarsi
  Atribuir, fer propi d'algú.
adattare
  Aplicar a cada cosa allò que li és propi i convenient.
appropriarsi
  (pronominal) Quedar-se alguna cosa com a pròpia.

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ (v)
approvare
  Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.
superare
  Rebre la qualificació d'aprovat en un examen, un curs, etc.

aprovisionar /a.pɾo.vi.zi.oˈnaɾ/ /a.pɾo.βi.zi.oˈna/ /ə.pɾo.vi.zi.oˈna/ /ə.pɾu.vi.zi.uˈna/ /ə.pɾu.βi.zi.uˈna/ (v)
approvvigionare

aproximació /a.pɾok.si.ma.siˈo/ /ə.pɾok.si.mə.siˈo/ /ə.pɾuk.si.mə.siˈo/ (n, fem)
approssimazione

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ (adv)
approssimativamente, circa

aproximativament /a.pɾok.si.maˌti.vaˈment/ /a.pɾok.si.maˌti.βaˈmen/ /ə.pɾok.si.məˌti.vəˈment/ /ə.pɾuk.si.məˌti.vəˈmen/ /ə.pɾuk.si.məˌti.βəˈmen/ (adv)
approssimativamente

aptament /ˌap.taˈmen/ /ˌap.taˈment/ /ˌap.təˈmen/ /ˌap.təˈment/ (adv)
attamente

aptitud /ap.tiˈtut/ /əp.tiˈtut/ (n, fem)
attitudine

apuntalar /a.pun.taˈɫa/ /a.pun.taˈɫaɾ/ /ə.pun.təˈɫa/ (v)
puntellare
  Posar puntals.

apuntar /a.punˈta/ /a.punˈtaɾ/ (v)
notare
  anotar
appuntare
  Subjectar alguna cosa provisionalment amb puntes o claus.
  Dirigir la punta de l'arma en posició de disparar.
segare
  (jocs) Posar sobre una carta la quantitat que es vol jugar.
insinuare
  Insinuar o tocar lleugerament algun afer o matèria.
accennare
  Assenyalar o indicar.
suggerire
  (teatre) Llegir l'apuntador allò que els actors han de recitar.
spuntare
  Començar a manifestar-se alguna cosa.

apurar /a.puˈɾa/ /a.puˈɾaɾ/ /ə.puˈɾa/ (v)
affinare
  Esbrinar i arribar a posar en clar alguna cosa.

apàtic /aˈpa.tik/ /əˈpa.tik/ (adj, masc)
apatico

apàticament /aˌpa.ti.kaˈmen/ /aˌpa.ti.kaˈment/ /əˌpa.ti.kəˈmen/ /əˌpa.ti.kəˈment/ (adv)
apaticamente

apèndix vermiforme (n, masc)
appendice vermiforme

apòcope /aˈpɔ.ko.pe/ /əˈpɔ.ku.pə/ (n, fem)
apocope

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ (n, fem)
apofisi
  (anatomia) Protuberància normalment en un os.
  (botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòfisi mastoide (n, fem)
processo mastoideo

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ (n, masc)
apostolo

aquarel·la /a.kwaˈɾɛ.ɫa/ /a.kwaˈɾɛ.ɫɛ/ /a.kwaˈɾɛɫ.ɫa/ /ə.kwəˈɾɛ.ɫə/ /ə.kwəˈɾɛɫ.ɫə/ (n, fem)
acquerello

aquarel·lar /a.kwa.ɾeɫˈɫa/ /a.kwa.ɾeɫˈɫaɾ/ /a.kwa.ɾeˈɫa/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫa/ /ə.kwə.ɾəˈɫa/ (v)
acquerellare

aquarel·lista /a.kwa.ɾeɫˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeɫˈɫis.te/ /a.kwa.ɾeˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeˈɫis.te/ /ak.kwe.ɾeˈɫis.ta/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/ /ə.kwə.ɾəˈɫis.tə/ (n, neut)
acquerellista

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (n, masc)
acquario
  Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (n, neut)
Aquario

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ (adj, masc)
codesto
  (poc usat) Demostratiu de proximitat en l’espai o el temps en referència a la segona persona.

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ (pronoun)
codesto
  (poc usat) Aqueixa cosa.

aquemènida /a.keˈmɛ.ni.ða/ /ə.kəˈmɛ.ni.ðə/ (n, masc)
aquemenidi

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ (adj, masc)
questo
  Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquietar /a.ki.eˈta/ /a.ki.eˈtaɾ/ /ə.ki.əˈta/ (v)
acquietare

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ (adj, masc)
acqutico, acquatico

aquí /aˈki/ (adv)
qui
  En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ (adj, masc)
acquoso

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ (n, masc)
acquedotto

aqüeducte cerebral (n, masc)
acquedotto cerebrale

aqüífer /aˈkwi.feɾ/ /əˈkwi.fər/ (n, masc)
falda aquifera

ara /ˈa.ɾa/ (adv)
ora, adesso

arabitzar /a.ɾa.biˈzaɾ/ /a.ɾa.βiˈd͡za/ /a.ɾa.βiˈza/ /ə.ɾə.βiˈd͡za/ (v)
arabizzare

aracnoïdal /a.ɾaŋ.no.iˈðaɫ/ /a.ɾaɡ.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾəŋ.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾəŋ.nu.iˈðaɫ/ (adj)
aracnoideo

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ (n, fem)
aratro

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ (adj, masc)
aramaico
  Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ (n, masc)
arameo
  Natural del poble semita establert en l'antic Orient entre Mesopotàmia, Palestina i Síria.
aramaico
  (només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
  La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ (n, fem)
ragno
  Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranya blanca (n, fem)
tracina vipera

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ (n, masc)
prugnola
  Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).

aranès /a.ɾaˈnes/ /ə.ɾəˈnəs/ /ə.ɾəˈnɛs/ (n, masc)
aranese
  (només en singular) Llengua parlada a la Vall d’Aran, variant del gascó.

araona /a.ɾaˈo.na/ /ə.ɾəˈo.nə/ (n, masc)
araona

arbitralment /ar.βiˌtɾaɫˈmen/ /aɾ.biˌtɾaɫˈment/ /aɾ.βiˌtɾaɫˈmen/ /ər.biˌtɾaɫˈmen/ /əɾ.biˌtɾaɫˈment/ (adv)
arbitrale

arbitrar /ar.βiˈtɾa/ /aɾ.biˈtɾaɾ/ /aɾ.βiˈtɾa/ /ər.biˈtɾa/ (v)
arbitrare

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ (adj, masc)
arbitrario, arbitrato
  Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arbitràriament /ar.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /aɾ.biˌtɾa.ɾi.aˈment/ /aɾ.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /ər.biˌtɾa.ɾi.əˈmen/ /əɾ.biˌtɾa.ɾi.əˈment/ (adv)
arbitrariamente

arborar /ar.βoˈɾa/ /aɾ.boˈɾaɾ/ /aɾ.βoˈɾa/ /ər.buˈɾa/ /əɾ.boˈɾa/ (v)
alberare

arboriforme /aɾ.bo.ɾiˈfoɾ.me/ /ər.bu.ɾiˈfor.mə/ /əɾ.bo.ɾiˈfoɾ.mə/ (adj)
arboriforme

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ (n, masc)
corbezzolo

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ (n, masc)
albero
  (botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
  (informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbre de l'amor (n, masc)
siliquastro

arbust /aɾˈbust/ (n, masc)
arbusto, cespuglio

arc (n, masc)
arco, archetto
  Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
arco
  Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arcabussejar /ar.ka.βu.seˈʒa/ /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /aɾ.ka.βu.seˈd͡ʒa/ /ər.kə.bu.səˈʒa/ /ər.kə.βu.səˈʒa/ /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa/ (v)
archibusare

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ (adj, masc)
arcaico

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ (n, masc)
arcaismo
  En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcont /arˈkɔn/ /aɾˈkɔnt/ /ərˈkɔn/ /əɾˈkɔnt/ (n, masc)
arconte

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ (n, masc)
arcano

ardent /arˈðen/ /aɾˈðent/ /ərˈden/ /əɾˈðent/ (adj)
ardente

ardentment /arˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈment/ /ərˌdemˈmen/ /ərˌðemˈmen/ /əɾˌðemˈment/ (adv)
ardentemente

ardiaca /aɾ.ðiˈa.ka/ /ər.diˈa.kə/ (n, masc)
arcidiacono

ardidament /arˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈment/ /ərˌdi.ðəˈmen/ /ərˌði.ðəˈmen/ /əɾˌði.ðəˈment/ (adv)
arditamente

areflèxia /a.reˈfɫɛk.si.a/ /ə.rəˈfɫɛk.si.ə/ (n, fem)
areflessia

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ (n, masc)
arinca, aringa
  Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arenga /aˈɾeŋ.ɡa/ /əˈɾəŋ.ɡə/ /əˈɾɛŋ.ɡə/ (n, fem)
arringa
  Discurs, en especial quan està pensat per a exaltar els ànims al públic.

arengada /a.ɾeŋˈɡa.ða/ /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/ (n, fem)
sardella
  Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

aresta /aˈɾes.ta/ /əˈɾes.tə/ (n, fem)
spigolo

argamassa /aɾ.ɣaˈma.sa/ /ər.ɡəˈma.sə/ (n, fem)
malta

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ (n, masc)
argento

argentador /ar.d͡ʒen.taˈðo/ /aɾ.d͡ʒen.taˈðoɾ/ /ər.ʒən.təˈðo/ (n, masc)
argentiere

argentar /ar.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/ /ər.ʒənˈta/ (v)
argentare
  Guarnir alguna cosa amb plata.
  Donar color semblant al de la plata.

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ (n, fem)
argilla

argot /aɾˈɣɔt/ /ərˈɡɔt/ (n, masc)
gergo

arguciosament /ar.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈment/ /ər.ɡu.siˌo.zəˈmen/ /ər.ɣu.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ɣu.siˌo.zəˈment/ (adv)
fallacemente

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ (n, masc)
argomento

argumentar /ar.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈtaɾ/ /ər.ɡu.mənˈta/ (v)
argomentare

argó /ərˈɡo/ (n, masc)
argon, argo

argüir /ar.ɣuˈi/ /aɾ.ɣuˈi/ /aɾ.ɣuˈiɾ/ /ər.ɡuˈi/ (v)
arguire

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ (n, masc)
ariete

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ (adj, masc)
aristocratico

aristocràticament /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈmen/ /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈment/ /ə.ɾis.toˌkɾa.ti.kəˈment/ /ə.ɾis.tuˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
aristocraticamente

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ (n, neut)
aristocratico

aritenoide /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/ /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/ (adj)
aritenoide

aritenoïdal /a.ɾi.te.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
aritenoideo

aritmètica /a.ɾidˈmɛ.ti.ka/ (n, fem)
aritmetica

aritmèticament /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈmen/ /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈment/ /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈmen/ /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈment/ (adv)
aritmeticamente

arizotònic /a.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zuˈtɔ.nik/ (adj, masc)
arizotonico

arma /ˈaɾ.ma/ (n, fem)
arma
  Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

arma blanca (n, fem)
arma bianca

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ (n, fem)
armatura
  Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ (v)
armare
  Proveir d'armes ofensives o defensives.
  (nàutica) Proveir un vaixell de tot el necessari per tenir-lo a punt.

armari /aɾˈma.ɾi/ (n, masc)
armadio

armari de paret (n, masc)
armadio

armeni /ərˈmɛ.ni/ (adj, masc)
armeno

armilla /aɾˈmi.ʎa/ /ərˈmi.ʎə/ (n, fem)
panciotto, gilè

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ (n, fem)
farfalla notturna, falena, tarma
  Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

arnar /arˈna/ /aɾˈna/ /aɾˈnaɾ/ /ərˈna/ (v)
tarmare

aromatitzar /a.ɾo.ma.tiˈd͡za/ /a.ɾo.ma.tiˈza/ /a.ɾo.ma.tiˈzaɾ/ /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za/ /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za/ (v)
aromatizzare

arpa /ˈaɾ.pa/ (n, fem)
arpa

arpegi /arˈpɛ.ʒi/ /aɾˈpɛ.d͡ʒi/ /ərˈpɛ.ʒi/ (n, masc)
arpeggio

arponar /ar.poˈna/ /aɾ.poˈna/ /aɾ.poˈnaɾ/ /ər.puˈna/ /əɾ.poˈna/ (v)
arpionare

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ (n, masc)
arpione, arpone

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ (n, masc)
arcivescovo

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ (v)
archeggiare
  Donar a alguna cosa la forma d'arc.

arqueologia /ar.ke.o.ɫoˈʒi.a/ /aɾ.ke.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ /əɾ.kə.o.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
archeologia

arqueològic /ar.ke.oˈɫɔ.ʒik/ /aɾ.ke.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /ər.kə.uˈɫɔ.ʒik/ /əɾ.kə.oˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
archeologico

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ (n, masc)
arciere
  Aquell que dispara fletxes amb un arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ (n, masc)
archeologo, archeologa

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ (n, masc)
architetto

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ (n, fem)
architettura
  Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitectònicament /ar.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈmen/ /aɾ.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈmen/ /aɾ.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈment/ /ər.ki.təkˌtɔ.ni.kəˈmen/ /əɾ.ki.təkˌtɔ.ni.kəˈment/ (adv)
architettonicamente

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ (n, masc)
architrave

arquivolta /ar.kiˈβɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈvɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈβɔɫ.tɔ/ /ər.kiˈβɔɫ.tə/ /əɾ.kiˈvɔɫ.tə/ (n, fem)
archivolto

arrabassar /a.ra.baˈsaɾ/ /a.ra.βaˈsa/ /ə.rə.βəˈsa/ (v)
sradicare
  Arrancar d'arrel arbres i plantes que tenen rabassa.
divellere
  Arrancar amb violència una cosa del lloc on és clavada.
rapire
  Prendre alguna cosa amb violència o precipitació.

arrabà /a.raˈβa/ /ə.rəˈβa/ (n, masc)
alfiz

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ (n, fem)
orecchino

arraconar /a.ra.koˈna/ /a.ra.koˈnaɾ/ /ə.rə.koˈna/ /ə.rə.kuˈna/ (v)
accantonare
  Posar alguna cosa en un racó.
scartare
  Deixar per inútil, no fer-li cas.

arranjament /a.ran.d͡ʒaˈmen/ /a.ran.d͡ʒaˈment/ /ə.rən.ʒəˈmen/ /ə.rən.ʒəˈment/ (n, masc)
arrangiamento

arranjar /a.raɲˈd͡ʒa/ /a.raɲˈd͡ʒaɾ/ /ə.rəɲˈʒa/ (v)
arrangiare

arrapar /a.raˈpa/ /a.raˈpaɾ/ /ə.rəˈpa/ (v)
rapire
  Prendre amb violència.

arrasar /a.raˈza/ /a.raˈzaɾ/ /ə.rəˈza/ (v)
spianare
  Enderrocar deixant al nivell del terra.
  Destruir completament.

arrauxat /a.rawˈt͡ʃat/ /a.rawˈʃat/ /ə.rəwˈʃat/ (adj, masc)
impetuoso

arravatadament /a.ra.vaˌta.ðaˈment/ /a.ra.βaˌta.ðaˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈment/ /ə.rə.βəˌta.ðəˈmen/ (adv)
avventatamente

arrel /aˈrɛɫ/ (n, fem)
radice
  Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.

arrencar /a.reŋˈka/ /a.reŋˈkaɾ/ /ə.rəŋˈka/ (v)
sradicare
  Treure d'arrel allò que està plantat o fortament adherit.
lanciarsi
  Començar bruscament amb esforç.
partire
  Partir, començar a moure's.

arrestar /a.resˈta/ /a.resˈtaɾ/ /ə.rəsˈta/ (v)
arrestare

arri /ˈa.ri/ (Interjection)
arri

arriar /a.riˈa/ /a.riˈaɾ/ /ə.riˈa/ (v)
ammainare
  (nàutica) Afluixar o deixar córrer els caps per baixar veles o banderes.

arribada /a.riˈba.ða/ (n, fem)
arrivo
  Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ (v)
arrivare
  Anar a la destinació, acabar el moviment.
  (nàutica) Portar la nau fins al port.

arribista /a.riˈbis.ta/ /a.riˈbis.te/ /ə.riˈβis.tə/ (n, neut)
arrivista

arrimar /a.riˈma/ /a.riˈmaɾ/ /ə.riˈma/ (v)
attaccare
  Acostar una cosa prop d'una altra.

arriscadament /a.risˌka.ðaˈmen/ /a.risˌka.ðaˈment/ /ə.risˌka.ðəˈmen/ /ə.risˌka.ðəˈment/ (adv)
arrischiatamente

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ (v)
rischiare, arrischiare

arrodonir /a.ro.ðoˈni/ /a.ro.ðoˈniɾ/ /ə.ro.ðoˈni/ /ə.ru.ðuˈni/ (v)
rotondare
  Fer rodona una cosa.

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ (adj)
arrogante

arrogantment /a.roˌɣamˈmen/ /a.roˌɣamˈment/ /ə.roˌɣamˈment/ /ə.ruˌɣamˈmen/ (adv)
arrogantemente

arrogar-se /a.roˈɣaɾ.se/ /ə.roˈɣaɾ.sə/ /ə.ru.ɣərˈsə/ (v)
arrogarsi

arromangar /a.ro.maŋˈɡa/ /a.ro.maŋˈɡaɾ/ /ə.ro.məŋˈɡa/ /ə.ru.məŋˈɡa/ (v)
rimboccare
  Replegar o tirar amunt les mànigues.

arromançar /a.ro.manˈsa/ /a.ro.manˈsaɾ/ /ə.ro.mənˈsa/ /ə.ru.mənˈsa/ (v)
volgarizzare

arronsar /a.ronˈsa/ /a.ronˈsaɾ/ /ə.ronˈsa/ /ə.runˈsa/ (v)
contrarre
  Reduir l'allargada, contraure especialment parts del cos.

arronsar les espatlles (v)
fare spallucce

arrossar /a.roˈsa/ /a.roˈsaɾ/ /ə.roˈsa/ /ə.ruˈsa/ (n, masc)
risaia

arrossegall /a.ro.seˈɣaʎ/ /ə.ro.səˈɣaʎ/ /ə.ru.səˈɣaj/ /ə.ru.səˈɣaʎ/ (n, masc)
strascico

arrova /aˈrɔ.va/ /aˈrɔ.βa/ /aˈrɔ.βɔ/ /əˈrɔ.və/ /əˈrɔ.βə/ (n, fem)
chiocciola
  (informàtica) Símbol que s'empra per a citar una adreça de correu electrònic.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ (n, fem)
ruga
  Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.
piega
  Plec deforme o irregular que es fa a la roba o altra cosa flexible.

arruïnar /a.ru.iˈna/ /a.ru.iˈnaɾ/ /ə.ru.iˈna/ (v)
rovinare
  Esfondrar una construcció deixant-la en ruïna.
  (figuradament) Espatllar o fer perdre tota la fortuna o riquesa.

arròs /aˈrɔs/ (n, masc)
riso

arsàcida /aɾˈsa.si.ða/ /ərˈsa.si.ðə/ (n, neut)
arsacidi

arsènic /ərˈsɛ.nik/ (n, masc)
arsenico

art (n)
arte
  Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
  Recreació d'una realitat amb obres creades
  tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

artell /aɾˈteʎ/ /ərˈteʎ/ (n, masc)
nocca

arterial /aɾ.te.ɾiˈaɫ/ /ər.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
arteriale

arteriola /ar.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /ər.tə.ɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
arteriola

arteriosclerosi /aɾˌtɛ.ɾi.os.kɫeˈɾɔ.zi/ /ərˌtɛ.ɾi.us.kɫəˈɾɔ.zi/ /əɾˌtɛ.ɾi.os.kɫəˈɾɔ.zi/ (n, fem)
arteriosclerosi

arterioscleròtic /aɾˌtɛ.ɾi.os.kɫeˈɾɔ.tik/ /ərˌtɛ.ɾi.us.kɫəˈɾɔ.tik/ /əɾˌtɛ.ɾi.os.kɫəˈɾɔ.tik/ (adj, masc)
arteriosclerotico

arteritis /aɾ.teˈɾi.tis/ /ər.təˈɾi.tis/ (n, fem)
arterite

arterosament /ar.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈment/ /ər.təˌɾo.zəˈmen/ /əɾ.təˌɾo.zəˈment/ (adv)
artatamente

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ (n, fem)
artigianato

artesà /aɾ.teˈza/ (n, masc)
artigiano
  Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ (n, masc)
articolo
  En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
  Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ (n, fem)
articolazione
  Acció o efecte d'articular.
  Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.

articuladament /ar.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈment/ /ər.ti.kuˌɫa.ðəˈmen/ /əɾ.ti.kuˌɫa.ðəˈment/ (adv)
articolatamente

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ (adj)
articolare
  Que està relacionat amb les articulacions, tant les anatòmiques com les mecàniques.

artificialment /ar.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ /ər.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ (adv)
artificialmente

artificiosament /ar.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈment/ /ər.ti.fi.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌo.zəˈment/ (adv)
artificiosamente

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ (n, fem)
artiglieria

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ (n, neut)
artista

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ (n, fem)
artrite

artrosi /aɾˈtɾɔ.zi/ /ərˈtɾɔ.zi/ (n, fem)
artrosi

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ (n, fem)
arteria
  (anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artèria pulmonar (n, fem)
arteria polmonare

artèria radial (n, fem)
arteria radiale

artèria subclàvia (n, fem)
arteria succlavia

artífex /aɾˈti.feks/ /ərˈti.fəks/ (n, neut)
artefice

artísticament /arˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈment/ /ərˌtis.ti.kəˈmen/ /əɾˌtis.ti.kəˈment/ (adv)
artisticamente

arxicistre /ˌar.ʃiˈsis.tɾə/ /ˌaɾ.t͡ʃiˈsis.tɾe/ (n, masc)
arcicetera

arxiconegut /aɾ.t͡ʃi.ko.neˈɣut/ /ər.ʃi.ku.nəˈɣut/ /əɾ.ʃi.ko.nəˈɣut/ (adj, masc)
arcinoto

arxillaüt /ˌar.ʃi.ʎəˈut/ /ˌaɾ.t͡ʃi.ʎaˈut/ (n, masc)
arciliuto

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ (n, masc)
arcipelago

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ (n, masc)
archivio
  Lloc de conservació i consulta de documentació.

arxivar /ar.t͡ʃiˈβa/ /aɾ.t͡ʃiˈvaɾ/ /aɾ.t͡ʃiˈβa/ /əɾ.ʃiˈva/ (v)
archiviare

arçó /aɾˈso/ /ərˈso/ (n, masc)
arcione

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ (n, fem)
areola
  Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

arítmia /aˈrid.mi.a/ /əˈrid.mi.ə/ (n, fem)
aritmia

arítmic /aˈrid.mik/ /əˈrid.mik/ (adj, masc)
aritmico

asbest /azˈbest/ /əzˈbest/ (n, masc)
asbesto, amianto

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ (n, masc)
ascensore

ascla /ˈas.kɫa/ /ˈas.kɫə/ (n, fem)
?
  Fragment de pedra trencada.
scheggia
  Tros de fusta trencat de forma irregular.

ascètic /aˈsɛ.tik/ /əsˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ (adj, masc)
ascetico

ase /ˈa.zə/ (n, masc)
asino
  (mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ (n, masc)
asfalto, bitume

asfixiar /as.fik.siˈa/ /as.fik.siˈaɾ/ /əs.fik.siˈa/ (v)
asfissiare

asfíxia /asˈfik.si.a/ /əsˈfik.si.ə/ (n, fem)
asfissia

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ (n, masc)
asilo
  Lloc protegit per als perseguits.
  Establiment on s'acull persones necessitades.

asimètricament /a.siˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /a.siˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /ə.siˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ /ə.siˌmɛ.tɾi.kəˈment/ (adv)
asimmetricamente

asma /ˈaz.ma/ (n, fem)
asma

aspecte /asˈpɛk.te/ /əsˈpek.tə/ /əsˈpɛk.tə/ (n, masc)
aspetto

aspergir /as.perˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒiɾ/ /əs.pərˈʒi/ (v)
aspergere

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ (n, fem)
aspirapolvere

aspirar /as.piˈɾa/ /as.piˈɾaɾ/ /əs.piˈɾa/ (v)
aspirare
  (intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.
  (transitiu) Fer entrar aire als pulmons.

asprament /ˌas.pɾaˈmen/ /ˌas.pɾaˈment/ /ˌas.pɾəˈmen/ /ˌas.pɾəˈment/ (adv)
aspramente

aspre /ˈas.pɾe/ /ˈas.pɾə/ (adj, masc)
ruvido
  De superfície irregular que provoca un tacte desagradable.

asprejar /as.pɾeˈd͡ʒa/ /as.pɾeˈd͡ʒaɾ/ /as.pɾeˈʒa/ /əs.pɾəˈd͡ʒa/ /əs.pɾəˈʒa/ (v)
essere aspro

assaig /aˈsat͡ʃ/ (n, masc)
prova
  Acció que serveix per posar a prova una idea.
  Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assajar /a.saˈd͡ʒa/ /a.saˈd͡ʒaɾ/ /a.saˈʒa/ /ə.səˈd͡ʒa/ /ə.səˈʒa/ (v)
assaggiare

assalt /aˈsaɫ/ /aˈsaɫt/ /əˈsaɫ/ /əˈsaɫt/ (n, masc)
assalto

assaltar /a.saɫˈta/ /a.saɫˈtaɾ/ /ə.səɫˈta/ (v)
assaltare

assaonar /a.sa.oˈna/ /a.sa.oˈnaɾ/ /ə.sə.oˈna/ /ə.sə.uˈna/ (v)
lustrare
  Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.
insaporire
  Afegir ingredients per fer el menjar més saborós.

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ (v)
assassinare

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ (n, masc)
assassinio, omicidio

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ (n, masc)
assassino, omicida
  Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecador /a.se.kaˈðo/ /a.se.kaˈðoɾ/ /ə.sə.kəˈðo/ (n, masc)
fon

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ (v)
seccare
  Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ (adj, masc)
assetato
  Que té set, que desitja beure; sedegós.

assegurar /a.se.ɣuˈɾa/ /a.se.ɣuˈɾaɾ/ /ə.sə.ɣuˈɾa/ (v)
assicurare

assemblea /a.semˈbɫe.a/ /ə.səmˈbɫɛ.ə/ (n, fem)
assemblea

assentar /a.senˈta/ /a.senˈtaɾ/ /ə.sənˈta/ (v)
consolidare
  Posar en una situació estable.
stablirsi
  (pronominal) Establir-se permanentment un grup humà en un lloc.

assentir /a.senˈti/ /a.senˈtiɾ/ /ə.sənˈti/ (v)
assentire

assenyat /a.seˈɲat/ (adj, masc)
assennato

asserenar /a.se.ɾeˈna/ /a.se.ɾeˈnaɾ/ /ə.sə.ɾəˈna/ (v)
calmare

assertiu /a.seɾˈtiw/ /ə.sərˈtiw/ (adj, masc)
assertivo
  Que és capaç d'expressar-se amb seguretat i respecte, sense ser agressiu ni manipulador.

assertivament /a.serˌti.βaˈmen/ /a.seɾˌti.vaˈment/ /a.seɾˌti.βaˈmen/ /ə.sərˌti.vəˈmen/ /ə.sərˌti.βəˈmen/ /ə.səɾˌti.vəˈment/ (adv)
assertivamente

assertivitat /a.ser.ti.βiˈtat/ /a.seɾ.ti.viˈtat/ /a.seɾ.ti.βiˈtat/ /ə.sər.ti.βiˈtat/ /ə.səɾ.ti.viˈtat/ (n, fem)
assertività

assestar /a.sesˈta/ /a.sesˈtaɾ/ /ə.səsˈta/ (v)
assestare

assetiar /a.se.tiˈa/ /a.se.tiˈaɾ/ /ə.sə.tiˈa/ (v)
piazzare

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ (v)
assediare
  Encerclar una plaça forta per combatre-la.
molestare
  Amenaçar, importunar amb insistència.

asseverar /a.se.veˈɾaɾ/ /a.se.βeˈɾa/ /ə.sə.vəˈɾa/ /ə.sə.βəˈɾa/ (v)
asseverare

assidu /aˈsi.ðu/ /əˈsi.ðu/ (adj, masc)
assiduo

assignar /a.siŋˈna/ /a.siɡˈna/ /a.siɡˈnaɾ/ /ə.siŋˈna/ (v)
assegnare

assignatura /a.siŋ.naˈtu.ɾa/ /a.siɡ.naˈtu.ɾa/ (n, fem)
materia

assimilar /a.si.miˈɫa/ /a.si.miˈɫaɾ/ /ə.si.miˈɫa/ (v)
assimilare
  Fer que dues coses siguin similars.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ (adj, masc)
assiro
  Relatiu o propi de l’antiga Assíria o de la seva llengua.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ (n, masc)
assiro
  Persona originària d'Assíria (segles XX-VII aC).
  (masculí singular) Llengua semítica parlada a l'antiga Assíria.

assistent /a.sisˈten/ /a.sisˈtent/ /ə.sisˈten/ /ə.sisˈtent/ (n, masc)
assistente

assistir /a.sisˈti/ /a.sisˈtiɾ/ (v)
assistere

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ (n, fem)
assistenza
  El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
  (esports de pilota) Passada dirigida a un jugador més ben situat que fa possible la consecució d'un gol o una cistella.
  (beisbol) Passada d'un defensor que fa possible l'eliminació d'un o més adversaris.
  (hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

associar /a.so.siˈa/ /a.so.siˈaɾ/ /ə.so.siˈa/ /ə.su.siˈa/ (v)
associare

assolar /a.soˈɫa/ /a.soˈɫaɾ/ /ə.soˈɫa/ /ə.suˈɫa/ (v)
assolare

assolellar /a.so.ɫeˈʎa/ /a.so.ɫeˈʎaɾ/ /ə.so.ɫəˈʎa/ /ə.su.ɫəˈja/ /ə.su.ɫəˈʎa/ (v)
soleggiare

assortir /a.sorˈti/ /a.soɾˈti/ /a.soɾˈtiɾ/ /ə.soɾˈti/ /ə.surˈti/ (v)
assortire

assossegadament /a.so.seˌɣa.ðaˈmen/ /a.so.seˌɣa.ðaˈment/ /ə.so.səˌɣa.ðəˈment/ /ə.su.səˌɣa.ðəˈmen/ (adv)
calmamente

assossegar /a.so.seˈɣa/ /a.so.seˈɣaɾ/ /ə.so.səˈɣa/ /ə.su.səˈɣa/ (v)
calmare

assot /aˈsɔt/ /əˈsɔt/ (n, masc)
frusta

assumir /a.suˈmi/ /a.suˈmiɾ/ /ə.suˈmi/ (v)
assumere

assumpte /aˈsum.te/ /əˈsum.tə/ (n, masc)
questione
  Tema o argument d'una obra.

assíduament /aˌsi.ðu.aˈmen/ /aˌsi.ðu.aˈment/ /əˌsi.ðu.əˈmen/ /əˌsi.ðu.əˈment/ (adv)
assiduamente

ast /ˈast/ (n, masc)
schidione, spiedo

astable /asˈta.bɫe/ /asˈta.βɫe/ /asˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (adj)
astabile

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ (n, masc)
asterisco

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ (n, masc)
asteroide

astrolabi /as.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.βi/ (n, masc)
astrolabio
  Instrument, usat antigament, pensat per a calcular l'alçada dels astres i, a partir d'aquests valors, la latitud. Està compost per una superfície plana en la qual es representa el mapa estel·lar, en les versions més modernes aquesta superfície és rodona i té elements articulats.

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
astrologia

astronauta /ˌas.tɾoˈnaw.ta/ /ˌas.tɾoˈnaw.tə/ /ˌas.tɾuˈnaw.tə/ (n, neut)
astronauta

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
astronomia

astronòmicament /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈment/ /əs.tɾoˌnɔ.mi.kəˈment/ /əs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
astronomicamente

astràgal /asˈtɾa.ɣaɫ/ /əsˈtɾa.ɣəɫ/ (n, masc)
astragalo
  (anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ (n, masc)
astrologo

astut /asˈtut/ /əsˈtut/ (adj, masc)
avveduto

astutament /asˌtu.taˈmen/ /asˌtu.taˈment/ /əsˌtu.təˈmen/ /əsˌtu.təˈment/ (adv)
astutamente

astúcia /asˈtu.si.a/ /əsˈtu.si.ə/ (n, fem)
astuzia

asímptota /aˈzim.to.ta/ /əˈzim.to.tə/ /əˈzim.tu.tə/ (n, fem)
asintoto

atac /aˈtak/ /əˈtak/ (n, masc)
attacco
  En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.
  (esports de raqueta) Acció i efecte de tornar una pilota amb la intenció d'aconseguir la iniciativa del punt en joc.

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ (v)
attaccare
  Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.

ateisme /a.teˈiz.me/ (n, masc)
ateismo

atemptar /a.temˈta/ /a.temˈtaɾ/ /ə.təmˈta/ (v)
attentare

atenció /a.ten.siˈo/ (n, fem)
attenzione
  Capacitat de concentrar l'activitat mental d'una manera sostinguda en un objecte o en una tasca concreta.

atentament /aˌten.taˈmen/ /aˌten.taˈment/ /əˌten.təˈmen/ /əˌten.təˈment/ (adv)
attentamente

atenuar /a.te.nuˈa/ /a.te.nuˈaɾ/ /ə.tə.nuˈa/ (v)
attenuare

atenès /a.teˈnes/ /ə.təˈnəs/ /ə.təˈnɛs/ (adj, masc)
ateniese
  Relatiu o pertanyent a Atenes.

atermenar /a.ter.meˈna/ /a.teɾ.meˈnaɾ/ /ə.tər.məˈna/ (v)
limitare

aterrar /a.teˈra/ /a.teˈraɾ/ /ə.təˈra/ (v)
atterrare

aterratge /a.teˈra.d͡ʒe/ (n, masc)
atterraggio

atestar /a.tesˈta/ /a.tesˈtaɾ/ /ə.təsˈta/ (v)
attestare

ateu /aˈtɛw/ (adj, masc)
ateo

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ (adj)
atizzatore
  Que atia, que serveix per atiar.

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ (n, masc)
attizzatoio
  Barreta de ferro acabada en ganxo que s’empra per atiar el foc (d'una llar, d'un forn, etc.)

atiar /a.tiˈa/ /a.tiˈaɾ/ (v)
accendere, attizzare
  Remenar els tions d'un foc perquè entri aire i cremi millor.

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ (n, masc)
atlante
  Col·lecció de mapes.
  (anatomia) Primera vèrtebra cervical que sosté el cap.

atlèticament /adˌɫɛ.ti.kaˈmen/ /adˌɫɛ.ti.kaˈment/ /aɫˌɫɛ.ti.kaˈmen/ /əɫˌɫɛ.ti.kəˈmen/ /əɫˌɫɛ.ti.kəˈment/ (adv)
atleticamente

atomitzar /a.to.miˈd͡za/ /a.to.miˈza/ /a.to.miˈzaɾ/ /ə.to.miˈd͡za/ /ə.tu.miˈd͡za/ (v)
atomizzare

atonia /a.toˈni.a/ /ə.toˈni.ə/ /ə.tuˈni.ə/ (n, fem)
atonia

atordir /a.torˈði/ /a.toɾˈði/ /a.toɾˈðiɾ/ /ə.toɾˈði/ /ə.turˈði/ (v)
stordire

atrabiliari /a.tɾa.bi.ɫiˈa.ɾi/ /ə.tɾə.βi.ɫiˈa.ɾi/ (adj, masc)
atrabiliare

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ (v)
attraccare
  (nàutica) Apropar una nau a un lloc, un moll, una ribera, una altra nau, i amarrar-la.
rapinare
  Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atractivament /a.tɾakˌti.vaˈment/ /a.tɾakˌti.βaˈmen/ /ə.tɾəkˌti.vəˈmen/ /ə.tɾəkˌti.vəˈment/ /ə.tɾəkˌti.βəˈmen/ (adv)
attrattivamente

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ (v)
acciuffare

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ (v)
attrarre

atribució /a.tɾi.βu.siˈo/ /ə.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
attribuzione

atribuir /a.tɾi.buˈiɾ/ /a.tɾi.βuˈi/ /ə.tɾi.βuˈi/ (v)
attribuire

atrinxerar /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa/ /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaɾ/ (v)
trincerare
  Fortificar un lloc amb trinxeres.
trincerarsi
  Les tropes, situar-se en trinxeres per defensar-se millor de l'escomesa de l'enemic.

atrofiar /a.tɾo.fiˈa/ /a.tɾo.fiˈaɾ/ /ə.tɾo.fiˈa/ /ə.tɾu.fiˈa/ (v)
atrofiare

atropellar /a.tɾo.peˈʎa/ /a.tɾo.peˈʎaɾ/ /ə.tɾo.pəˈʎa/ /ə.tɾu.pəˈʎa/ (v)
investire

atrotinar /a.tɾo.tiˈna/ /a.tɾo.tiˈnaɾ/ /ə.tɾo.tiˈna/ /ə.tɾu.tiˈna/ (v)
rovinare

atroç /aˈtɾos/ (adj)
atroce

atroçment /aˌtɾɔzˈmen/ /aˌtɾɔzˈment/ /əˌtɾɔzˈmen/ /əˌtɾɔzˈment/ (adv)
atrocemente

atròfia /aˈtɾɔ.fi.a/ /əˈtɾɔ.fi.ə/ (n, fem)
atrofia

attrezzo /aˈtɾe.d͡zo/ /əˈtɾe.d͡zo/ (n, masc)
attrezzo

aturall /a.tuˈɾaʎ/ /ə.tuˈɾaj/ /ə.tuˈɾaʎ/ (n, masc)
intoppo

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ (v)
fermarsi
  Detenir, fer parar.

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ (n, fem)
torchio
  Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.

atxim /aˈt͡ʃim/ /əˈt͡ʃim/ (Interjection)
eccì

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ (n, fem)
giaietto, lustrino

atzagaia /a.d͡zaˈɣa.ja/ /ə.d͡zəˈɣa.jə/ (n, fem)
zagaglia
  Llança o dard petit.

atzar /aˈd͡zaɾ/ /əˈd͡za/ /əˈd͡zar/ (n, masc)
caso

atzerola /a.d͡zeˈɾɔ.ɫa/ /a.d͡zeˈɾɔ.ɫɔ/ /ə.d͡zəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
lazzeruola
  Fruit de l'atzeroler (Crataegus azarolus).

atzufar /a.d͡zuˈfa/ /a.d͡zuˈfaɾ/ /ə.d͡zuˈfa/ (v)
azzuffare

atzur /əˈd͡zur/ (n, masc)
azzurro

atònit /aˈtɔ.nit/ /əˈtɔ.nit/ (adj, masc)
sbalordito

audaçment /awˌðazˈmen/ /awˌðazˈment/ /əwˌðazˈmen/ /əwˌðazˈment/ (adv)
audacemente

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ (adj)
audiovisivo
  Relatiu a l'audició i a la visió alhora.

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ (n, masc)
audiovisivo
  Material didàctic, informatiu, etc., constituït per un enregistrament visual i un d'auditiu integrats.

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ (n, masc)
aumento

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ (v)
aumentare

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ (n, masc)
accrescitivo

augurar /aw.ɣuˈɾa/ /aw.ɣuˈɾaɾ/ /əw.ɣuˈɾa/ (v)
augurare

auguri /awˈɣu.ɾi/ /əwˈɣu.ɾi/ (n, masc)
augurio

augustament /awˌɣus.taˈmen/ /awˌɣus.taˈment/ /əwˌɣus.təˈmen/ /əwˌɣus.təˈment/ (adv)
augustamente

aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ (n, fem)
aurora

aurèola /awˈɾɛ.o.ɫa/ /əwˈɾɛ.o.ɫə/ /əwˈɾɛ.u.ɫə/ (n, fem)
aura

aurífic /awˈɾi.fik/ /əwˈɾi.fik/ (adj, masc)
aurifero

auspici /awsˈpi.si/ /əwsˈpi.si/ (n, masc)
auspicio

austerament /awsˌte.ɾaˈmen/ /awsˌte.ɾaˈment/ /əwsˌte.ɾəˈmen/ /əwsˌte.ɾəˈment/ (adv)
austeramente

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ (adj, masc)
austriaco
  Relatiu o pertanyent a Àustria.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ (n, masc)
austriaco
  Habitant d'Àustria

autenticar /aw.ten.tiˈka/ /aw.ten.tiˈkaɾ/ /əw.tən.tiˈka/ (v)
autenticare

autenticitat /aw.ten.ti.siˈtat/ /əw.tən.ti.siˈtat/ (n, fem)
autenticità

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ (adj)
autistico
  Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ (n, neut)
autista
  Afectat d'autisme.

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ (n, masc)
autobus

autocompadir-se /ˌaw.to.kom.paˈðiɾ.se/ /ˌaw.to.kom.pəˈðiɾ.sə/ /ˌaw.tu.kum.pə.ðirˈsə/ /ˌaw.tu.kum.pəˈðir.sə/ (v)
autocommiserare

autocràticament /aw.toˌkɾa.ti.kaˈmen/ /aw.toˌkɾa.ti.kaˈment/ /əw.toˌkɾa.ti.kəˈment/ /əw.tuˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
autocraticamente

autofonia (n, fem)
autofonia

autogestió /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈo/ /ˌaw.tu.ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
autogestione

autoimmune /ˌaw.to.imˈmu.ne/ /ˌaw.to.imˈmu.nə/ /ˌaw.tu.imˈmu.nə/ (adj)
autoimmune

autoimmunitari /ˌaw.to.im.mu.niˈta.ɾi/ /ˌaw.tu.im.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
autoimmunitario

automatitzar /ˌaw.to.ma.tiˈd͡za/ /ˌaw.to.ma.tiˈza/ /ˌaw.to.ma.tiˈzaɾ/ /ˌaw.to.mə.tiˈd͡za/ /ˌaw.tu.mə.tiˈd͡za/ (v)
automatizzare

automedicar-se /ˌaw.to.me.ðiˈkaɾ.se/ /ˌaw.to.mə.ðiˈkaɾ.sə/ /ˌaw.tu.mə.ði.kərˈsə/ /ˌaw.tu.mə.ðiˈkar.sə/ (v)
autosomministrare

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ (adj, masc)
automatico

automàticament /aw.toˌma.ti.kaˈmen/ /aw.toˌma.ti.kaˈment/ /əw.toˌma.ti.kəˈment/ /əw.tuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
automaticamente

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
autonomia

autonòmicament /aw.toˌnɔ.mi.kaˈmen/ /aw.toˌnɔ.mi.kaˈment/ /əw.toˌnɔ.mi.kəˈment/ /əw.tuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
autonomamente

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ (n, fem)
autostrada

autoquarantena /ˌaw.to.kwa.ɾenˈte.na/ /ˌaw.to.kwə.ɾənˈtə.nə/ /ˌaw.tu.kwə.ɾənˈtɛ.nə/ (n, fem)
autoquarantena

autor /awˈto/ /awˈtoɾ/ (n, masc)
autore

autoritari /aw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ (adj, masc)
autoritario

autoritarisme /aw.to.ɾi.taˈɾiz.me/ /əw.to.ɾi.təˈɾiz.mə/ /əw.tu.ɾi.təˈɾiz.mə/ (n, masc)
autoritarismo

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ (n, fem)
autorità

autoritzar /aw.to.ɾiˈd͡za/ /aw.to.ɾiˈza/ /aw.to.ɾiˈzaɾ/ /əw.to.ɾiˈd͡za/ /əw.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
autorizzare

autoritàriament /aw.to.ɾiˌta.ɾi.aˈmen/ /aw.to.ɾiˌta.ɾi.aˈment/ /əw.to.ɾiˌta.ɾi.əˈment/ /əw.tu.ɾiˌta.ɾi.əˈmen/ (adv)
autoritariamente

autèntic /awˈtɛn.tik/ /əwˈtɛn.tik/ (adj, masc)
autentico

autènticament /awˌtɛn.ti.kaˈmen/ /awˌtɛn.ti.kaˈment/ /əwˌtɛn.ti.kəˈmen/ /əwˌtɛn.ti.kəˈment/ (adv)
autenticamente

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ (n, neut)
autocrate

autòcton /awˈtɔk.ton/ /əwˈtɔk.tun/ (adj, masc)
autoctono

auxili /awkˈsi.ɫi/ /əwkˈsi.ɫi/ (n, masc)
ausilio

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ (n, neut)
assistente
  Persona que col·labora o ajuda en un treball, una activitat.

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ (v)
soccorrere
  Ajudar, socórrer, donar auxili.

avalar /a.vaˈɫaɾ/ /a.βaˈɫa/ /ə.vəˈɫa/ /ə.βəˈɫa/ (v)
avallare

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ (adv)
giù

avalot /a.vaˈɫɔt/ /a.βaˈɫɔt/ /ə.vəˈɫɔt/ /ə.βəˈɫɔt/ (n, masc)
marmaglia

avalotar /a.va.ɫoˈtaɾ/ /a.βa.ɫoˈta/ /ə.və.ɫoˈta/ /ə.və.ɫuˈta/ /ə.βə.ɫuˈta/ (v)
scatenarsi

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ (n, fem)
valutazione

avaluar /a.va.ɫuˈaɾ/ /a.βa.ɫuˈa/ /ə.və.ɫuˈa/ (v)
valutare
  Determinar aproximadament el valor d'alguna cosa.

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ (adv)
avanti

avant la lettre (adj)
ante litteram

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
vantaggio
  Distància o temps que separa el participant situat en primer lloc del qui el segueix en una competició que implica moviment.
  Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.
  (tennis) Fet d'haver guanyat un jugador el primer punt posterior a un iguals.

avantatjar /a.van.taˈd͡ʒaɾ/ /a.βan.taˈd͡ʒa/ /ə.vən.təˈd͡ʒa/ /ə.βən.təˈd͡ʒa/ (v)
avvantaggiare

avantatjosament /a.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /a.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /ə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
vantaggiosamente

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ (n, masc)
avambraccio

avantguarda /a.vaŋˈɡwaɾ.ða/ /a.βaŋˈɡwar.ða/ /a.βaŋˈɡwaɾ.ða/ /ə.vəŋˈɡwaɾ.ðə/ (n, fem)
avanguardia
  Destacament que va al davant del cos principal d’un exèrcit.
  Grup precursor d’un moviment o ideologia de tendència més avançada.

avanç /aˈvans/ /aˈβans/ /əˈvans/ (n, masc)
avanzata

avançada /a.vanˈsa.ða/ /a.βanˈsa.ða/ /ə.vənˈsa.ðə/ /ə.βənˈsa.ðə/ (n, fem)
avanguardia
  Partida que marxa una certa distància més endavant, especialment una partida de soldats respecte al gros de l'exèrcit.

avançament /a.van.saˈment/ /a.βan.saˈment/ /ə.vən.səˈment/ /ə.βən.səˈmen/ (n, masc)
anticipo

avar /aˈvaɾ/ /aˈβar/ /aˈβaɾ/ /əˈvaɾ/ (adj, masc)
avaro

avarament /aˌva.ɾaˈment/ /aˌβa.ɾaˈmen/ /əˌva.ɾəˈmen/ /əˌva.ɾəˈment/ /əˌβa.ɾəˈmen/ (adv)
avaramente

avaria /a.vaˈɾi.a/ /a.βaˈɾi.a/ /ə.vəˈɾi.ə/ /ə.βəˈɾi.ə/ (n, fem)
guasto
  Fallada mecànica.

avariar /a.va.ɾiˈaɾ/ /a.βa.ɾiˈa/ /ə.və.ɾiˈa/ /ə.βə.ɾiˈa/ (v)
avariare

avariciosament /a.va.ɾi.siˌo.zaˈment/ /a.βa.ɾi.siˌo.zaˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈment/ /ə.βə.ɾi.siˌo.zəˈmen/ (adv)
avaramente

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ (n, fem)
avarizia

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ (n, fem)
nocciola

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ (n, masc)
abisso

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ (n, fem)
avventura
  Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

aventurar /a.ven.tuˈɾaɾ/ /a.βen.tuˈɾa/ /ə.vən.tuˈɾa/ /ə.βən.tuˈɾa/ (v)
avventurare

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ (n, masc)
progresso
  Millora respecte d'una situació anterior.
risparmio
  Quantitat estalviada.

avergonyir /a.veɾ.ɣoˈɲiɾ/ /a.βer.ɣoˈɲi/ /a.βeɾ.ɣoˈɲi/ /ə.vər.ɣuˈɲi/ /ə.vəɾ.ɣoˈɲi/ /ə.βər.ɡuˈɲi/ (v)
disonorare
  (pronominal) Sentir-se moralment commocionat per un fet reprovable.
far vergognare
  Fer que un altre senti vergonya, fent-li retrets.

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ (n, fem)
avversione
  Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ (n, masc)
abete

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ (n, masc)
nonno, avolo
  Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.
attempato
  En general, persona molt gran, amb l'edat de poder ser avi.

aviació /a.vi.a.siˈo/ /a.βi.a.siˈo/ /ə.vi.ə.siˈo/ /ə.βi.ə.siˈo/ (n, fem)
aviazione

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ (adv)
presto

aviciar /a.vi.siˈaɾ/ /a.βi.siˈa/ /ə.vi.siˈa/ /ə.βi.siˈa/ (v)
viziare

avinent /a.viˈnent/ /a.βiˈnen/ /ə.viˈnen/ /ə.viˈnent/ /ə.βiˈnen/ (adj)
accessibile
  Afable, tractable, de bon avenir-se.
  Accessible fàcilment, no apartat.

avinença /a.viˈnen.sa/ /a.βiˈnen.sa/ /ə.viˈnɛn.sə/ /ə.βiˈnɛn.sə/ (n, fem)
accordo
  Condicions en una negociació que no troben l'oposició de cap membre.

avinençar-se /a.vi.nenˈsaɾ.se/ /a.βi.nenˈsaɾ.se/ /ə.vi.nən.səɾˈsə/ /ə.βi.nənˈsaɾ.sə/ (v)
concordare

aviram /a.viˈɾam/ /a.βiˈɾam/ /ə.viˈɾam/ /ə.βiˈɾam/ (n)
pollame

avis /ˈa.vis/ /ˈa.vis/ /ˈa.βis/ (n, masc)
antenati
  (especialment en plural) ascendents, avantpassats

avisadament /a.viˌza.ðaˈment/ /a.βiˌza.ðaˈmen/ /ə.viˌza.ðəˈmen/ /ə.viˌza.ðəˈment/ /ə.βiˌza.ðəˈmen/ (adv)
avvisatamente

avisar /a.viˈzaɾ/ /a.βiˈza/ /ə.viˈza/ /ə.βiˈza/ (v)
avvisare

avivar /a.viˈvaɾ/ /a.βiˈβa/ /ə.viˈva/ /ə.βiˈβa/ (v)
ravvivare

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ (n, masc)
aereo, aeroplano

avocar /a.voˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ (v)
avocare

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ (n, masc)
noia

avortar /a.voɾˈtaɾ/ /a.βorˈta/ /a.βoɾˈta/ /ə.voɾˈta/ /ə.vurˈta/ /ə.βurˈta/ (v)
abortire

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ (adv)
oggi
  En el dia actual.

avèstic /aˈvɛs.tik/ /aˈβɛs.tik/ /əˈvɛs.tik/ /əˈβɛs.tik/ (n, masc)
avestico

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ (n, masc)
avviso
  Acció i efecte d'avisar, advertiment.
  Missatge que hom dona a algú o que fa públic.
  (nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ (n, masc)
axioma, assioma

axiomàticament /ak.si.oˌma.ti.kaˈmen/ /ak.si.oˌma.ti.kaˈment/ /ək.si.oˌma.ti.kəˈment/ /ək.si.uˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
assiomaticamente

axó /akˈso/ /əkˈso/ (n, masc)
assone

aïlladament /a.iˌʎa.ðaˈmen/ /a.iˌʎa.ðaˈment/ /ə.iˌʎa.ðəˈmen/ /ə.iˌʎa.ðəˈment/ (adv)
isolatamente

aïllant /a.iˈʎan/ /a.iˈʎant/ /ə.iˈʎan/ /ə.iˈʎant/ (n, masc)
isolante

aïllar /a.iˈʎa/ /a.iˈʎaɾ/ /ə.iˈʎa/ (v)
isolare

aïrar /a.iˈɾa/ /a.iˈɾaɾ/ /ə.iˈɾa/ (v)
arrabbiare

aòrtic /aˈɔɾ.tik/ /əˈɔr.tik/ (adj, masc)
aortico

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ (adj, masc)
sciocco

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ (n, masc)
merluzzo, baccalà

bacciforme /bak.siˈfoɾ.me/ /bək.siˈfor.mə/ (adj)
bacciforme

bachata /baˈt͡ʃa.ta/ /bəˈt͡ʃa.tə/ (n, fem)
bachata
  Ball popular originari de la República Dominicana, de sentiments amargs i densos, i de temps generalment lent, derivat del bolero i relacionat amb el merengue, i l'estil musical que en deriva.

bacil /baˈsil/ /bəˈsil/ (n, masc)
bacillo

bacil·liforme /ba.si.ɫiˈfoɾ.me/ /ba.siɫ.ɫiˈfoɾ.me/ /bə.si.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfoɾ.mə/ (adj)
bacilliforme

bacina /baˈsi.na/ /bəˈsi.nə/ (n, fem)
bacile

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
batterio

bacteriostàtic /bak.te.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.usˈta.tik/ (adj, masc)
batteriostatico

bací /baˈsi/ /bəˈsi/ (n, masc)
catinella, tinozza
  gibrella que usaven els barbers per remullar la barba
cantero
  orinal
  (antigament) bacina

bacó /baˈko/ /bəˈko/ (n, masc)
maiale
  Persona que va bruta o que no té cura del seu aspecte físic o moral.

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ (n, masc)
sbadiglio
  Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ (v)
sbadigliare

badia /baˈði.a/ (n, fem)
baia, golfo

badina /baˈði.na/ /bəˈði.nə/ (n, fem)
pozza

badomeries /ba.ðo.meˈɾi.es/ /bə.ðo.məˈɾi.əs/ /bə.ðu.məˈɾi.əs/ (n, fem)
bufala
  Notícies falses, faules.

bafut /baˈfut/ /bəˈfut/ (n, masc)
bafut

baga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ (n, fem)
piegatelli, vincolo
  Part de la llaçada que comprèn la doblada que es deixa del nus en amunt sense acabar de passar el cap, per desfer la lligadura fàcilment en tirar aquest.
chiodo, piegatelli, vite
  Anella de ferro o d'altre metall, que acostuma a tenir una espiga per clavar-se en paratge dur, com aquelles per dins de les quals entra el forrellat.
suatto
  Corretja que s'entortolliga en la fletxa o en el dard per tirar-lo amb més fúria.
vite
  Anella que assegura l'espigó de l'arada.

bagot /baˈɣɔt/ /bəˈɣɔt/ (n, masc)
raspollo

bagul /baˈɣuɫ/ /bəˈɣuɫ/ (n, masc)
baule

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ (n, fem)
baionetta

baix /ˈbajʃ/ (adj, masc)
basso
  De mida inferior a l'ordinària.

baix /ˈbajʃ/ (adv)
basso
  A poca altura.

baix elèctric (n, masc)
basso elettrico, basso

baix relleu (n, masc)
bassorelievo, bassorilievo

baixament (adv)
bassamente

baixar /bajˈʃa/ /bajˈʃaɾ/ /baˈʃa/ (v)
scaricare
  (informàtica) Transferir dades o fitxers des d'un servidor remot a un ordinador local.

baixest /bajˈʃest/ /baˈʃest/ /bəˈʃest/ (n, masc)
avvallamento

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ (adj, masc)
baschiro, baškiro
  Relatiu al poble dels baixkirs, la seva cultura o la llengua.

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ (n, masc)
baschiro, baškiro
  (només en singular) Llengua turquesa de la república russa de Baixkíria.

bajanada /ba.d͡ʒaˈna.ða/ /ba.ʒaˈna.ða/ /bə.ʒəˈna.ðə/ (n, fem)
coglionata

bajoca /baˈd͡ʒɔ.ka/ /baˈd͡ʒɔ.kɔ/ /baˈʒɔ.ka/ /bəˈʒɔ.kə/ (n, fem)
baccello
  Tavella de llegums com la mongeta, la fava o el pèsol.

baka /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ (n, masc)
baka

bakoko /baˈko.ko/ /bəˈko.ko/ /bəˈko.ku/ (n, masc)
bakoko

bala /ˈba.ɫa/ (n, fem)
pacco, balla
  Fardell gros de llana, cotó o altra matèria tèxtil, de peladures, encenalls, etc., premsat i lligat amb cintes metàl·liques o de material plàstic, amb filferros, etc.
pallottola, balla
  Projectil que es fa servir en armes de foc.

balada (n, fem)
ballata

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ (n, fem)
oleandro

baladrejar /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫa.ðɾeˈʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈʒa/ (v)
vociferare
  Cridar de forma esvalotada.

baladrer /ba.ɫaˈðɾe/ /ba.ɫaˈðɾeɾ/ /bə.ɫəˈðɾe/ (adj, masc)
vociferante
  Que baladreja, que crida o parla molt fort; cridaner.

balalaica /ba.laˈlaj.ka/ /bə.ɫəˈɫaj.kə/ (n, fem)
balalaica, balalaika

balancejar /ba.ɫan.seˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.seˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.seˈʒa/ /bə.ɫən.səˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.səˈʒa/ (v)
oscillare

balancí /ba.ɫanˈsi/ /bə.ɫənˈsi/ (n, masc)
bilancino
  Fusta que s'entravessa al capdavall de la tisora dels carros a on entra la llança, també anomenat balancí gros.
bilanciere
  Barra llarga que porten a les mans els funàmbuls per a fer de contrapès.
torchio
  En les cases de moneda, la màquina o volant de segellar-les.

balanç /baˈɫans/ /bəˈɫans/ (n, masc)
dondolio
  Moviment d'oscil·lació.

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (n, fem)
bilancia
  Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (n, neut)
Bilancia
  Persona del signe zodiacal de Balança.

balança comercial (n, fem)
bilancia commerciale

balcó /baɫˈko/ (n, masc)
balcone

baldaquí /baɫ.daˈki/ /bəɫ.dəˈki/ (n, masc)
baldacchino

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ (n, fem)
balena
  (mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ (adj, masc)
baleniero
  Relatiu a la balena i a la captura de cetacis.

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ (n, masc)
baleniere, baleniera
  Pescador de balenes.
baleniera
  Vaixell medieval català de forma allargada i baix de costats, sense coberta, de mida entre una nau i una caravel·la.

ball /ˈbaʎ/ (n, masc)
ballo

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ (v)
ballare

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ (n, fem)
balestra
  Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.

balneari /baɫ.neˈa.ɾi/ /bəɫ.neˈa.ɾi/ (n, masc)
balneri

balutxi /baˈɫu.t͡ʃi/ /bəˈɫu.t͡ʃi/ (n, masc)
beluci

balístic /baˈɫis.tik/ /bəˈɫis.tik/ (adj, masc)
balistico

balística /baˈɫis.ti.ka/ /bəˈɫis.ti.kə/ (n, fem)
balistica

baló /baˈɫo/ /bəˈɫo/ (n, masc)
pallone
  Objecte elàstic ple d’aire o d’un altre fluid.
  Sac de goma o de plàstic com a contenidor de gas.

bambara /bamˈba.ɾa/ /bəmˈba.ɾə/ (n, neut)
bambara
  (masculí singular) Llengua del grup mandé parlada a Mali i als estats veïns com a llengua franca.

bambú /bamˈbu/ (n, masc)
bambù

bamum /baˈmum/ /bəˈmum/ (n, masc)
bamoun

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ (adj)
banale

banalitzar /ba.na.ɫiˈd͡za/ /ba.na.ɫiˈza/ /ba.na.ɫiˈzaɾ/ (v)
banalizare, banalizzare

banalment /baˌnaɫˈmen/ /baˌnaɫˈment/ /bəˌnaɫˈmen/ /bəˌnaɫˈment/ (adv)
banalmente

banana /baˈna.na/ (n, fem)
banana

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ (n, masc)
panca, banco
  Seient estret i llarg per a més de dues persones.
banca
  Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

banca /ˈbaŋ.ka/ /ˈbaŋ.kə/ (n, fem)
banchina
  Seient de fusta sense respatller i a manera de tauleta baixa.

bandera /banˈde.ɾa/ (n, fem)
bandiera
  Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.
  Causa.

banderola /ban.deˈɾɔ.ɫa/ /ban.deˈɾɔ.ɫɔ/ /bən.dəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
palina
  Pal per a assenyalar punts d’un terreny.

bandúrria /banˈdu.ri.a/ (n, fem)
bandurria

banjo /ˈbaɲ.d͡ʒo/ /ˈbaɲ.ʒo/ /ˈbaɲ.ʒu/ (n, masc)
banjo

banquet /baŋˈket/ /bəŋˈkət/ /bəŋˈkɛt/ (n, masc)
banchetto

banqueta /baŋˈke.ta/ /bəŋˈkə.tə/ /bəŋˈkɛ.tə/ (n, fem)
pachina

bany (n, masc)
bagno
  Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
  Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
  Exposició a les radiacions.

bany maria (n, masc)
bagnomaria

banya /ˈba.ɲa/ (n, fem)
corno
  Apèndix ossi d'alguns animals.
bozzo
  (col·loquial) Contusió en el front.

banyador /ba.ɲaˈðo/ /ba.ɲaˈðoɾ/ /bə.ɲəˈðo/ (n, masc)
costume da bagno

banyar /baˈɲa/ /baˈɲaɾ/ /bəˈɲa/ (v)
bagnare

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ (n, fem)
vasca de bagno, vasca da bagno

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ (adj, masc)
cornuto
  Que té banyes.
  Que té el company sentimental infidel.

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ (n, masc)
battesimo
  Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.

baptisme de foc (n, masc)
battesimo del fuoco

baquelita /ba.keˈɫi.ta/ /bə.kəˈɫi.tə/ (n, fem)
bachelite

bar /ˈbar/ (n, masc)
bar
  Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ (n, fem)
lite, litigio
  Acte de barallar-se.
mazzo
  Joc complet per a jugar a un joc de cartes determinat.

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ (v)
litigare
  (pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barallar-se (v)
litigare

barana /baˈɾa.na/ /bəˈɾa.nə/ /ˈbɾa.nə/ (n, fem)
corrimano

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ (adj, masc)
economico, a buon mercato
  De poc preu.

baratar /ba.ɾaˈta/ /ba.ɾaˈtaɾ/ /bə.ɾəˈta/ (v)
scambiare

barb /ˈbarp/ (n, masc)
comedone
  Petita massa blanquinosa de substància sebàcia, amb la punta negra, erupció cutània comuna de l'acne.
barbo, barbio
  Peixos de la família dels ciprínids que habiten les aigües fredes de la part alta dels rius (Barbus barbus).

barb caní (n, masc)
cagnetta

barba /ˈbaɾ.ba/ (n, fem)
barba
  Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.
barbiglio, barba
  (ornitologia) Cadascun dels filaments paral·lels disposats en un mateix pla a banda i banda del raquis de les plomes dels ocells.
  Columna de glaç que penja de les branques d'un arbre o similar.

barbacana /baɾ.baˈka.na/ /bər.bəˈka.nə/ (n, fem)
gronda
  Part de la teulada que surt més que la paret per desviar-ne l'aigua.
falsabraca
  Fortificació que antigament es col·locava davant de les muralles. Era més baixa que la principal i servia per defensar el fossat.

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ (n, masc)
barbarismo
  Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ (n, masc)
barbiere

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ (n, fem)
mento
  Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barbolla /baɾˈbo.ʎa/ /bərˈbo.ʎə/ (n, fem)
chiacchiera

barbotejar /bar.βo.teˈʒa/ /baɾ.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βo.teˈd͡ʒa/ /bər.bu.təˈʒa/ /bəɾ.bo.təˈd͡ʒa/ (v)
balbettare

barbàricament /barˌβa.ɾi.kaˈmen/ /baɾˌba.ɾi.kaˈment/ /baɾˌβa.ɾi.kaˈmen/ /bərˌba.ɾi.kəˈmen/ /bəɾˌba.ɾi.kəˈment/ (adv)
barbaricamente

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ (n, fem)
barca
  Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

barcella /baɾˈse.ʎa/ /bərˈse.ʎə/ (n, fem)
vaso

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ (adj, masc)
barcellonese
  Relatiu o pertanyent a Barcelona.

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ (n, masc)
barcellonese
  Originari de Barcelona.

bardissa /baɾˈði.sa/ /bərˈdi.sə/ (n, fem)
macchia
  Lloc ple o poblat d'esbarzers.
siepe
  Tanca feta d'esbarzers, branques o abriülls per privar que hom entri en un camp, hort, etc.

bari (n, masc)
bario

barió /ba.ɾiˈo/ /bə.ɾiˈo/ (n, masc)
barione

barnús /baɾˈnus/ /bərˈnus/ (n, masc)
accappatoio

barquejar /bar.keˈʒa/ /baɾ.keˈd͡ʒa/ /baɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /bər.kəˈʒa/ /bəɾ.kəˈd͡ʒa/ (v)
traghettare

barraca /baˈra.ka/ (n, fem)
baracca
  Cabana rústica per a resguardar-s’hi transitòriament.
  Habitatge fet amb materials residuals i edificació precària, propi dels suburbis.

barrar /baˈra/ /baˈraɾ/ /bəˈra/ (v)
sbarrare
  Assegurar el tancament d'una porta o finestra amb una barra.
  Posar obstacles per tancar el pas.

barrella /baˈre.ʎa/ /bəˈre.ʎə/ (n, fem)
soda
  Planta herbàcia anual de la família de les quenopodiàcies, de fulles llargues carnoses, que es fa en sòls salins i es cultiva per la seva cendra (Salsola soda).
posatoio
  Barra petita que es posa a les gàbies dels ocells per a servir-los de joc.

barrera /baˈre.ɾa/ /bəˈre.ɾə/ (n, fem)
barriera

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ (n, masc)
cappello
  Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.

barri (n, masc)
quartiere
  Subdivisió d'una ciutat.

barricada /ba.riˈka.ða/ /bə.riˈka.ðə/ (n, fem)
barricata

barrina /baˈri.na/ /bəˈri.nə/ (n, fem)
succhio
  Eina que consisteix en un ferro més o menys llarg i gruixut, el qual té al cap una maneta de fusta encreuada i en l'altre unes rosques, que serveix per a foradar fusta.
  Barra de ferro amb tall a la punta que serveix per a foradar les roques que s'han de voler amb pólvora.

barrinar /ba.riˈna/ /ba.riˈnaɾ/ /bə.riˈna/ (v)
verrinare
  Foradar amb barrina.

barrocament /baˌrɔ.kaˈmen/ /baˌrɔ.kaˈment/ /bəˌrɔ.kəˈmen/ /bəˌrɔ.kəˈment/ (adv)
baroccamente

barroer /ba.roˈe/ /ba.roˈeɾ/ /bə.roˈe/ /bə.ruˈe/ (adj, masc)
grossolano

barroerament /ba.roˌe.ɾaˈmen/ /ba.roˌe.ɾaˈment/ /bə.roˌe.ɾəˈment/ /bə.ruˌe.ɾəˈmen/ (adv)
abborracciatamente

barrufar /ba.ruˈfa/ /ba.ruˈfaɾ/ /bə.ruˈfa/ (v)
puffare

barrufet /ba.ruˈfet/ /bə.ruˈfət/ /bə.ruˈfɛt/ (n, masc)
puffo
  En televisió, cinema i còmics, personatge fantàstic de color blau, amb cua rodona i majoritàriament vestit de blanc fins a la cintura amb una mena de malles i pel cap amb una mena de barretina caiguda cap endavant.

barutellar /ba.ɾu.teˈʎa/ /ba.ɾu.teˈʎaɾ/ /bə.ɾu.təˈʎa/ (v)
burattare

baríton /baˈɾi.ton/ /bəˈɾi.ton/ /bəˈɾi.tun/ (n, masc)
baritono

baròmetre /baˈɾɔ.me.tɾe/ (n, masc)
barometro

basal /baˈzaɫ/ /bəˈzaɫ/ (adj)
basale
  Dit de zona inferior o de menys altitud d'un objecte o òrgan.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ (n, masc)
bazar
  Mercat públic del Pròxim Orient.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ (v)
basare
  Assentar sobre una base.

basc (n, masc)
basco
  (masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

base /ˈba.ze/ (n, fem)
principio
  Centre, el punt imprescindible per a entendre o desenvolupar una disciplina a partir de la qual es pot començar a fer alguna cosa.
base
  Recinte militar.
  (química) Que té propietats bàsiques en contraposició a àcid.
  (beisbol) Cadascun dels quatre punts situats en els angles d'un camp interior.

basificar /ba.zi.fiˈka/ /ba.zi.fiˈkaɾ/ /bə.zi.fiˈka/ (v)
basificare

basilecte /ba.ziˈɫɛk.te/ /bə.ziˈɫɛk.tə/ (n, masc)
basiletto

basquetbol /ˌbas.kebˈbɔɫ/ /ˌbas.kedˈbɔɫ/ (n, masc)
pallacanestro

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ (n, masc)
pozzanghera
  Capa de líquid vessat al terra.

bassetja /baˈse.d͡ʒa/ /bəˈsə.d͡ʒə/ /bəˈsɛ.d͡ʒə/ (n, fem)
frombola

bastant /basˈtan/ /basˈtant/ /bəsˈtan/ /bəsˈtant/ (adv)
abbastanza

bastantment /basˌtamˈmen/ /basˌtamˈment/ /bəsˌtamˈmen/ /bəsˌtamˈment/ (adv)
bastantemente

bastar /basˈta/ /basˈtaɾ/ /bəsˈta/ (v)
bastare

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ (n, masc)
bastardo
  Fill nascut fora del matrimoni.

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ (n, fem)
impalcatura, ponteggio

bastonejar /bas.to.neˈd͡ʒa/ /bas.to.neˈd͡ʒaɾ/ /bas.to.neˈʒa/ /bəs.to.nəˈd͡ʒa/ /bəs.tu.nəˈʒa/ (v)
bastonare

bastonet /bas.toˈnet/ /bəs.tuˈnɛt/ (n, masc)
bastoncello

bastons /basˈtons/ /bəsˈtons/ (n, masc)
claves
  Instrument idiòfon de percussió d'origen afrocubà format per dos bastons, generalment de fusta, d'uns 20 cm de longitud i 2,5 cm de diàmetre, que es fan picar l'un contra l'altre.

bastó /basˈto/ (n, masc)
bastone
  Vara de fusta generalment amb empunyadura per a repenjar-s’hi caminant.

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ (n, fem)
basilica

batall /baˈtaʎ/ /bəˈtaj/ /bəˈtaʎ/ (n, masc)
batacchio
  Peça de ferro o altre metall en forma de gran "gota d'aigua" penjada a l’interior d’una campana per a fer-la sonar en colpir-la.

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ (n, fem)
battaglia
  Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ (v)
battagliare
  Lluitar en les batalles.
  Esforçar-se per aconseguir un objectiu.

batallola /ba.taˈʎɔ.ɫa/ /ba.taˈʎɔ.ɫɔ/ /bə.təˈjɔ.ɫə/ /bə.təˈʎɔ.ɫə/ (n, fem)
battagliola

batalló /ba.taˈʎo/ /bə.təˈʎo/ (n, masc)
battaglione

batedora /ba.teˈðo.ɾa/ /bə.təˈðo.ɾə/ (n, fem)
frullatore
  (cuina) Aparell per a batre, triturar i mesclar aliments.

batejar /ba.teˈd͡ʒa/ /ba.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.teˈʒa/ /bə.təˈd͡ʒa/ /bə.təˈʒa/ (v)
battezzare

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ (n, fem)
batteria
  Conjunt d’aparells connectats per sumar el seu efecte.
  Instrument de percussió compost per instruments idiòfons i membranòfons tocats per un sol intèrpret, com ara un o diversos tambors petits, un tambor gros que es fa sonar amb un pedal i uns platerets.

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ (n, neut)
batterista
  Músic que toca la bateria.

batollar /ba.toˈʎa/ /ba.toˈʎaɾ/ /bə.toˈʎa/ /bə.tuˈʎa/ (v)
abbacchiare

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ (v)
battere
  Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.
  Referent al sol, l'aire, el mar, etc., pegar en alguna part sense cap destorb.
  Xafar les garbes esteses en l'era, i separar el gra de la palla amb el trepitjar dels animals o amb el trill.
azzuffarsi, batter
  debatre
palpitare
  Moure's amb violència i acceleració alguna de les parts interiors del cos d'un animal, com el cor o una artèria.
martellare, batter
  Donar cops amb el martell al ferro.
vincere
  vèncer
batter
  (antigament) rebatre.
  (pronominal) Combatre, barallar.

batuta /baˈtu.ta/ /bəˈtu.tə/ (n, fem)
bachetta

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ (adj, masc)
bavarese
  Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ (n, masc)
bavarese
  (masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

bavejar /ba.veˈd͡ʒaɾ/ /ba.βeˈd͡ʒa/ /ba.βeˈʒa/ /bə.vəˈd͡ʒa/ /bə.vəˈʒa/ /bə.βəˈʒa/ (v)
bavare, sbavare
  Treure bava, fer baves.

bavosa /baˈvo.za/ /baˈβo.za/ /bəˈvo.zə/ /bəˈβo.zə/ (n, fem)
bavosa
  Peix de diverses espècies de la família dels blènnids, de mida petita i amb mucositat en la pell (Blennius spp.)

be /ˈbɛ/ (n, fem)
bi
  Nom de la lletra b/B.

beatificar /be.a.ti.fiˈka/ /be.a.ti.fiˈkaɾ/ /be.ə.ti.fiˈka/ (v)
beatificare

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ (n, masc)
becco, rostro
  Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

bedoll /beˈðoʎ/ (n, masc)
betulla
  Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
  Fusta de Betula.

bee (Interjection)
beè

beee (Interjection)
beè

befar /beˈfa/ /beˈfaɾ/ /bəˈfa/ (v)
beffare

beguda /beˈɣu.ða/ (n, fem)
bibita, bevanda
  Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ (n, fem)
guaina, fodero
  Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.
guaina
  (anatomia) Estructura que cobreix un òrgan.

beix /ˈbeʃ/ (adj)
beige

beixamel /be.ʃaˈmɛɫ/ /bej.ʃaˈmɛɫ/ /bə.ʃəˈmɛɫ/ (n, fem)
besciamella

bel /ˈbɛɫ/ (n, masc)
belato
  Crit del bestiar oví i caprí.

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ (v)
belare
  Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ (adj, masc)
bielorusso
  Relatiu a Belarús, abans Bielorússia, la seva cultura o la llengua.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ (n, masc)
bielorusso
  Natural de Belarús, abans Bielorússia.
  (invariable) Llengua eslava de la branca oriental, parlada a Bielorússia i a parts de Polònia.

belitre /beˈɫi.tɾe/ /bəˈɫi.tɾə/ (n, masc)
???????

bell (adj, masc)
bello
  (en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

bellament /ˌbe.ʎaˈmen/ /ˌbe.ʎaˈment/ /ˌbe.ʎəˈmen/ /ˌbe.ʎəˈment/ (adv)
bellamente

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ (n, fem)
bellezza

bellugadís /be.ʎu.ɣaˈðis/ /bə.ʎu.ɣəˈðis/ (adj, masc)
traballante

bellugar /be.ʎuˈɣa/ /be.ʎuˈɣaɾ/ /bə.ʎuˈɣa/ (v)
agitare

bel·licosament /be.ɫiˌko.zaˈmen/ /beɫ.ɫiˌko.zaˈmen/ /beɫ.ɫiˌko.zaˈment/ /bə.ɫiˌko.zəˈmen/ /bəɫ.ɫiˌko.zəˈmen/ /bəɫ.ɫiˌko.zəˈment/ (adv)
bellicosamente

bemoll /beˈmɔʎ/ /bəˈmɔʎ/ (n, masc)
bemolle

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ (n, fem)
fasciatura

benauradament /be.nawˌɾa.ðaˈmen/ /be.nawˌɾa.ðaˈment/ /bə.nəwˌɾa.ðəˈmen/ /bə.nəwˌɾa.ðəˈment/ (adv)
benauguratamente
  D'una manera benaurada.

benaventuradament /ˌbe.na.ven.tuˌɾa.ðaˈment/ /ˌbe.na.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾa.ðəˈment/ /ˌbe.nə.βən.tuˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
benauguratamente

benaventurosament /ˌbe.na.ven.tuˌɾo.zaˈment/ /ˌbe.na.βen.tuˌɾo.zaˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾo.zəˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾo.zəˈment/ /ˌbe.nə.βən.tuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
benavventurosamente

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ (n, masc)
beneficio

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ (v)
beneficiare

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ (v)
benedire

beneit /beˈnejt/ /bəˈnəjt/ /bəˈnɛjt/ (n, masc)
stolto
  Persona de poca intel·ligència.

benestar /ˌbe.nesˈta/ /ˌbe.nesˈtaɾ/ /ˌbe.nəsˈta/ (n, masc)
benessere
  Situació en què es troben satisfetes les necessitats de tots els dominis de la vida humana, incloent-hi els aspectes físics, emocionals i socials.

bengalina /beŋ.gaˈli.na/ /bəŋ.gəˈɫi.nə/ (n, fem)
bengalina
  Teixit de seda i estam originari de Bengala.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ (adj)
bengalese
  Relatiu a Bengala, als seus habitant o la seva llengua.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ (n, neut)
bengalese
  Natural de la regió de Bengala, de l'estat indi de Bengala Occidental o de Bangla Desh.
bengali, bengalese
  (masculí singular) Llengua indoeuropea originària de Bengala.

benignament /beˌniŋ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈment/ /bəˌniŋ.nəˈmen/ /bəˌniŋ.nəˈment/ (adv)
benignamente

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ (adj, masc)
benvenuto
  Ben acollit

benvist /ˌbemˈbist/ /ˌbeɱˈvist/ /ˌbeɱˈvist/ (adj, masc)
benvisto

benvolgut /ˌbem.boɫˈɣut/ /ˌbeɱ.voɫˈɣut/ /ˌbeɱ.vuɫˈɣut/ (adj, masc)
caro

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ (n, fem)
benzina

benèfic /beˈnɛ.fik/ /bəˈnɛ.fik/ (adj, masc)
benefico

benèficament /beˌnɛ.fi.kaˈmen/ /beˌnɛ.fi.kaˈment/ /bəˌnɛ.fi.kəˈmen/ /bəˌnɛ.fi.kəˈment/ (adv)
beneficamente

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ (adj, masc)
benevolo

benèvolament /beˌnɛ.vo.ɫaˈment/ /beˌnɛ.βo.ɫaˈmen/ /bəˌnɛ.vo.ɫəˈment/ /bəˌnɛ.vu.ɫəˈmen/ /bəˌnɛ.βu.ɫəˈmen/ (adv)
benevolmente

bequetejar /be.ke.teˈd͡ʒa/ /be.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /be.ke.teˈʒa/ /bə.kə.təˈd͡ʒa/ /bə.kə.təˈʒa/ (v)
becchetare

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ (adj)
berbero
  amazic

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ (n, neut)
berbero
  amazic (gentilici)
  (invariable) amazic (llengua)

berenar /be.ɾeˈna/ /be.ɾeˈnaɾ/ /bə.ɾəˈna/ /bɾeˈna/ /bɾəˈna/ (v)
merendare
  (intransitiu) Menjar entre el dinar i el sopar.
  (transitiu, castellanisme) Menjar una cosa per berenar, berenar de.

bergant /berˈɣan/ /beɾˈɣan/ /beɾˈɣant/ /bərˈɡan/ /bərˈɣan/ /bəɾˈɣant/ (n, masc)
briccone
  Dolent, sense honra ni vergonya.
baroncio
  Minyó mal criat que no té maneres ni vergonya.

bergantejar /ber.ɣan.teˈʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒaɾ/ /bər.ɡən.təˈʒa/ /bər.ɣən.təˈʒa/ /bəɾ.ɣən.təˈd͡ʒa/ (v)
birbanteggiare

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ (n, masc)
berillio

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ (n, masc)
berkelio

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ (n, fem)
verruca

berrugós /be.ruˈɣos/ /bə.ruˈɣos/ (adj, masc)
verrucoso

besamans /ˌbe.zaˈmans/ /ˌbe.zəˈmans/ (n, masc)
baciamano

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ (v)
baciare

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ (n, masc)
bisnonno

bescanviar /bes.kam.biˈa/ /bes.kaɱ.viˈaɾ/ /bəs.kəm.biˈa/ /bəs.kəɱ.viˈa/ (v)
scambiare

bescoll /besˈkɔʎ/ /bəsˈkɔʎ/ (n, masc)
collottola

bescuitar /bes.kujˈta/ /bes.kujˈtaɾ/ /bes.kwiˈta/ /bəs.kujˈta/ (v)
biscottare

besneboda /bez.neˈbo.ða/ /bəz.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nipote nipote

besnebot /bez.neˈbot/ /bəz.nəˈβot/ (n, masc)
pronipote

besnét /bezˈnet/ /bəzˈnet/ (n, masc)
bisnipote

besoncle /beˈzoŋ.kɫe/ /bəˈzoŋ.kɫə/ (n, masc)
prozio

bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ (n, masc)
gemelli
  Forma plural de bessó.

bessó /beˈso/ (n, masc)
gemello
  Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

bestia /besˈti.a/ /bəsˈti.ə/ (n, fem)
zia nonna
  Tia del pare o de la mare.

bestialment /bes.tiˌaɫˈmen/ /bes.tiˌaɫˈment/ /bəs.tiˌaɫˈmen/ /bəs.tiˌaɫˈment/ (adv)
bestialmente

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ (n, masc)
bestiame

bestiesa /bes.tiˈe.za/ /bəs.tiˈə.zə/ /bəs.tiˈɛ.zə/ (n, fem)
bestialità

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
bacarozzo
  Animal petit, generalment en to afectiu.

besuc de la taca (n, masc)
rovello

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ (n, fem)
bisnonna

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ (v)
bere

beure's l'enteniment (v)
perdere la testa

biaix /biˈajʃ/ /biˈaʃ/ (n, masc)
sbieco
  Manera obliqua de tallar una cosa.

bibliografia /bi.bɫi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.bɫi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.bɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.βɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
bibliografia
  Relació sistemàtica i ordenada de llibres, articles i documents en general, corresponents a una temàtica determinada o un autor.

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ (n, fem)
biblioteca, libreria
  Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

bicameral /bi.ka.meˈɾaɫ/ /bi.kə.məˈɾaɫ/ (adj)
bicamerale

bici /ˈbi.si/ (n, fem)
bici

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
bicicletta
  Vehicle a pedals de dues rodes.

biennal /bi.enˈnaɫ/ /bi.ənˈnaɫ/ (adj)
biennale

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
bifobia

billar /biˈʎa/ /biˈʎar/ /biˈʎaɾ/ (n, masc)
biliardo

billó /biˈʎo/ (n, masc)
billone

bilobat /bi.ɫoˈbat/ /bi.ɫuˈbat/ /bi.ɫuˈβat/ (adj, masc)
bilobato

binar /biˈna/ /biˈnaɾ/ (v)
binare

binari /biˈna.ɾi/ (adj, masc)
binario

binaural /bi.nawˈɾaɫ/ /bi.nəwˈɾaɫ/ (adj)
binaurale

binuclear /bi.nu.kɫeˈar/ (adj)
binucleato

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ (adj)
biodegradabile

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
biografia

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biologia
  Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
biologico

biospeleologia /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.os.pə.ɫə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.us.pə.ɫə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biospeleologia

biostratigrafia /bi.os.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /bi.os.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.us.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
biostratigrafia

biostratigràfic /bi.os.tɾa.tiˈɣɾa.fik/ /bi.os.tɾə.tiˈɣɾa.fik/ /bi.us.tɾə.tiˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
biostratigrafico

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biotecnologia

birbar /birˈba/ /birˈβa/ /biɾˈbaɾ/ /biɾˈβa/ (v)
sarchiare

birmà /birˈma/ (adj, masc)
birmano
  Relatiu a Birmània, actual Myanmar, als seus habitants o la seva llengua.

birmà /birˈma/ (n, masc)
birmano
  Llengua de la família sinotibetana de l'antiga Birmània.
  Natural de Birmània o Myanmar.

birret /biˈret/ /biˈrət/ /biˈrɛt/ (n, masc)
tocco

bisar /biˈza/ /biˈzaɾ/ (v)
bissare

bisbe /ˈbiz.be/ (n, masc)
vescovo, vescova
  Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.

bisexualitat /bi.sek.su.a.ɫiˈtat/ /bi.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
bisessualità

bismut (n, masc)
bismuto

bistec /bisˈtɛk/ (n, masc)
bistecca

bitlla /ˈbi.ʎa/ /ˈbi.ʎə/ /ˈbiʎ.ʎa/ /ˈbiʎ.ʎə/ (n, fem)
birillo
  (bitlles) Cadascuna de les peces de fusta o un altre material, més o menys cilíndriques, que es disposen dretes segons un determinat model a la zona de plantada.

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ (n, masc)
banconota
  Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.
biglietto
  Paper o cartró que dóna dret a entrar o seure en algun lloc, per exemple un bitllet de tren.

bitxo /ˈbi.t͡ʃo/ /ˈbi.t͡ʃu/ (n, masc)
peperoncino

bivac /biˈvak/ /biˈvak/ /biˈβak/ (n, masc)
bivacco

bivaquejar /bi.va.keˈd͡ʒaɾ/ /bi.və.kəˈd͡ʒa/ /bi.və.kəˈʒa/ /bi.βa.keˈd͡ʒa/ /bi.βa.keˈʒa/ /bi.βə.kəˈʒa/ (v)
bivaccare

biwa (n, masc)
biwa

bixest /biˈʃest/ (adj)
bisestile

bla /ˈbɫa/ (adj, masc)
molle

blanament /ˌbɫa.naˈmen/ /ˌbɫa.naˈment/ /ˌbɫa.nəˈmen/ /ˌbɫa.nəˈment/ (adv)
blandamente

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ (adj, masc)
bianco
  Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ (n, masc)
bianco
  Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ (n, fem)
moneta
  Moneda medieval que valia mig morabatí.
bianco
  Figura musical que té una durada de dos temps de negra.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ (v)
imbiancare
  (intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.
riciclare
  (transitiu, economia) Fer que uns ingressos econòmics il·legals semblin d'origen legal.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ (v)
bestemmiare

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ (n, fem)
bestemmia, blasfemia

blasonar /bɫa.zoˈna/ /bɫa.zoˈnaɾ/ /bɫə.zoˈna/ /bɫə.zuˈna/ (v)
blasonare
  Representar un escut d'armes segons l’art heràldica.

blasó /bɫaˈzo/ /bɫəˈzo/ (n, masc)
blasone

blat (n, masc)
frumento, grano
  Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ (n, masc)
mais

blau (adj, masc)
blu, azzurro

blau (n, masc)
blu, livido
  Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
livido
  Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau cel (n, masc)
celeste

blavenc /blaˈveŋk/ /blaˈβeŋk/ /bləˈvɛŋk/ /bləˈβɛŋ/ (adj, masc)
azzurrognolo

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ (n, masc)
stoppino
  Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ (n, fem)
bietola
  Verdura biennal comestible, de la qual se n'aprofiten les seves fulles llargues i toves.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ (n, neut)
semplicione
  Persona de caràcter tou, que es queixa per tot i és poc decidida.

bleda-rave /ˌbɫe.ðaˈra.ve/ /ˌbɫe.ðaˈra.βe/ /ˌbɫə.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.βə/ (n, fem)
barbabietola

blindar /bɫinˈda/ /bɫinˈdaɾ/ (v)
blindare

blocar /bɫoˈka/ /bɫoˈkaɾ/ /bɫuˈka/ (v)
intercettare
  (futbol, waterpolo) Aturar la pilota, un porter, amb les mans o els braços subjectant-la fortament contra el cos.

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ (v)
bloccare
  Posar setge isolant una zona de l'exterior.
  (esports de pilota) Obstruir un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o mantenint-lo per a impedir-li d'avançar.

bo /ˈbo/ (adj, masc)
buono, bravo
  Ple de bondat.
  De qualitat.

bobinar /bo.biˈna/ /bo.biˈnaɾ/ /bo.βiˈna/ /bu.biˈna/ /bu.βiˈna/ (v)
bobinare

boc /ˈbok/ /ˈbɔk/ (n, masc)
capro
  Mascle de la cabra.

boca /ˈbo.ka/ (n, fem)
bocca
  (anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ (n, fem)
stiva
  (nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

boga /ˈbo.ɣə/ /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ (n, fem)
stiancia
  Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.
buga
  Peix teleosti de la família dels espàrids. (Boops boops)

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ (n, fem)
pazzia, follia

bohri (n, masc)
bohrio

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ (n, fem)
boa, gavitello

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ (n, masc)
boiardo

boicot /bojˈkɔt/ /bujˈkɔt/ (n, masc)
boicottaggio

boicotejar /boj.ko.teˈd͡ʒa/ /boj.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /boj.ko.teˈʒa/ /boj.ko.təˈd͡ʒa/ /buj.ku.təˈʒa/ (v)
boicottare

boig /ˈbɔt͡ʃ/ (adj, masc)
pazzo, matto

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ (n, fem)
nebbia
  Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ (n, masc)
bosso

bojament /ˌbɔ.d͡ʒaˈmen/ /ˌbɔ.d͡ʒaˈment/ /ˌbɔ.ʒaˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈment/ (adv)
pazzamente

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ (n, masc)
fungo
  Fong, floridura.

bolinao /bo.ɫiˈna.o/ (n, masc)
bolinao

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ (adj, masc)
bolognese
  Relatiu o pertanyent a Bolonya.

bolonyès /bo.ɫoˈɲes/ /bo.ɫoˈɲəs/ /bu.ɫuˈɲɛs/ (n, masc)
bolognese
  Persona que habita o és originària de Bolonya.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ (n, masc)
pannolino

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ (n, masc)
fasce

bol·lard /boɫˈɫaɾt/ /buɫˈɫart/ (n, masc)
dissuasore stradale

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ (n, masc)
biro

bomba /ˈbom.ba/ (n, fem)
tromba
  Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
  Màquina hidràulica que serveix per apagar incendis.
bomba
  Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.

bombar /bomˈba/ /bomˈbaɾ/ /bumˈba/ (v)
pompare
  Fer anar la bomba per a treure aigua.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ (n, fem)
bombarda
  Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.
  Instrument aeròfon antic, de llengüeta doble, de la família de les xeremies.

bombardeig /bom.baɾˈðet͡ʃ/ /bom.bəɾˈðət͡ʃ/ /bum.bərˈdɛt͡ʃ/ /bum.bərˈðɛt͡ʃ/ (n, masc)
bombardamento

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ (v)
bombardare
  Llançar bombes.

bombardí /bom.baɾˈði/ /bom.bəɾˈði/ /bum.bərˈdi/ /bum.bərˈði/ (n, masc)
bombardino

bombardó /bom.baɾˈðo/ /bum.bərˈdo/ (n, masc)
bombardone

bombat /bomˈbat/ /bumˈbat/ (adj)
bombato

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ (n, masc)
pompiere, vigile del fuoco

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ (n, fem)
lampadina

bombo /ˈbom.bo/ /ˈbom.bu/ (n, masc)
grancassa
  Instrument membranòfon de percussió consistent en un tambor molt gros que es toca amb una maça i que forma part de les bandes militars, de les orquestres i de la bateria de jazz.
panegirico
  Lloança exagerada per atraure l'atenció.
urna
  Caixa giratòria que conté números per treure a l'atzar.

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ (n, fem)
bolla
  Aire tancat per un tel líquid.

bombona /bomˈbo.na/ /bomˈbo.nə/ /bumˈbo.nə/ (n, fem)
bombola
  Recipient metàl·lic per a l'envasament de gasos liquats.

bombó /bomˈbo/ /bumˈbo/ (n, masc)
cioccolatino

bon Nadal (Interjection)
buon Natale

bon Nadal i feliç any nou /ˌbɔn (Interjection)
buon Natale e felice anno nuovo

bon dia (Interjection)
buongiorno, buon giorno

bon vespre (Interjection)
buonasera, buona sera

bona nit (Interjection)
buonanotte, buona notte

bona tarda (Interjection)
buongiorno

bonament /ˌbo.nəˈmen/ /ˌbɔ.naˈmen/ /ˌbɔ.naˈment/ /ˌbɔ.nəˈmen/ /ˌbɔ.nəˈment/ (adv)
bonariamente

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ (adj)
bonapartista
  Relatiu o pertanyen a l'emperador francès Napoleó Bonaparte.

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ (n, neut)
bonapartista
  Seguidor de l'emperador francès Napoleó Bonaparte o de la seva política.

bondadosament /bon.daˌðo.zaˈmen/ /bon.daˌðo.zaˈment/ /bon.dəˌðo.zəˈment/ /bun.dəˌðo.zəˈmen/ (adv)
bonariamente

bondadós /bon.daˈðos/ /bon.dəˈðos/ /bun.dəˈðos/ (adj, masc)
buono

bongos /ˈboŋ.gos/ /ˈboŋ.gus/ (n, masc)
bongos

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ (adj, masc)
bello

bonificar /bo.ni.fiˈka/ /bo.ni.fiˈkaɾ/ /bu.ni.fiˈka/ (v)
bonificare
  Fer bona una cosa o millorar-la.

bonior /bo.niˈo/ /bo.niˈoɾ/ /bu.niˈo/ (n, fem)
bombo

bonisme /boˈniz.me/ /boˈniz.mə/ /buˈniz.mə/ (n, masc)
buonismo

bonista /boˈnis.ta/ /boˈnis.te/ /boˈnis.tə/ /buˈnis.tə/ (n, neut)
buonista
  Qui actua amb bonisme.

bony (n, masc)
bozza
  Protuberància produïda en el cos per una contusió.
bernoccolo
  Protuberància produïda en una superfície per un cop.

bonítol /boˈni.toɫ/ /buˈni.tuɫ/ (n, masc)
palamita

bonítol llis (n, masc)
palamita bianca

booleà /bu.ɫeˈa/ (adj, masc)
booleano

boquejar /bo.keˈd͡ʒa/ /bo.keˈd͡ʒaɾ/ /bo.keˈʒa/ /bo.kəˈd͡ʒa/ /bu.kəˈʒa/ (v)
boccheggiare
  Obrir i tancar la boca repetidament.

boqueta /boˈke.ta/ /boˈkə.tə/ /buˈkɛ.tə/ (n, fem)
piccola bocca

bor (n, masc)
boro

bora /ˈbo.ɾa/ /ˈbɔ.ɾə/ (n, masc)
grotta

bord /ˈbort/ (adj, masc)
bastardo
  Nascut d'uns pares no casats.
  Branques noves d'un arbre que surten de la part de baix de la soca i no són d'aprofitament per fer fruit.
sterile
  Arbre silvestre, que no s'ha empeltat mai i produeix fruits de poc aprofitament.

bord /ˈbort/ (n, masc)
bordo
  Costat d'un vaixell.

bordada /boɾˈða.ða/ /boɾˈða.ðə/ /burˈda.ðə/ /burˈða.ðə/ (n, fem)
latrato
  Acció de bordar amenaçadorament.

bordadissa /boɾ.ðaˈði.sa/ /boɾ.ðəˈði.sə/ /bur.dəˈði.sə/ /bur.ðəˈði.sə/ (n, fem)
latrato

bordegàs /boɾ.ðeˈɣas/ /boɾ.ðəˈɣas/ /bur.ðəˈɣas/ (n, masc)
ragazzo

bordejar /bor.ðeˈʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bur.dəˈʒa/ /bur.ðəˈʒa/ (v)
bordeggiare

borla /ˈbor.ɫə/ /ˈboɾ.ɫa/ /ˈboɾ.ɫə/ /ˈbɔr.ɫə/ (n, masc)
nappa

bornar /borˈna/ /boɾˈna/ /boɾˈnaɾ/ /burˈna/ (v)
girare
  Girar, donar voltes d’un costat a l’altre.

borni /ˈbor.ni/ /ˈbɔr.ni/ (adj, masc)
guercio

borrascosament /bo.rasˌko.zaˈmen/ /bo.rasˌko.zaˈment/ /bo.rəsˌko.zəˈment/ /bu.rəsˌko.zəˈmen/ (adv)
burrascosamente

borratja /boˈra.d͡ʒa/ /boˈra.d͡ʒə/ /buˈra.d͡ʒə/ (n, fem)
borrana

borratxera /bo.raˈt͡ʃe.ɾa/ /bo.rəˈt͡ʃe.ɾə/ /bu.rəˈt͡ʃe.ɾə/ (n, fem)
sbornia
  (informal) embriaguesa

borratxo /boˈra.t͡ʃo/ /buˈra.t͡ʃu/ (n, masc)
inzuppato
  (pastisseria) Dolç fet amb bescuit i amarat de licor.

borrissol /bo.riˈsɔɫ/ /bu.riˈsɔɫ/ (n, masc)
lanugo

bosc (n, masc)
foresta, bosco

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ (n, fem)
borsa
  Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.

bossa d'aigua calenta (n, fem)
borsa dell'acqua calda

bossell /boˈseʎ/ /buˈseʎ/ (n, masc)
tondino

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ (n, masc)
bosone

bot (n, masc)
otre
  Recipient de cuir, originalment de boc per a contenir vi.
balzo
  Salt enlaire amb un impuls ràpid.

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ (n, fem)
stivale
  Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.
manichi
  Doblec que es fa a l'extrem de la màniga.

botavant /ˌbo.taˈvant/ /ˌbo.taˈβan/ /ˌbo.təˈvan/ /ˌbo.təˈvant/ /ˌbo.təˈβan/ (n, masc)
incastro
  Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ (n, masc)
bottaio
  (professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ (n, fem)
negozio, bottega

botir /boˈti/ /boˈtiɾ/ /buˈti/ (v)
gonfiare
  (central, septentrional) Causar tibantor a causa de l'augment de volum.
espellere
  (balear) Ser llançat amb força.

botonada /bo.toˈna.ða/ /bo.toˈna.ðə/ /bu.tuˈna.ðə/ (n, fem)
abbottonadura

botonar /bo.toˈna/ /bo.toˈnaɾ/ /bu.tuˈna/ (v)
abbottonare

botoner /bo.toˈne/ /bo.toˈneɾ/ /bu.tuˈne/ (n, masc)
bottonaio

botonera /bo.toˈne.ɾa/ /bo.toˈne.ɾə/ /bu.tuˈne.ɾə/ (n, fem)
occhiello

botulisme /bo.tuˈɫiz.me/ /bo.tuˈɫiz.mə/ /bu.tuˈɫiz.mə/ (n, masc)
botulismo

botxa /ˈbo.t͡ʃa/ /ˈbo.t͡ʃə/ (n, fem)
boccia
  (botxes) Bola de metall pròpia del joc de botxes.

botxí /boˈt͡ʃi/ /buˈt͡ʃi/ (n, masc)
boia

botzinar /bo.d͡ziˈna/ /bo.d͡ziˈnaɾ/ /bu.d͡ziˈna/ (v)
suonare il clacson
  (antic) Sonar la botzina.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ (n, fem)
botanica

botó /boˈto/ /buˈto/ (n, masc)
bottone

botó de puny (n, masc)
gemello

bou (n, masc)
bue, toro, bove
  Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ (n, fem)
pugilato

boxejar /bok.seˈd͡ʒa/ /bok.seˈd͡ʒaɾ/ /bok.seˈʒa/ /bok.səˈd͡ʒa/ /buk.səˈʒa/ (v)
boxare

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ (n, fem)
brachetta
  Obertura de davant dels pantalons.

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ (v)
ragliare, ruggire
  Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.
ruggire
  Parlar amb grans crits les persones.
  Fer soroll una tempesta, la mar.

bramular /bɾa.muˈɫa/ /bɾa.muˈɫaɾ/ (v)
muggire
  Fer crits el bou, la vaca.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ (n, fem)
ramo
  Divisió del tronc d'un arbre.

brandada /bɾanˈda.ða/ /bɾənˈda.ðə/ (n, fem)
brandada
  Plat amb consistència de puré preparat amb bacallà esmicolat.

brandar /bɾanˈda/ /bɾanˈdaɾ/ /bɾənˈda/ (v)
brandire
  (transitiu) Amenaçar movent una arma o altra cosa contundent que es porta agafada.
dimenare
  (intransitiu) Moure’s repetidament d'un costat a l'altre amb moviment oscil·latori.

branquilló /bɾaŋ.kiˈʎo/ (n, masc)
ramoscello

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ (n, fem)
brace

brau (adj, masc)
audace
  Valent davant el perill.

bravament /ˌbɾa.vaˈment/ /ˌbɾa.vəˈmen/ /ˌbɾa.vəˈment/ /ˌbɾa.βaˈmen/ /ˌbɾa.βəˈmen/ (adv)
bravamente

braç (n, masc)
braccio
  (anatomia) Extremitat superior del cos.

braó /bɾaˈo/ /bɾəˈo/ (n, masc)
cosciotto
  En els quadrúpedes, part final de la cuixa o de l’espatlla.

brea /ˈbɾe.a/ /ˈbɾe.ə/ (n, fem)
pece
  Resina obtinguda de la destil·lació de la fusta de les coníferes, emprada en medicina com a antisèptic.
  Substància negra emprada per impermeabilitzar els vaixells de fusta.

brega /ˈbɾe.ɣa/ /ˈbɾə.ɣə/ /ˈbɾɛ.ɣə/ (n, fem)
gavillare, mischia, trastullare
  Disputa, lluita per obtenir alguna cosa.
gavillare, trastullare, trastullo
  Bulla, tabola que es fa per a celebrar alguna cosa.

bregar /bɾeˈɣa/ /bɾeˈɣaɾ/ /bɾəˈɣa/ (v)
impegnarsi
  (intransitiu) Lluitar per la possessió d'alguna cosa.
macinare
  (transitiu) Trencar el cànem o lli per treure'n el fil.

brenya (n, fem)
scabro

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ (n, fem)
cassetta, cella

bressar /bɾeˈsa/ /bɾeˈsaɾ/ /bɾəˈsa/ (v)
cullare

bressol /bɾeˈsɔɫ/ (n, masc)
culla
  (central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

bretxa /ˈbɾe.t͡ʃa/ /ˈbɾe.t͡ʃə/ (n, fem)
breccia
  Obertura feta en una muralla per l’artilleria.
  Massa rocosa de fragments de cairells units per un ciment natural.

bretó (adj, masc)
bretone
  Relatiu a la Bretanya, als seus habitants o a la seva llengua.

bretó (n, masc)
bretone
  Natural de la Bretanya.
  (masculí singular) Llengua cèltica originària de la Bretanya.

breu /ˈbɾew/ (adj)
breve
  De durada curta.

breu /ˈbɾew/ (n, masc)
breve
  Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

breument /ˌbɾewˈmen/ /ˌbɾewˈment/ (adv)
brevemente

brevetat /bɾe.veˈtat/ /bɾe.βeˈtat/ /bɾə.vəˈtat/ /bɾə.βəˈtat/ (n, fem)
brevità
  Curta extensió o duració.

bricolatge /bɾi.koˈla.d͡ʒe/ /bɾi.kuˈɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
bricolage

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ (n, fem)
briglia
  Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
  Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
  (pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ (adj)
brillante
  Que brilla.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ (n, masc)
brillante
  Diamant tallat en facetes per sobre i per sota.

brillantment /bɾiˌʎamˈmen/ /bɾiˌʎamˈment/ (adv)
brillantemente

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ (v)
brillare

brindar /bɾinˈda/ /bɾinˈdaɾ/ (v)
brindare
  Beure a la salut d'algú.
offerire
  Oferir alguna cosa voluntàriament.
spronare
  (mallorquí, menorquí) Excitar o convidar a gaudir-ne.

brindis (n, masc)
brindisi

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ (n, fem)
brezza
  Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

broc /ˈbɾɔk/ (n, masc)
canna
  El coll estret que tenen algunes eines, com garrafes, ampolles, etc.
  Espècie de canal en figura de bec que acostumen a tenir els gerros, gerres, pitxers, alambins, setrills i altres eines per què el líquid que contenen surti amb més facilitat i suavitat.
  El canó dels candelers on s'introdueix la candela.
luminello
  El canó o canaleta on es posa el ble per il·luminar en la llumenera i altres trastos semblants.
bocciuolo
  Peça rodona de llauna, cristall o altra matèria que es posa a la boca dels candelers per recollir les cendres que cauen i la cera o seu que es fon.

brocat /bɾoˈkat/ /bɾuˈkat/ (n, masc)
broccato
  Teixit de seda amb ornaments, especialment d’or o d’argent.

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ (n, masc)
ricamo

brogir /bɾoˈd͡ʒi/ /bɾoˈd͡ʒiɾ/ /bɾoˈʒi/ /bɾuˈʒi/ (v)
ruggire

broida /ˈbɾɔj.ða/ /ˈbɾɔj.ðɔ/ /ˈbɾɔj.ðə/ (n, fem)
abrotano

brom (n, masc)
bromo

broma /ˈbɾo.ma/ (n, fem)
battuta, scherzo
  Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromadora /bɾo.maˈðo.ɾa/ /bɾo.məˈðo.ɾə/ /bɾu.məˈðo.ɾə/ (n, fem)
schiumarola

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ (v)
scherzare

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ (n, masc)
bronco

bronquial /bɾoŋ.kiˈaɫ/ /bɾuŋ.kiˈaɫ/ (adj)
bronchiale

bronquina /bɾoŋˈki.na/ /bɾoŋˈki.nə/ /bɾuŋˈki.nə/ (n, fem)
zuffa

bronquiolitis /bɾoŋ.ki.oˈɫi.tis/ /bɾuŋ.ki.uˈɫi.tis/ (n, fem)
bronchiolite

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ (n, fem)
bronchite

bronquíol /bɾoŋˈki.oɫ/ /bɾuŋˈki.uɫ/ (n, masc)
bronchiolo

bronze /ˈbɾon.zə/ (n, masc)
bronzo

bronzejar /bɾon.zeˈd͡ʒa/ /bɾon.zeˈd͡ʒaɾ/ /bɾon.zeˈʒa/ /bɾon.zəˈd͡ʒa/ /bɾun.zəˈʒa/ (v)
abbronzare
  Fer que alguna cosa sembli de bronze.

brosta /ˈbɾos.ta/ /ˈbɾos.tə/ /ˈbɾɔs.ta/ /ˈbɾɔs.tə/ (n, fem)
ramoscello
  Conjunt de brots més tendres d’un arbre o d’un arbust.

brostada /bɾosˈta.ða/ /bɾosˈta.ðə/ /bɾusˈta.ðə/ (n, fem)
germogliazione

brou /ˈbɾɔw/ (n, masc)
brodo

bru /ˈbɾu/ (adj, masc)
bruno
  Color fosc proper al negre amb matisos rogencs, especialment en pelatges.

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ (n, fem)
stregona, strega
  Dona que practica bruixeria.

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ (n, fem)
stregoneria

brunyir /bɾuˈɲi/ /bɾuˈɲiɾ/ (v)
brunire

bruscament /ˌbɾus.kaˈmen/ /ˌbɾus.kaˈment/ /ˌbɾus.kəˈmen/ /ˌbɾus.kəˈment/ (adv)
bruscamente

brusir /bɾuˈzi/ /bɾuˈziɾ/ (v)
brunire
  Polir les vores de vidre tallades amb el diamant.

brussel·lès /bɾu.seɫˈɫes/ /bɾu.seˈɫes/ /bɾu.səɫˈɫəs/ /bɾu.səɫˈɫɛs/ /bɾu.səˈɫɛs/ (adj, masc)
brussellese

brut (adj, masc)
sporco, sudicio
  Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.
  Obscè en l'expressió o el parlar.

brutal /bɾuˈtaɫ/ (adj)
brutale
  Propi de les bèsties, d’animals irracionals.

brutalment /bɾuˌtaɫˈmen/ /bɾuˌtaɫˈment/ (adv)
brutalmente

brutament /ˌbɾu.taˈmen/ /ˌbɾu.taˈment/ /ˌbɾu.təˈmen/ /ˌbɾu.təˈment/ (adv)
bruttamente

brutícia /bɾuˈti.si.a/ /bɾuˈti.si.ə/ (n, fem)
sporcizia

bub-bub (Interjection)
bau bau

bubó /buˈβo/ (n, masc)
bubbone

bucle /ˈbu.kɫe/ (n, masc)
?

bucòlic (adj, masc)
bucolico

budell (n, masc)
budello

bufanda /buˈfan.da/ (n, fem)
sciarpa

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ (v)
soffiare
  (intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
  (transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufeta /buˈfe.ta/ /buˈfə.tə/ /buˈfɛ.tə/ (n, fem)
vescica
  (anatomia) Cavitat membranosa que rep un líquid o gas de l'organisme.
  bufeta urinària
  (menorquí) butllofa

bufeta urinària (n, fem)
vescica urinaria

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ (n, fem)
schiaffo, ceffone

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ (v)
schiaffeggiare

bufó /buˈfo/ (adj, masc)
carino

bufó /buˈfo/ (n, masc)
buffone

bugada /buˈɣa.ða/ /buˈɣa.ðə/ (n, fem)
bucato

bugader /bu.ɣaˈðe/ /bu.ɣaˈðeɾ/ /bu.ɣəˈðe/ (n, masc)
bacino
  Recipient per fer la bugada.
lavandaio
  Persona que treballa rentant la roba dels altres.

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ (n, fem)
candela

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ (v)
vuotare

buina /ˈbuj.na/ /ˈbuj.nə/ /ˈbwi.na/ (n, fem)
letame

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ (n, masc)
faretra
  Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.
buzzo
  Coixinet on els sastres claven les agulles de cosir.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ (adj, masc)
vuoto
  Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ (n, masc)
vuoto
  (física) Absència de matèria.

buixardar /bu.ʃaɾˈða/ /bu.ʃərˈda/ /buj.ʃarˈða/ /buj.ʃaɾˈðaɾ/ (v)
bocciardare

bulb /ˈbuɫp/ (n, masc)
bulbo

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ (v)
bollire

bulímia /buˈɫi.mi.a/ /buˈɫi.mi.ə/ (n, fem)
bulimia

bum-bum /ˌbumˈbum/ (n, masc)
bombo

burgesia /bur.ʒəˈzi.ə/ /buɾ.d͡ʒeˈzi.a/ (n, fem)
borghesia

burgmestre /burɡˈmɛs.tɾə/ /buɾɡˈmes.tɾe/ /buɾɡˈməs.tɾə/ (n, masc)
Sindaco-Borgomastro

buriat /bu.ɾiˈat/ (n, masc)
buriato
  (només singular) Llengua mongòlica originària de Buriàtia (Rússia).

burilla /buˈɾi.ʎa/ /buˈɾi.ʎə/ (n, fem)
mozzicone

burla /ˈbur.ɫə/ /ˈbuɾ.ɫa/ (n, fem)
beffa
  Acció de burlar-se

burlar-se /bur.ɫərˈsə/ /buɾˈɫaɾ.se/ /buɾˈɫaɾ.sə/ (v)
schernire

burlesc /burˈɫɛsk/ /buɾˈɫesk/ (adj, masc)
burlesco

burlescament /burˌɫes.kaˈmen/ /burˌɫɛs.kəˈmen/ /buɾˌɫes.kaˈmen/ /buɾˌɫes.kaˈment/ /buɾˌɫɛs.kəˈment/ (adv)
burlescamente

burocràcia /bu.ɾoˈkɾa.si.a/ /bu.ɾoˈkɾa.si.ə/ /bu.ɾuˈkɾa.si.ə/ (n, fem)
burocrazia

burofax /bu.ɾoˈfaks/ (n, masc)
bureaufax
  Oficina de correus que ofereix el servei de transferència de documents a través fax.

burquini /burˈki.ni/ (n, masc)
burkini

burro /ˈbu.ro/ /ˈbu.ru/ (n, masc)
chiozzo nero
  (peixos) Peix de la família dels gòbids de cap i ulls grossos, de color fosc (Gobius niger).

burí /buˈɾi/ (n, masc)
burino

bus (n, masc)
bus
  En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus (n, neut)
palombaro
  Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bus a peu (n, masc)
piedibus

busca /ˈbus.ka/ /ˈbus.kə/ (n, fem)
lancetta
  Cadascun dels palets indicadors de l'hora en un rellotge de sol o mecànic.

buscar les pessigolles (v)
stuzzicare

buscar tres peus al gat (v)
cercare cinque piedi al montone

bust /ˈbust/ (n, masc)
busto

bustrofèdic /bus.tɾoˈfɛ.ðik/ /bus.tɾuˈfɛ.ðik/ (adj, masc)
bustrofedico

butaca /buˈta.ka/ /buˈta.kə/ (n, fem)
poltrona

butlla /ˈbuɫ.ɫa/ /ˈbuɫ.ɫə/ /ˈbuʎ.ʎa/ /ˈbuʎ.ʎə/ (n, fem)
bolla
  Missiva o document oficial emès pel Papa.

butlletí /bu.ʎeˈti/ /buɫ.ɫəˈti/ /buʎ.ʎeˈti/ /buʎ.ʎəˈti/ (n, masc)
bolletino

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ (n, fem)
bolla

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ (n, fem)
tasca, saccoccia
  Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.

butza /ˈbu.d͡za/ /ˈbud.zə/ (n, fem)
frattaglie

byte /ˈbajt/ (n, masc)
byte

bàcul /ˈba.kuɫ/ (n, masc)
vincastro

bàdminton (n, masc)
badminton

bàlsam /ˈbaɫ.sam/ /ˈbaɫ.səm/ (n, masc)
balsamo

bàltic /ˈbaɫ.tik/ (adj, masc)
baltico

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ (n, masc)
barbaro

bàrbarament /ˌbar.bə.ɾəˈmen/ /ˌbar.βa.ɾaˈmen/ /ˌbaɾ.ba.ɾaˈment/ /ˌbaɾ.bə.ɾəˈment/ /ˌbaɾ.βa.ɾaˈmen/ (adv)
barbaramente

bàsic /ˈba.zik/ (adj, masc)
basilare

bèrix /ˈbɛ.ɾiks/ (n, masc)
berice rosso

bé (adv)
bene
  Correcte, fet de bona manera.

bíblic /ˈbi.βɫik/ (adj, masc)
biblico
  Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bòer /ˈbɔ.eɾ/ /ˈbɔ.ər/ (n, neut)
boero

bòfia /ˈbɔ.fi.a/ /ˈbɔ.fi.ə/ (n, fem)
buco
  Cavitat que es produeix en esfondrar-se la part que la cobria un buit o pel moviment de terres.

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ (n, fem)
botte
  Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.
  Persona molt grossa i amb molta panxa; o petit, gruixut i rodó.
otrino
  Bot petit de cuir amb un broquet de fusta a la punta que serveix per posar-hi vi i beure a galet.
barile
  Embarcació destinada a transportar mercaderies, particularment per mar.

búlgar (n, masc)
bulgaro
  Natural de Bulgària.
  (masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

búnquer /ˈbuŋ.keɾ/ /ˈbuŋ.kər/ (n, masc)
bunker
  Edifici amb parets molt sòlides, que està poc aixecat del terra i en part o totalment soterrat, destinat a resistir l'atac de l'enemic amb bombardeigs d'artilleria o d'aviació o explosius.
  (golf) Obstacle situat en el recorregut d'un camp de golf que està constituït per una cavitat natural o artificial coberta d'arena.

bústia /ˈbus.ti.a/ /ˈbus.ti.ə/ (n, fem)
buca

ca (n, fem)
cappa
  Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ (adj)
completo
  Ajustat a pes o mida; perfecte, complet.

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ (n, masc)
beni
  Hisenda, béns de qualsevol espècie.
peculio
  La hisenda o capital que el pare o el senyor permet al fill o a l'esclau per a son ús i comerç.

cabaler /ka.baˈɫeɾ/ /ka.βaˈɫe/ /kə.βəˈɫe/ (n, masc)
secondogenito

cabalísticament /ka.baˌɫis.ti.kaˈment/ /ka.βaˌɫis.ti.kaˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈment/ /kə.βəˌɫis.ti.kəˈmen/ (adv)
cabalisticamente

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ (n, fem)
capanna

cabdell /kabˈdeʎ/ /kəbˈdeʎ/ (n, masc)
gomitolo
  Bola de fil enrotllat.

cabdellar /kab.deˈʎa/ /kab.deˈʎaɾ/ /kəb.dəˈʎa/ (v)
aggomitolare
  (transitiu) Fer cabdells de fil.

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ (n, masc)
capelli
  Pèl del cap.

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ (n, masc)
capestro

cabila /kaˈbi.ɫa/ /kəˈβi.ɫə/ (n, fem)
cabila

cabina /kaˈbi.na/ /kəˈβi.nə/ (n, fem)
cabina

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ (n, masc)
capriolo

cabiró /ka.biˈɾo/ /kə.βiˈɾo/ (n, masc)
trave
  Biga de grandària mitjana, entre la jàssena i el llistó, utilitzada per formar l'estructura de la teulada d'un mas. Tradicionalment de 16 peus de llarg, 9 dits d'amplada, i 7 de cantó.

cablar /kabˈbɫa/ /kaˈbɫaɾ/ /kaˈβɫa/ /kəbˈbɫa/ /kəˈβɫa/ (v)
cablare

cablatge /kabˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈβɫa.d͡ʒe/ /kəbˈbɫa.d͡ʒə/ /kəˈβɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
cablaggio

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ (n, masc)
cavo

cabra /ˈka.βɾə/ (n, fem)
capra
  Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.

cabre /ˈka.bɾe/ /ˈka.βɾə/ (v)
capere

cabrer /kaˈβɾe/ /kəˈβɾe/ (n, masc)
capraio

cabriola /ka.bɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫɔ/ /kə.βɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
capriola

cabró /kaˈbɾo/ /kəˈβɾo/ (n, masc)
bastardo
  (vulgarisme) Persona amb males intencions.
cornuto
  Home que consent la infidelitat de la seva parella.

cabusset /ka.buˈset/ /kə.buˈsət/ /kə.buˈsɛt/ /kə.βuˈsɛt/ (n, masc)
tuffetto comune

cacau /kaˈkaw/ /kəˈkaw/ (n, masc)
cacao
  Arbre de la família de les esterculiàcies propi de l'Amèrica tropical (Theobroma cacao).
  Llavor del Theobroma cacao, l'ingredient principal de la xocolata.

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ (n, masc)
arachide, nocciolina

cacera /kaˈse.ɾa/ /kəˈse.ɾə/ (n, fem)
caccia
  Partida que fa una sortida de caça.

cacofonia /ka.ko.foˈni.a/ /kə.ko.foˈni.ə/ /kə.ku.fuˈni.ə/ (n, fem)
cacofonia

cactus /ˈkak.tus/ (n, masc)
cactus

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ (adj)
ogni

cadarn /kaˈðaɾn/ /kəˈðarn/ (n, masc)
catarro

cadascun /ka.ðasˈkun/ (adj, masc)
ciascuno

cadastre /kaˈðas.tɾe/ /kəˈðas.tɾə/ (n, masc)
catasto

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ (n, masc)
cucciolo
  Cria del gos.

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ (n, fem)
catena
  Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
  (antic) Conjunt de presidiaris que anaven a complir la pena lligats un darrere de l'altre, i per extensió, la pena de presó.
  Enllaç de fustes o bigues unides pels caps unes amb les altres.
vincolo
  Metafòricament, la subjecció o vincle que causa una passió vehement o una obligació.
seguito
  Successió, sèrie o encadenament d'esdeveniments o d'elements (per exemple, cadena hotelera, cadena de muntanyes, etc.)

cadenciosament /ka.ðen.siˌo.zaˈmen/ /ka.ðen.siˌo.zaˈment/ /kə.ðən.siˌo.zəˈmen/ /kə.ðən.siˌo.zəˈment/ (adv)
cadenzatamente

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ (n, fem)
cardellino

cadi /ˈka.ði/ (n, neut)
qadi
  Jutge de causes civils al món musulmà.
caddie
  (golf) Persona encarregada de portar els bastons d'un jugador durant el joc, que pot ajudar-lo d'acord amb el que estableix el reglament.

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ (n, fem)
sedia, seggiola
  Moble utilitzat per seure i que té respatller.
  (tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadmi (n, masc)
cadmio

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ (n, masc)
cadavere, salma

cafetera /ka.feˈte.ɾa/ /kə.fəˈte.ɾə/ (n, fem)
caffettiera

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ (n, fem)
caffeina

cafre /ˈka.fɾe/ /ˈka.fɾə/ (n, neut)
cafro
  (ofensiu, obsolet) xosa, bantu

cafè (n, masc)
caffè
  Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cafè amb llet (n, masc)
caffellatte

cagaferro /ˌka.ɣaˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ru/ (n, masc)
rosticci

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ (v)
cagare, cacare

cagarel·la /ka.ɣaˈɾɛ.ɫa/ /ka.ɣaˈɾɛ.ɫɛ/ /ka.ɣaˈɾɛɫ.ɫa/ /kə.ɣəˈɾɛ.ɫə/ /kə.ɣəˈɾɛɫ.ɫə/ (n, fem)
cacherella

cairar /kajˈɾa/ /kajˈɾaɾ/ /kəjˈɾa/ (v)
squadrare

cairell /kajˈɾeʎ/ /kəjˈɾeʎ/ (n, masc)
capelli
  Cercle de cabellera manllevadissa que imita i supleix els cabells naturals.

cairota /kajˈɾɔ.ta/ /kajˈɾɔ.tɔ/ /kəjˈɾɔ.tə/ (adj, neut)
cairota
  Relatiu o pertanyent a el Caire.

cairota /kajˈɾɔ.ta/ /kajˈɾɔ.tɔ/ /kəjˈɾɔ.tə/ (n, neut)
cairota
  Persona que habita o és originària de el Caire.

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ (n, fem)
scatola
  Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

caixa clara /ka.ʃa /kaj.ʃa (n, fem)
cassa chiara

caixa negra /ˌka.ʃaˈne.ɣɾa/ /ˌka.ʃəˈnə.ɣɾə/ /ˌka.ʃəˈnɛ.ɣɾə/ /ˌkaj.ʃaˈne.ɣɾa/ (n, fem)
scatola nera

caixabanc /ˌka.ʃaˈβaŋ/ /ˌka.ʃəˈbaŋk/ /ˌka.ʃəˈβaŋ/ /ˌkaj.ʃaˈbaŋk/ /ˌkaj.ʃaˈβaŋ/ (n, masc)
cassapanca

cala /ˈka.ɫa/ /ˈka.ɫə/ (n, fem)
cala
  Forma de la costa en què la mar penetra en la terra en forma de C, quedant un espai apte per a treure i varar embarcacions.
  Acció de llançar xarxes a la mar per a pescar.
rincalzo
  Excavació al costat dels fonaments d'un edifici que s'omple de formigó per a reforçar la fonamentació.

calafatar /ka.ɫa.faˈta/ /ka.ɫa.faˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəˈta/ (v)
calafatare

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ (n, masc)
cassetto

calaixera /ka.ɫajˈʃe.ɾa/ /ka.ɫaˈʃe.ɾa/ /kə.ɫəˈʃe.ɾə/ (n, fem)
comò

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ (n, masc)
calamaro

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ (n, fem)
grandine

calamitosament /ka.ɫa.miˌto.zaˈmen/ /ka.ɫa.miˌto.zaˈment/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈmen/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈment/ (adv)
calamitosamente

calandrar /ka.ɫanˈdɾa/ /ka.ɫanˈdɾaɾ/ /kə.ɫənˈdɾa/ (v)
calandrare

calar /kaˈɫa/ /kaˈɫaɾ/ /kəˈɫa/ (v)
calare
  Llançar una xarxa a dins la mar.
bagnare
  Penetrar un líquid travessant un cos.
dare
  Prendre el foc en un material.

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ (n, masc)
cranio

calb /ˈkaɫp/ (adj, masc)
calvo

calba /ˈkaɫ.ba/ /ˈkaɫ.βə/ (n, fem)
pelata

calc /ˈkaɫk/ (n, masc)
calco
  Còpia d'una obra original feta calcant.
  Manlleu d'un mot o d'una locució que manté l'estructura de la llengua original fent una traducció de cada mot o de cada morfema.

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ (n, masc)
calcagno

calceter /kaɫ.seˈte/ /kaɫ.seˈteɾ/ /kəɫ.səˈte/ (n, masc)
calzettaio

calci (n, masc)
calcio

calcificar /kaɫ.si.fiˈka/ /kaɫ.si.fiˈkaɾ/ /kəɫ.si.fiˈka/ (v)
calcificare

calcigament /kaɫ.si.ɣaˈmen/ /kaɫ.si.ɣaˈment/ /kəɫ.si.ɣəˈmen/ /kəɫ.si.ɣəˈment/ (n, masc)
calpestamento

calcinar /kaɫ.siˈna/ /kaɫ.siˈnaɾ/ /kəɫ.siˈna/ (v)
calcinare

calcita /kaɫˈsi.ta/ /kəɫˈsi.tə/ (n, fem)
calcite

calculadora /kaɫ.ku.ɫaˈðo.ɾa/ (n, fem)
calcolatrice

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ (v)
calcolare

caldejar /kaɫ.deˈd͡ʒa/ /kaɫ.deˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.deˈʒa/ /kəɫ.dəˈd͡ʒa/ /kəɫ.dəˈʒa/ (v)
scaldare
  Escalfar per l’acció del sol.
arroventare
  Arroentar al foc.

calefacció /ka.ɫe.fak.siˈo/ /kə.ɫə.fək.siˈo/ (n, fem)
riscaldamento

calefactar /ka.ɫe.fakˈta/ /ka.ɫe.fakˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəkˈta/ (v)
riscaldare

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ (n, masc)
calendario

calendari gregorià (n, masc)
calendario gregoriano

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ (adj, masc)
caldo
  De temperatura elevada.
arrapato
  Excitat sexualment.

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ (n, masc)
brivido

calibrar /ka.ɫiˈbɾaɾ/ /ka.ɫiˈβɾa/ /kə.ɫiˈβɾa/ (v)
calibrare
  Mesurar el calibre d’un objecte cilíndric.
  Donar a un objecte el calibre desitjat.
  Ajustar les mesures d’un instrument amb el patró de magnituds.

calibre /kaˈɫi.bɾe/ /kəˈɫi.βɾə/ (n, masc)
calibro

califa /kaˈɫi.fa/ /kəˈɫi.fə/ (n, masc)
califfo

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ (n, masc)
californio

call /ˈkaʎ/ (n, masc)
callo
  Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.
vico
  Camí estret i llarg entre dues muntanyes.

callat /kaˈʎat/ /kəˈʎat/ (adj, masc)
zitto

calmosament /kaɫˌmo.zaˈmen/ /kaɫˌmo.zaˈment/ /kəɫˌmo.zəˈmen/ /kəɫˌmo.zəˈment/ (adv)
calmamente

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ (n, fem)
calore
  Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
  Sensació de temperatura excessiva.
  Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.

calorosament /ka.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /ka.ɫoˌɾo.zaˈment/ /kə.ɫoˌɾo.zəˈment/ /kə.ɫuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
calorosamente

calorós /ka.ɫoˈɾos/ /kə.ɫoˈɾos/ /kə.ɫuˈɾos/ (adj, masc)
caloroso

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ (n, masc)
colostro

calquejar /kaɫ.keˈd͡ʒa/ /kaɫ.keˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.keˈʒa/ /kəɫ.kəˈd͡ʒa/ /kəɫ.kəˈʒa/ (v)
faticare
  (mallorquí, menorquí) Discórrer amb afany a un fi.

calumniador /ka.ɫum.ni.aˈðo/ /ka.ɫum.ni.aˈðoɾ/ /kə.ɫum.ni.əˈðo/ (adj, masc)
calunniatore

calumniar /ka.ɫum.niˈa/ /ka.ɫum.niˈaɾ/ /kə.ɫum.niˈa/ (v)
calunniare

calumniosament /ka.ɫum.niˌo.zaˈmen/ /ka.ɫum.niˌo.zaˈment/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈmen/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈment/ (adv)
calunniosamente

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ (n, masc)
calice
  Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
  En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
  Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

cal·laïta /kaɫ.ɫaˈi.ta/ /kəɫ.ɫəˈi.tə/ (n, fem)
callaite

cal·li- (prefix)
calli-

cal·ligrafia /ka.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kaɫ.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kə.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ /kəɫ.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
calligrafia

cal·ligràfic /ka.ɫiˈɣɾa.fik/ /kaɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ /kə.ɫiˈɣɾa.fik/ /kəɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
calligrafico
  Corresponent o pertanyent a la cal·ligrafia.
  Que imita la cal·ligrafia (un escrit).

calç /ˈkaɫs/ (n, fem)
calce

calça /ˈkaɫ.sa/ /ˈkaɫ.sə/ (n, fem)
mutandine
  (generalment en plural, central, septentrional, nord-occidental) Roba interior femenina sobre la cintura i l’entrecuix.

calçat /kaɫˈsat/ (n, masc)
calzature, calzatura

calçotada /kaɫ.soˈta.ða/ /kəɫ.soˈta.ðə/ /kəɫ.suˈta.ðə/ (n, fem)
calçotada

calçotets /kaɫ.soˈtets/ /kəɫ.soˈtəts/ /kəɫ.suˈtɛts/ (n, masc)
mutande

calèndula /kaˈɫɛn.du.ɫa/ /kəˈɫɛn.du.ɫə/ (n, fem)
calendola

calé /kaˈɫe/ /kəˈɫe/ (n, masc)
malloppo

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ (n, fem)
calunnia

cama /ˈka.ma/ (n, fem)
gamba
  Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.

camafeu /ka.maˈfɛw/ /kə.məˈfɛw/ (n, masc)
cammeo

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ (n, masc)
camaleonte

camamilla /ka.maˈmi.ʎa/ (n, fem)
camomilla

camarlenc /ka.maɾˈɫeŋk/ /kə.məɾˈɫɛŋ/ (n, masc)
camerlengo

cambra /ˈkam.bɾa/ (n, fem)
camera

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ (n, masc)
cameriere, governanti
  Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
  Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

camejar /ka.meˈd͡ʒa/ /ka.meˈd͡ʒaɾ/ /ka.meˈʒa/ /kə.məˈd͡ʒa/ /kə.məˈʒa/ (v)
sgambettare
  (intransitiu) Moure les cames.

camell /kaˈmeʎ/ (n, masc)
cammello
  Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.

camforar /kaɱ.foˈɾa/ /kaɱ.foˈɾaɾ/ /kəɱ.foˈɾa/ /kəɱ.fuˈɾa/ (v)
canforare

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ (v)
camminare

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ (n, fem)
camicia, maglia
  Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ (n, masc)
autocarro, camion
  Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ (n, masc)
campo
  Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
  (esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ (n, fem)
campana

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ (n, masc)
campanile

campanejar /kam.pa.neˈd͡ʒa/ /kam.pa.neˈd͡ʒaɾ/ /kam.pa.neˈʒa/ /kəm.pə.nəˈd͡ʒa/ /kəm.pə.nəˈʒa/ (v)
scampanare
  Tocar les campanes durant força temps.

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ (n, fem)
campagna

campar /kamˈpa/ /kamˈpaɾ/ /kəmˈpa/ (v)
campare
  Salvar-se d'un perill.
  Anar passant la vida, subsistir.

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ (adj, masc)
campestre

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ (n, masc)
contadino

campionat /kam.pi.oˈnat/ /kəm.pi.oˈnat/ /kəm.pi.uˈnat/ (n, masc)
campionato

campir /kamˈpi/ /kamˈpiɾ/ /kəmˈpi/ (v)
campire

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ (n, masc)
campione

camuflar /ka.muˈfɫa/ /ka.muˈfɫaɾ/ /kə.muˈfɫa/ (v)
camuflare

camussa /kəˈmu.sə/ (n, fem)
camoscio
  Pell d’isard (actualment de cabra o ovella) usada per a netejar per ser molt suau i flexible.

camàndula /kaˈman.du.ɫa/ /kəˈman.du.ɫə/ (n, fem)
storie
  (plural) Explicacions fútils i hipòcrites.

camí /kaˈmi/ (n, masc)
via

canal /kaˈnaɫ/ (n, masc)
canale
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canalitzar /ka.na.liˈza/ /ka.na.ɫiˈd͡za/ /ka.na.ɫiˈza/ /ka.na.ɫiˈzaɾ/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
canalizzare

canalla /kaˈna.ʎa/ /kəˈna.ʎə/ (n, neut)
canaglia
  Persona vil i reprovable.

canana /kaˈna.na/ /kəˈna.nə/ (n, fem)
cartucciera
  Cartutxera amb una filera de bagues per a guardar-hi en cadascuna una bala o un cartutx, normalment cenyida a la cintura.
totano
  Mol·lusc semblant al calamar de cos més allargat (Todarodes sagittatus).

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ (n, masc)
cancelliere

cancellerescament /kan.se.ʎeˌɾes.kaˈmen/ /kan.se.ʎeˌɾes.kaˈment/ /kən.sə.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ /kən.sə.ʎəˌɾɛs.kəˈment/ (adv)
cancellerescamente

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ (v)
cancellare
  Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ (n, fem)
candela

candi /ˈkan.di/ (n, masc)
zucchero candito

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ (n, masc)
candidato

candidatura /kan.di.ðaˈtu.ɾa/ /kən.di.ðəˈtu.ɾə/ (n, fem)
candidatura

candir /kanˈdi/ /kanˈdiɾ/ /kənˈdi/ (v)
candire
  Adobar amb sucre fos o almívar.

canell /kaˈneʎ/ (n, masc)
polso

canella /kaˈne.ʎa/ /kəˈne.ʎə/ (n, fem)
cannella
  Canó per on surt l'aigua d’una font.

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ (n, masc)
candelabro

caneló /ka.neˈɫo/ /kə.nəˈɫo/ (n, masc)
cannellone

cangur /kaŋˈɡuɾ/ (n, masc)
canguro
  Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

cangur /kaŋˈɡuɾ/ (n, neut)
baby-sitter
  (castellanisme) Mainader o mainadera a hores convingudes.

canilla /kaˈni.ʎa/ /kəˈni.ʎə/ (n, fem)
muta

caninament /kaˌni.naˈmen/ /kaˌni.naˈment/ /kəˌni.nəˈmen/ /kəˌni.nəˈment/ (adv)
caninamente

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ (n, fem)
condotto

canonar /ka.noˈna/ /ka.noˈnaɾ/ /kə.noˈna/ /kə.nuˈna/ (v)
incannare
  (transitiu, tèxtil) Carregar els canons de la llançadora amb el fil que es teixirà.

canoneig /ka.noˈnet͡ʃ/ /kə.noˈnət͡ʃ/ /kə.nuˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
cannoneggiamento

canonejar /ka.no.neˈd͡ʒa/ /ka.no.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.no.neˈʒa/ /kə.no.nəˈd͡ʒa/ /kə.nu.nəˈʒa/ (v)
cannoneggiare

canonge /kaˈnɔɲ.d͡ʒe/ /kəˈnɔɲ.ʒə/ (n, masc)
canonico

canongessa /ka.noɲˈd͡ʒe.sa/ /kə.noɲˈʒə.sə/ /kə.nuɲˈʒɛ.sə/ (n, fem)
canonichessa

canonitzar /ka.no.niˈd͡za/ /ka.no.niˈza/ /ka.no.niˈzaɾ/ /kə.no.niˈd͡za/ /kə.nu.niˈd͡za/ (v)
canonizzare
  L'església, considerar sant a algú afegir-lo al cànon.

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ (n, fem)
pancetta
  (aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansalada fumada (n, fem)
bacon

cansalada viada (n, fem)
pancetta

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ (n, masc)
sfinitezza

cansar /kanˈsa/ /kanˈsaɾ/ /kənˈsa/ (v)
stancare

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ (adj, masc)
stanco, affaticato

cant gregorià (n, masc)
canto gregoriano

cantador /kan.taˈðo/ /kan.taˈðoɾ/ /kən.təˈðo/ (adj, masc)
cantante

cantal /kanˈtaɫ/ /kənˈtaɫ/ (n, masc)
ciottolo

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ (n, neut)
cantante

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ (v)
cantare
  Produir música amb la veu.

cantarella (n, fem)
cadenza
  Modulació especial de la veu característica d’un determinat parlar i que resulta insòlita en el parlar propi.

cantarellejar /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa/ (v)
cantilelare

cantellejar /kan.te.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.te.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ʎəˈʒa/ (v)
avere angoli
  (intransitiu) Ser cantellut.
tagliare a spigolo
  (transitiu) Fer cantells.

canterano /kan.teˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.nu/ (n, masc)
secretaire

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ (n, fem)
borraccia
  Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantonada /kan.toˈna.ða/ /kən.tuˈna.ðə/ (n, fem)
angolo
  Encreuament de dos carrers.

cantor /kanˈto/ /kanˈtoɾ/ /kənˈto/ (n, masc)
cantante
  Persona que canta, especialment en un cor o com a solista.

cantussejar /kan.tu.seˈd͡ʒa/ /kan.tu.seˈd͡ʒaɾ/ /kan.tu.seˈʒa/ /kən.tu.səˈd͡ʒa/ /kən.tu.səˈʒa/ (v)
canterellare

cantussol /kan.tuˈsɔɫ/ /kən.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
cantinela

cantàrida /kanˈta.ɾi.ða/ /kənˈta.ɾi.ðə/ (n, fem)
cantaride

canusir /ka.nuˈzi/ /ka.nuˈziɾ/ /kə.nuˈzi/ (v)
incanutire

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ (n, masc)
cambio
  Acció i efecte de canviar.
resto
  (no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.

canviador /kam.bi.aˈðo/ /kam.bi.aˈðoɾ/ /kaɱ.vi.aˈðoɾ/ /kəm.bi.əˈðo/ /kəɱ.vi.əˈðo/ (n, masc)
cambiatore

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ (v)
mutare
  Modificar, fer diferent, variar.
barattare
  Prendre i donar una cosa per altre que se'n rep o dóna.

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ (n, neut)
cambiavalute

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ (n, fem)
canna
  Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
  Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
  Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
  El moll de l'os.
linguetta
  La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyar /kaˈɲa/ /kaˈɲaɾ/ /kəˈɲa/ (n, masc)
canneto

canyella /kaˈɲe.ʎa/ (n, fem)
cannella
  Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.
stinco
  Part anterior de la cama.

canyes /ˈka.ɲes/ /ˈka.ɲəs/ (n, fem)
carozello
  Torneig que la noblesa solia fer en ocasió d'algunes celebracions públiques, consistent en el llançament de canyes contra l'adversari.

cançó (n, fem)
canzone
  Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

canòdrom /kaˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾum/ (n, masc)
cinodromo

canònicament /kaˌnɔ.ni.kaˈmen/ /kaˌnɔ.ni.kaˈment/ /kəˌnɔ.ni.kəˈmen/ /kəˌnɔ.ni.kəˈment/ (adv)
canonicamente

canó /kaˈno/ (n, masc)
cannone
  Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.
calamo
  (ornitologia) Part buida i transparent que forma la base del raquis de la ploma dels ocells, que no porta barbes i s'insereix en el cos de l'animal.

canós /kaˈnos/ /kəˈnos/ (adj, masc)
canuto

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ (n, masc)
caos

cap (n, masc)
testa
  (anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
  Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
  Lloc de preferència, central.
  Localitat principal d'un territori; capital.
  La part més alta d'una cosa.
  Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
  Extremitat en general.
  Part anterior, per on comença una cosa.
  Part final, per on acaba una cosa.
  Part de terra que s'endinsa en la mar.
  (nàutica) corda
  En un repartiment, cadascun dels participants.
  (golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
  (pilota basca) Part més ampla d'una eina.
  (bàdminton) base

cap a (preposition)
verso

cap d'any (n, masc)
capodanno

cap de casa (n, masc)
capofamiglia

cap de fava (n, masc)
testa di cazzo

cap de setmana (n, masc)
week-end, fine settimana

cap-roig /ˌkabˈrɔt͡ʃ/ (n, masc)
scorfano rosso

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ (n, fem)
cappa
  Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
strato
  Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitar /ka.pa.siˈta/ /ka.pa.siˈtaɾ/ /kə.pə.siˈta/ (v)
abilitare

capalçar /ˌka.paɫˈsa/ /ˌka.paɫˈsaɾ/ /ˌka.pəɫˈsa/ /ˌka.βaɫˈsa/ (v)
alzare
  Alçar d’un cap.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ (adj)
capiente
  Que té capacitat.
capace
  Apte o hàbil per fer una cosa.

capbaixar-se /ˌkab.bajˈʃar.se/ /ˌkab.bajˈʃaɾ.se/ /ˌkab.baˈʃaɾ.se/ /ˌkab.bə.ʃərˈsə/ /ˌkab.bəˈʃar.sə/ /ˌkab.bəˈʃaɾ.sə/ (v)
incarnarsi

capbussar /ˌkab.buˈsa/ /ˌkab.buˈsaɾ/ (v)
immergersi
  Ficar sota l'aigua amb ímpetu o de cop.

capbussejar /kab.bu.seˈd͡ʒa/ /kab.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /kab.bu.seˈʒa/ /kəb.bu.səˈd͡ʒa/ /kəb.bu.səˈʒa/ (v)
tuffarsi

capciosament /kap.siˌo.zaˈmen/ /kap.siˌo.zaˈment/ /kəp.siˌo.zəˈmen/ /kəp.siˌo.zəˈment/ (adv)
capziosamente

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ (n, fem)
cappella, chiesetta

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ (n, masc)
cappellano
  Sacerdot titular d'una capellania.
merluzzo capellano
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trisopterus minutus)

capficar /ˌkap.fiˈka/ /ˌkap.fiˈkaɾ/ (v)
margottare
  Doblegar una branca i colgar-la en terra perquè arreli.
preoccuparsi
  (pronominal) Preocupar-se molt per alguna cosa.

capfoguer /ˌkap.foˈɣe/ /ˌkap.foˈɣeɾ/ /ˌkap.fuˈɣe/ (n, masc)
alare

capgirar /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/ /ˌkab.d͡ʒiˈɾaɾ/ (v)
capovolgere
  Voltar un objecte en sentit vertical, posant el que estava a dalt a la part de baix.
scompigliare
  Canviar radicalment les coses.

capgirellar /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎa/ /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎaɾ/ /ˌkab.ʒi.ɾəˈʎa/ (v)
capitombare

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ (n, masc)
girino
  Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capibara /ka.piˈβa.ɾa/ /kə.piˈβa.ɾə/ (n, masc)
capibara

capil·lar /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piˈɫaɾ/ /kə.piɫˈɫar/ /kə.piɫˈɫaɾ/ /kə.piˈɫar/ (n, masc)
capillare
  (anatomia) vas capil·lar

capissar /ka.piˈsa/ /ka.piˈsaɾ/ /kə.piˈsa/ (v)
essere sveglio
  (intransitiu) Saber comprendre, pensar-hi, veure-ho.

capital /ka.piˈtaɫ/ (adj)
capitale
  De molta importància.

capital /ka.piˈtaɫ/ (n, fem)
capitale
  Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capital /ka.piˈtaɫ/ (n, masc)
capitale
  Diners, conjunt de béns acumulats.

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ (n, masc)
capitalismo

capitalitzar /ka.pi.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.pi.ta.ɫiˈza/ /ka.pi.ta.ɫiˈzaɾ/ /kə.pi.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
capitalizzare
  (transitiu, economia) Fer esdevenir capital, com ara un valor realitzant-lo.
  (transitiu, economia, dret) Computar el capital que representa (una renda, un pagament periòdic...) d’acord amb una taxa d’interès.
  (transitiu, economia, política, activisme, de vegades figurat) Treure profit (d'un fet, d'una situació, d'una circumstància), generalment per a generar capital.
  (transitiu, intransitiu, economia) Invertir en les accions d'una empresa per a fer augmentar el seu capital.

capitalment /ka.piˌtaɫˈmen/ /ka.piˌtaɫˈment/ /kə.piˌtaɫˈmen/ /kə.piˌtaɫˈment/ (adv)
capitalmente

capitanejar /ka.pi.ta.neˈd͡ʒa/ /ka.pi.ta.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.pi.ta.neˈʒa/ /kə.pi.tə.nəˈd͡ʒa/ /kə.pi.tə.nəˈʒa/ (v)
capitanare

capitell /ka.piˈteʎ/ /kə.piˈteʎ/ (n, masc)
capitello

capitonar /ka.pi.toˈna/ /ka.pi.toˈnaɾ/ /kə.pi.toˈna/ /kə.pi.tuˈna/ (v)
ovattare

capitost /ka.piˈtɔst/ /kə.piˈtɔst/ (n, neut)
cappo

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ (adj)
capitolare
  Relatiu al capítol.

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ (v)
capitolare
  (intransitiu) En una disputa, rendir-se, donar-se per vençut.

capitularment /ka.pi.tuˌɫarˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈment/ /kə.pi.tuˌɫarˈmen/ /kə.pi.tuˌɫaɾˈment/ (adv)
capitolarmente

capità /ka.piˈta/ (n, masc)
capitano

caplletra /ˌkabˈʎe.tɾa/ /ˌkabˈʎə.tɾə/ /ˌkabˈʎɛ.tɾə/ (n, fem)
capolettera

caplleuta /ˌkabˈʎew.ta/ /ˌkabˈʎew.tə/ (n, fem)
cauzione

capmassar-se /ˌkab.maˈsaɾ.se/ /ˌkam.maˈsar.se/ /ˌkam.mə.sərˈsə/ /ˌkam.məˈsar.sə/ /ˌkam.məˈsaɾ.sə/ (v)
abbattersi

caponar /ka.poˈna/ /ka.poˈnaɾ/ /kə.poˈna/ /kə.puˈna/ (v)
accapponare
  Fer capó castrant un pollastre.
accoppiare
  Cobrir el mascle d’aviram a la femella.

capot /kaˈpɔt/ /kəˈpɔt/ (n, masc)
cappotto

capota /kaˈpɔ.ta/ /kaˈpɔ.tɔ/ /kəˈpɔ.tə/ (n, fem)
cappotta
  Capell lleuger de dona.
mantice
  Coberta lleugera d’alguns vehicles.

capotar /ka.poˈta/ /ka.poˈtaɾ/ /ka.puˈta/ /kə.poˈta/ /kə.puˈta/ (v)
cappottare

capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ (n, neut)
Capricorno

capritxosament /ka.pɾiˌt͡ʃo.zaˈmen/ /ka.pɾiˌt͡ʃo.zaˈment/ /kə.pɾiˌt͡ʃo.zəˈmen/ /kə.pɾiˌt͡ʃo.zəˈment/ (adv)
capricciosamente

capsa /ˈkap.sa/ (n, fem)
scatola

capsa de música (n, fem)
scatola armonica

capsigrany /kap.siˈɣɾaɲ/ /kəp.siˈɣɾaɲ/ (n, masc)
averla
  Ocell de la família dels lànids.

captaire /kapˈtaj.ɾe/ (n, neut)
mendicante

captar /kapˈta/ /kapˈtaɾ/ /kəpˈta/ (v)
catturare

captenir-se /ˌkap.teˈniɾ.se/ /ˌkap.tə.nirˈsə/ /ˌkap.təˈnir.sə/ /ˌkap.təˈniɾ.sə/ (v)
comportarsi

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ (n, masc)
cattivo

captivar /kap.tiˈvaɾ/ /kap.tiˈβa/ /kəp.tiˈva/ /kəp.tiˈβa/ (v)
cattivare
  Agafar i retenir algú contra la seva voluntat, fer captiu.
  Atreure fortament l'atenció.

capturar /kap.tuˈɾa/ /kap.tuˈɾaɾ/ /kəp.tuˈɾa/ (v)
catturare
  Aconseguir apoderar-se vencent la resistència.

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ (n, fem)
cappuccio
  Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxino /ka.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.nu/ (n, masc)
cappuccino

caputxí /ka.puˈt͡ʃi/ /kə.puˈt͡ʃi/ (n, masc)
cappuccino
  (botànica) Primat platirí del gènere Cebus.

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ (n, masc)
imbrunire
  Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capça /ˈkap.sa/ (n, fem)
palla
  Massa compacta de fulles apinyades de certes hortalisses a l'extrem del caluix.

capçada /kapˈsa.ða/ /kəpˈsa.ðə/ (n, fem)
chioma
  Conjunt de les branques d'un arbre.

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ (n, masc)
capitolo
  Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
  Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ (n, masc)
cappone
  Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.
gomena
  (nàutica) Cap gruixut o cadena que subjecta l’àncora a l’amura del vaixell.
cofano
  Tapa de la carrosseria que cobreix el motor d’un automòbil.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ (adj, masc)
caro, costoso
  De preu elevat.
caro
  Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ (conjunction)
siccome

cara /ˈka.ɾa/ (n, fem)
faccia, viso
  (anatomia) Rostre.

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ (n, fem)
zucca
  Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

carabassejar /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾa.βa.seˈd͡ʒa/ /ka.ɾa.βa.seˈʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈʒa/ /kə.ɾə.βə.səˈʒa/ (v)
tendere all’arancione
  (intransitiu) Un color, tirar a ataronjat com el carabassa.
bocciare
  (transitiu, col·loquial) Donar carabassa, suspendre a algú en un examen.
respingere, sapere di zucca
  (transitiu, col·loquial) Donar carabassa una noia, rebutjar un pretendent.

caracterial /ka.ɾak.te.ɾiˈaɫ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈaɫ/ (n, neut)
caratteriale

caracteritzar /ka.ɾak.te.ɾiˈd͡za/ /ka.ɾak.te.ɾiˈza/ /ka.ɾak.te.ɾiˈzaɾ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
caratterizzare

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ (adj, masc)
caratteristico

característica /ka.ɾak.teˈɾis.ti.ka/ /kə.ɾək.təˈɾis.ti.kə/ (adj, fem)
caratteristica
  Forma femenina de característic.

característicament /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈmen/ /ka.ɾak.teˌɾis.ti.kaˈment/ /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈmen/ /kə.ɾək.təˌɾis.ti.kəˈment/ (adv)
caratteristicamente

caracul /ka.ɾaˈkuɫ/ /kə.ɾəˈkuɫ/ (n, masc)
karakul

carafeixar /ˌka.ɾa.fejˈʃa/ /ˌka.ɾa.fejˈʃaɾ/ /ˌka.ɾa.feˈʃa/ /ˌka.ɾə.fəˈʃa/ (v)
fendere

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ (n, masc)
chiocciola
  (zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
  (col·loquial) diners
vite
  Objecte en forma d'espiral: escala de caragol, un caragol de cabells, etc.
  (anatomia) Una de les tres cavitats internes de l'orella, que té forma en espiral.

carall /kaˈɾaʎ/ /kəˈɾaj/ /kəˈɾaʎ/ (n, masc)
cazo
  (vulgarisme) penis

caramella (n, fem)
zufolo

carament /ˌka.ɾaˈmen/ /ˌka.ɾaˈment/ /ˌka.ɾəˈmen/ /ˌka.ɾəˈment/ (adv)
caramente
  D'una manera cara, tendra.

caramullar /ka.ɾa.muˈʎa/ /ka.ɾa.muˈʎaɾ/ /kə.ɾə.muˈʎa/ (v)
colmare
  Omplir un recipient per sobre de les vores.
ammucchiare
  Amuntegar diverses coses en un munt desordenat.

caravanserrall /ka.ɾa.van.seˈraʎ/ /ka.ɾa.βan.seˈraʎ/ /kə.ɾə.vən.səˈraʎ/ /kə.ɾə.βən.səˈraʎ/ (n, masc)
caravanserraglio

carbonar /kar.βoˈna/ /kaɾ.boˈnaɾ/ /kaɾ.βoˈna/ /kər.buˈna/ /kəɾ.boˈna/ (v)
carbonizzare

carbonatació /kaɾ.bo.na.ta.siˈo/ /kər.bu.nə.tə.siˈo/ /kəɾ.bo.nə.tə.siˈo/ (n, fem)
carbonatazione

carbonatar /kar.βo.naˈta/ /kaɾ.bo.naˈtaɾ/ /kaɾ.βo.naˈta/ /kər.bu.nəˈta/ /kəɾ.bo.nəˈta/ (v)
carbonatare

carboni /kərˈbɔ.ni/ (n, masc)
carbonio

carbonitzar /kar.βo.niˈd͡za/ /kaɾ.bo.niˈzaɾ/ /kaɾ.βo.niˈza/ /kər.bu.niˈd͡za/ /kəɾ.bo.niˈd͡za/ (v)
carbonizzare

carbur /kaɾˈbuɾ/ /kərˈbur/ (n, masc)
carburo

carburar /kar.βuˈɾa/ /kaɾ.buˈɾaɾ/ /kaɾ.βuˈɾa/ /kər.buˈɾa/ (v)
carburare

carbó /kaɾˈbo/ (n, masc)
carbone
  Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ (n, masc)
faretra

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ (n, masc)
carcinoma

carcomprar /ˌkar.komˈpɾa/ /ˌkar.kumˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾaɾ/ (v)
pagare caro

card /ˈkart/ (n, masc)
cardo

carda /ˈkar.də/ /ˈkaɾ.ða/ (n, fem)
cardatura

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ (v)
cardare
  Pentinar (la llana, el cotó, etc.) amb la carda per poder-la filar millor.
scopare
  (vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ (n, masc)
cardinale
  En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ (adj)
cardinal, cardinale

cardio- /ˈkar.di.u/ /ˈkar.ði.u/ /ˈkaɾ.ði.o/ (prefix)
cardio-

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
cardiologia

cardiopatia /kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /kər.di.u.pəˈti.ə/ /kər.ði.u.pəˈti.ə/ /kəɾ.ði.o.pəˈti.ə/ (n, fem)
cardiopatia

cardiovascular /ˌkar.di.u.βəs.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.o.βas.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.u.vəs.kuˈɫar/ /ˌkaɾ.ði.o.vas.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.vəs.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.βas.kuˈɫaɾ/ (adj)
cardiovascolare

carejar /ka.ɾeˈd͡ʒa/ /ka.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾeˈʒa/ /kə.ɾəˈd͡ʒa/ /kə.ɾəˈʒa/ (v)
essere caro
  Tirar a car, donar-se la tendència de preus elevats.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ (adj, masc)
careliano
  Relatiu a la República de Carèlia, a l’ètnia del territori o la seva llengua.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ (n, masc)
careliano
  Individu finès oriental originari de Carèlia.
  (invariable) Llengua baltofinesa parlada a Carèlia i territoris adjacents.

carenar /ka.ɾeˈna/ /ka.ɾeˈnaɾ/ /kə.ɾəˈna/ (v)
carenare

carenejar /ka.ɾe.neˈd͡ʒa/ /ka.ɾe.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾe.neˈʒa/ /kə.ɾə.nəˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.nəˈʒa/ (v)
camminare lungo la linea di crinale

carener /ka.ɾeˈne/ /ka.ɾeˈneɾ/ /kə.ɾəˈne/ (n, masc)
comignolo
  Aresta culminant en la intersecció de dos aiguavessos d’una teulada.

cariar-se /ka.ɾiˈaɾ.se/ /kə.ɾi.ərˈsə/ /kə.ɾiˈar.sə/ /kə.ɾiˈaɾ.sə/ (v)
cariarsi

carilló /ka.ɾiˈʎo/ /kə.ɾiˈʎo/ (n, masc)
carillon, campanelli
  Instrument idiòfon de percussió consistent en una sèrie de làmines metàl·liques que hom fa sonar amb baquetes de fusta.

carinar /ka.ɾiˈna/ /ka.ɾiˈnaɾ/ /kə.ɾiˈna/ (v)
ululare

carisma /kaˈɾiz.ma/ /kəˈɾiz.mə/ (n, masc)
carisma

caritat /kə.ɾiˈtat/ (n, fem)
carità

caritatiu /kə.ɾi.təˈtiw/ (adj, masc)
caritativo

caritativament /ka.ɾi.taˌti.vaˈment/ /ka.ɾi.taˌti.βaˈmen/ /kə.ɾi.təˌti.vəˈmen/ /kə.ɾi.təˌti.vəˈment/ /kə.ɾi.təˌti.βəˈmen/ (adv)
caritatevolmente

carmanyola /kar.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫɔ/ /kər.məˈɲɔ.ɫə/ (n, fem)
portavivande
  Recipient tapat per a portar aliments preparats per a menjar.
carmagnola
  (històric) Gec dels revolucionaris francesos de final del segle XVIII.

carmenar /kar.meˈna/ /kaɾ.meˈna/ /kaɾ.meˈnaɾ/ /kər.məˈna/ (v)
carminare

carminatiu /kaɾ.mi.naˈtiw/ /kər.mi.nəˈtiw/ (adj, masc)
carminativo

carn (n, fem)
carne

carnalment /karˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈment/ /kərˌnaɫˈmen/ /kəɾˌnaɫˈment/ (adv)
carnalmente

carnaval /kar.naˈβaɫ/ /kaɾ.naˈvaɫ/ /kaɾ.naˈβaɫ/ /kər.nəˈβaɫ/ /kəɾ.nəˈvaɫ/ (n, masc)
carnevale

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ (adj, masc)
carnivoro
  Molt aficionat a menjar carn.

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ (n, masc)
macellaio
  Ofici del que talla i ven carn per a consum humà.

carota /kaˈɾɔ.ta/ /kaˈɾɔ.tɔ/ /kəˈɾɔ.tə/ (n, fem)
smorfia
  Ganyota que representa un posat desagradable.

carp /ˈkarp/ (n, masc)
carpo

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ (n, fem)
carpa
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)

carpaccio /karˈpa.t͡ʃo/ (n, masc)
carpaccio

carpeta /kərˈpɛ.tə/ (n, masc)
carpetta
  Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
  (informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carrasca /kaˈras.ka/ /kəˈras.kə/ (n, fem)
leccio

carregador /ka.re.ɣaˈðo/ /ka.re.ɣaˈðoɾ/ /kə.rə.ɣəˈðo/ (n, masc)
caricabatterie
  Aparell que serveix per a carregar un acumulador.

carregar /ka.reˈɣa/ /ka.reˈɣaɾ/ /kə.rəˈɣa/ (v)
caricare
  Portar pes al damunt amb la intenció de transportar-lo.

carrell /kaˈreʎ/ /kəˈreʎ/ (n, masc)
grappolo
  Conjunt de fruits agrupats per un fil o posades en filera.
avvolgitore
  Petit cilindre de fusta per desar el fil al seu voltant.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ (n, masc)
via, strada
  En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.

carreta /kəˈrə.tə/ /kəˈrɛ.tə/ (n, fem)
carretta

carretera /ka.reˈte.ɾa/ (n, fem)
strada
  Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ (n, masc)
carriola

carreu /kaˈrɛw/ /kəˈrɛw/ (n, masc)
concio

carril /kaˈriɫ/ /kəˈriɫ/ (n, masc)
corse

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ (n, masc)
carro
  Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ (n, fem)
carogna

carta /ˈkaɾ.ta/ (n, fem)
lettera
  Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
carta
  Llista de tots els plats i de les begudes que se serveixen en un restaurant.
  Sinònim de mapa., especialment de navegació.

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ (n, masc)
postino

cartera /kaɾˈte.ɾa/ /kərˈte.ɾə/ (n, fem)
portafoglio
  Bossa prima i rectangular de pell, plàstic o altres materials tous, utilitzada per guardar-hi diners (en forma de bitllets), targetes i documentació.

cartipàs /kaɾ.tiˈpas/ /kər.tiˈpas/ (n, masc)
quinterno
  Quadern de paper que serveix per anotar algunes coses i escriure allò que dicten els mestres de les universitats.

cartolina /kaɾ.toˈɫi.na/ /kər.tuˈɫi.nə/ /kəɾ.toˈɫi.nə/ (n, fem)
cartoncino

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ (n, masc)
cartuccia
  En les armes lleugeres, conjunt de beina i bala travades.
  Element canviable de les màquines d'escriure i de les impressores que conté la tinta.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ (n, masc)
cartilagine

cartó /kaɾˈto/ /kərˈto/ (n, masc)
cartone

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ (n, fem)
carciofo

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ (n, masc)
carattere
  Signe gràfic, usat sobretot en impressió o informàtica.
  Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caràngid irisat (n, masc)
cometa

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ (n, fem)
carotide

cas (n, masc)
caso
  Situació particular que es produeix entre les diverses possibles.
  Objecte d'estudi d'alguna disciplina.
  (lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.

cas oblic (n, masc)
caso obliquo

casa /ˈka.za/ (n, fem)
casa, abitazione
  Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casaca /kaˈza.ka/ /kəˈza.kə/ (n, fem)
casacca

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ (n, masc)
nozze
  Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casc /ˈkask/ (n, masc)
casco
  Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

cascar /kasˈka/ /kasˈkaɾ/ /kəsˈka/ /kəsˈka/ (v)
inghiottire, percuotere
  Copejar, masegar.
inghiottire
  (pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

cascavell /kas.kaˈveʎ/ /kas.kaˈβeʎ/ /kəs.kəˈveʎ/ (n, masc)
sonaglio

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ (n, fem)
forfora

casquet /kasˈket/ /kəsˈkət/ /kəsˈkɛt/ (n, masc)
calotta
  Gorra o lligadura de tela, de cuir, etc., sense ales ni visera.

cassa /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, fem)
mestolo

cassar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ (v)
cassare

cassola /kaˈsɔ.ɫa/ /kaˈsɔ.ɫɔ/ /kəˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
casseruola

cassó /kaˈso/ /kəˈso/ (n, masc)
ramaiolo

cast /ˈkast/ (adj, masc)
casto

casta /ˈkas.ta/ /ˈkas.tə/ (n, fem)
casta

castament /ˌkas.taˈmen/ /ˌkas.taˈment/ /ˌkas.təˈmen/ /ˌkas.təˈment/ (adv)
castamente

castany /kəsˈtaɲ/ (n, masc)
castano

castanya (n, fem)
castagna
  (botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castanyoleta /kas.ta.ɲoˈɫe.ta/ /kəs.tə.ɲoˈɫə.tə/ /kəs.tə.ɲuˈɫɛ.tə/ (n, fem)
castagnola

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ (n, fem)
castità

castell /kasˈteʎ/ (n, masc)
castello
  Fortificació defensiva.

castellanitzar /kas.te.ʎa.niˈd͡za/ /kas.te.ʎa.niˈza/ /kas.te.ʎa.niˈzaɾ/ /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za/ (v)
castiglianizzare

castellà (adj, masc)
spagnolo
  Relatiu a la llengua originària de Castella.

castellà (n, masc)
castigliano
  Habitant d'un castell.
  Natural de Castella.
spagnolo
  (masculí singular) Llengua pròpia de Castella.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ (v)
punire
  Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ (n, masc)
castor, castoro
  Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

castrar /kasˈtɾa/ /kasˈtɾaɾ/ /kəsˈtɾa/ (v)
castrare
  Extirpar els òrgans reproductors.

castrense /kasˈtɾen.se/ /kəsˈtɾɛn.sə/ (adj)
castrense

casualment /ka.zuˌaɫˈmen/ /ka.zuˌaɫˈment/ /kə.zuˌaɫˈmen/ /kə.zuˌaɫˈment/ (adv)
casualmente

cataclisme /ka.taˈkɫiz.me/ /kə.təˈkɫiz.mə/ (n, masc)
cataclismo, cataclisma

catalanisme /ka.ta.ɫaˈniz.me/ /kə.tə.ɫəˈniz.mə/ (n, masc)
catalanismo

catalanitat /ka.ta.ɫa.niˈtat/ /kə.tə.ɫə.niˈtat/ (n, fem)
catalanità

catalanofonia /ka.ta.ɫa.no.foˈni.a/ /kə.tə.ɫə.no.foˈni.ə/ /kə.tə.ɫə.nu.fuˈni.ə/ (n, fem)
catalanofonia

catalogar /ka.ta.ɫoˈɣa/ /ka.ta.ɫoˈɣaɾ/ /kə.tə.ɫoˈɣa/ /kə.tə.ɫuˈɣa/ (v)
catalogare

català (adj, masc)
catalano
  Relatiu o pertanyent a Catalunya, als seus habitants o a la llengua catalana.

català (n, masc)
catalano
  Natural de Catalunya.
  (masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

catalític /ka.taˈɫi.tik/ /kə.təˈɫi.tik/ (adj, masc)
catalitico

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ (n, masc)
cataplasma
  Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ (n, fem)
catapulta
  Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.

catarro /kaˈta.ro/ /kəˈta.ro/ /kəˈta.ru/ (n, masc)
catarro
  Inflamació d’una membrana mucosa, generalment amb hipersecreció.

catarí /ka.taˈri/ /kə.təˈri/ (n, masc)
Catarrina

catastròfic /ka.tasˈtɾɔ.fik/ (adj, masc)
catastrofico

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ (n, fem)
catecolamina

catedral /ka.teˈðɾaɫ/ (n, fem)
cattedrale, duomo

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
categoria

categoria lèxica (n, fem)
parte del discorso

categoritzar /ka.te.ɣo.ɾiˈd͡za/ /ka.te.ɣo.ɾiˈza/ /ka.te.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /kə.tə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /kə.tə.ɣu.ɾiˈd͡za/ (v)
categorizzare

categòricament /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
categoricamente

catequitzar /ka.te.kiˈd͡za/ /ka.te.kiˈza/ /ka.te.kiˈzaɾ/ /kə.tə.kiˈd͡za/ (v)
catechizzare

catet /kaˈtet/ /kəˈtɛt/ (n, masc)
cateto

catifa /kaˈti.fa/ (n, fem)
tappeto

catió /ka.tiˈo/ /kə.tiˈo/ (n, masc)
catione

catorze /kaˈtoɾ.ze/ (number)
quattordici

catorzè /ka.toɾˈze/ /kə.toɾˈzə/ /kə.turˈzɛ/ (number)
quattordicesimo

catàlisi /kaˈta.ɫi.zi/ (n, fem)
catalisi

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ (n, fem)
catastrofe
  Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

catòlic /kaˈtɔ.ɫik/ (adj, masc)
cattolico
  Dit del qui pertany a la religió cristiana que accepta la universalitat de l'autoritat del Papa.

catòlicament /kaˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /kaˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈment/ (adv)
cattolicamente

catúfol /kaˈtu.foɫ/ /kəˈtu.foɫ/ /kəˈtu.fuɫ/ (n, masc)
secchio

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ (adj, masc)
caucasico
  Relatiu o pertanyent al Caucas.

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ (n, masc)
caucasico
  Persona que habita o és originària del Caucas.

caucàsic /kawˈka.zik/ /kəwˈka.zik/ (adj, masc)
caucasiano

caure /ˈkaw.ɾe/ (v)
cadere
  Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
  Escaure's en cert temps o cert lloc.

causa /ˈkaw.za/ (n, fem)
causa
  Motiu, explicació, el perquè.

causant /kawˈzan/ /kawˈzant/ /kəwˈzan/ /kəwˈzant/ (n, neut)
autore
  A l’impost de successions i donacions, el donant o la persona morta.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ (v)
causare

cautament /ˌkaw.taˈmen/ /ˌkaw.taˈment/ /ˌkaw.təˈmen/ /ˌkaw.təˈment/ (adv)
cautamente

cautelosament /kaw.teˌɫo.zaˈmen/ /kaw.teˌɫo.zaˈment/ /kəw.təˌɫo.zəˈmen/ /kəw.təˌɫo.zəˈment/ (adv)
cautelativamente

cauteri /kawˈtɛ.ɾi/ /kəwˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
cauterio
  Barra de ferro rodona amb un cap o botonet a la punta, de la qual se servien els cirurgians per aplicar-la roent sobre ferides per estroncar la sang i eixugar-les.
cauterizzare
  L'acció d'aplicar el cauteri.
caustico
  Medicament càustic.
preservativo
  Metafòricament, allò que corregeix o preserva d'algun mal.

cauteritzar /kaw.te.ɾiˈd͡za/ /kaw.te.ɾiˈza/ /kaw.te.ɾiˈzaɾ/ /kəw.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
cauterizzare

cavalcada /ka.vaɫˈka.ða/ /ka.βaɫˈka.ða/ /kə.vəɫˈka.ðə/ /kə.βəɫˈka.ðə/ (n, fem)
cavalcata
  Correguda de cavalls.
  (antigament) Presa feta saquejant.

cavalcadura /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾa/ /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾa/ /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾə/ /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾə/ (n, fem)
cavalcatura

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ (v)
cavalcare

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ (n, masc)
cavallo
  (mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
  (escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.

cavall de mar (n, masc)
cavalluccio marino

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ (n, masc)
cavaliere
  Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.
  Home educat i de classe.

cavalleresc /ka.va.ʎeˈɾesk/ /ka.βa.ʎeˈɾesk/ /kə.və.ʎəˈɾɛsk/ /kə.βə.ʎəˈɾɛsk/ (adj, masc)
cavalleresco

cavallerescament /ka.va.ʎeˌɾes.kaˈment/ /ka.βa.ʎeˌɾes.kaˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈment/ /kə.βə.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ (adv)
cavallerescamente

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ (n, fem)
cavalleria
  Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavallerós /ka.va.ʎeˈɾos/ /ka.βa.ʎeˈɾos/ /kə.və.ʎəˈɾos/ /kə.βə.ʎəˈɾos/ (adj, masc)
cavalleresco

cavallets /ka.vaˈʎets/ /ka.βaˈʎets/ /kə.vəˈʎəts/ /kə.vəˈʎɛts/ /kə.βəˈʎɛts/ (n, masc)
carosello
  Atracció infantil de fira que consisteix en una plataforma giratòria accionada mecànicament damunt la qual s'instal·len diversos artificis perquè els infants hi puguin pujar.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ (v)
cavare, scavare

caviar /ka.viˈaɾ/ /ka.βiˈar/ /ka.βiˈaɾ/ /kə.viˈaɾ/ /kə.βiˈar/ (n, masc)
caviale

cavilat /ka.viˈɫat/ /ka.βiˈɫat/ /kə.viˈɫat/ /kə.βiˈɫat/ (n, masc)
scazzone

cavil·losament /ka.viɫˌɫo.zaˈment/ /ka.βiɫˌɫo.zaˈmen/ /ka.βiˌɫo.zaˈmen/ /kə.viɫˌɫo.zəˈmen/ /kə.viɫˌɫo.zəˈment/ /kə.βiɫˌɫo.zəˈmen/ /kə.βiˌɫo.zəˈmen/ (adv)
cavillosamente

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ (n, fem)
cavità
  Espai buid a dins d'un sòlid.

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, fem)
caccia
  Acció de caçar.

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, masc)
caccia
  Avió militar destinat a combatre aeronaus enemigues.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ (n, masc)
cacciatore

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ (v)
cacciare

caòticament /kaˌɔ.ti.kaˈmen/ /kaˌɔ.ti.kaˈment/ /kəˌɔ.ti.kəˈmen/ /kəˌɔ.ti.kəˈment/ (adv)
caoticamente

ce (n, fem)
ci
  Lletra c/C.

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ (n, fem)
cipolla

cebuà /se.buˈa/ /sə.βuˈa/ (n, masc)
cebuano
  Llengua de la família austronèsica del grup visaia parlada a Cebu (Filipines) i illes adjacents.

cec (adj)
cieco
  Que no hi veu.

cec (n, masc)
cieco
  Privat de la capacitat de veure-hi.
  (anatomia) Porció de l'intestí gros en cul-de-sac situada entre l'ili i el còlon.

cedir /seˈði/ /seˈðiɾ/ /səˈði/ (v)
cedere

cefaloraquidi /ˌsɛ.fa.ɫo.raˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫo.rəˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫu.rəˈki.ði/ (adj, masc)
cefalorachideo

cegament /ˌse.ɣaˈmen/ /ˌse.ɣaˈment/ /ˌse.ɣəˈmen/ /ˌse.ɣəˈment/ (adv)
ciecamente

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ (v)
accecare

cel (n, masc)
cielo, paradiso
  Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
  Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.

celadament /seˌɫa.ðaˈmen/ /seˌɫa.ðaˈment/ /səˌɫa.ðəˈmen/ /səˌɫa.ðəˈment/ (adv)
celatamente

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ (v)
celebrare
  Acomplir amb solemnitat seguint un ritual.
festeggiare, celebrare
  Fer activitats festives.
complimentar
  Alegrar-se per un fet.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ (n, fem)
celebrità

celemí /se.leˈmi/ /sə.ləˈmi/ (n, masc)
profenda
  (arcaisme) Mesura de grans, que conté la dotzena part de la faneca.
  (arcaisme) Quantitat que hi cap en la mesura del mateix nom.

celeritat /se.ɫe.ɾiˈtat/ /sə.ɫə.ɾiˈtat/ (n, fem)
celerità

celesta /seˈɫes.ta/ /səˈɫes.tə/ (n, fem)
celesta

celestialment /se.ɫes.tiˌaɫˈmen/ /se.ɫes.tiˌaɫˈment/ /sə.ɫəs.tiˌaɫˈmen/ /sə.ɫəs.tiˌaɫˈment/ (adv)
celestialmente

celidònia /se.liˈðɔ.ni.a/ /sə.liˈðɔ.ni.ə/ (n, fem)
celidonia

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ (n, fem)
sopracciglio
  Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

celler /seˈʎe/ /seˈʎeɾ/ /səˈʎe/ (n, masc)
cantina

celobert /ˌsɛ.ɫoˈbɛɾt/ /ˌsɛ.ɫuˈbɛrt/ /ˌsɛ.ɫuˈβɛrt/ (n, masc)
corte

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ (adj)
celtico
  Propi dels celtes.

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ (n, neut)
celta
  Individu pertanyent a la cultura principal que habità Europa en l'antiguitat.

cel·la /ˈsɛ.ɫa/ /ˈsɛ.ɫə/ /ˈsɛ.ɫɛ/ /ˈsɛɫ.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫə/ (n, fem)
cella

cel·lulosa /se.ɫuˈɫo.za/ /seɫ.ɫuˈɫo.za/ /sə.ɫuˈɫo.zə/ /səɫ.ɫuˈɫo.zə/ (n, fem)
cellulosa

cement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ (n, masc)
cemento

cementar /se.menˈta/ /se.menˈtaɾ/ /sə.mənˈta/ (v)
cementare

cementiri /se.menˈti.ɾi/ (n, masc)
cimitero, camposanto

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ (n, fem)
cenere

cendrar /senˈdɾa/ /senˈdɾaɾ/ /sənˈdɾa/ (v)
purificare

cendrer /senˈdɾe/ /senˈdɾeɾ/ /sənˈdɾe/ (n, masc)
portacenere, posacenere

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ (n, masc)
cenotafio

cens /ˈsens/ /ˈsens/ /ˈsɛns/ (n, masc)
censimento

censurar /sen.suˈɾa/ /sen.suˈɾaɾ/ /sən.suˈɾa/ (v)
censurare
  Reprendre, criticar algú per les seves opinions o comportament.
  Recriminar, condemnar alguna cosa.

cent /ˈsen/ /ˈsent/ (number)
cento

centre /ˈsen.tɾe/ (n, masc)
centro
  El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
  Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centrifugació /sen.tɾi.fu.ɣa.siˈo/ /sən.tɾi.fu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
centrifugazione

centrifugar /sen.tɾi.fuˈɣa/ /sen.tɾi.fuˈɣaɾ/ /sən.tɾi.fuˈɣa/ (v)
centrifugare

centrífug /senˈtɾi.fuk/ /sənˈtɾi.fuk/ (adj, masc)
centrifugo

centuplicar /sen.tu.pɫiˈka/ /sen.tu.pɫiˈkaɾ/ /sən.tu.pɫiˈka/ (v)
centuplicare

centè /senˈte/ /sənˈtə/ /sənˈtɛ/ (number)
centesimo

centímetre /senˈti.me.tɾe/ (n, masc)
centimetro
  Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

cenyir /seˈɲi/ /seˈɲiɾ/ (v)
cingere

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ (n, masc)
scettro

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ (n, fem)
cera

cerca-renous /ˌseɾ.ka.reˈnɔws/ /ˌsəɾ.kə.rəˈnɔws/ /ˌsɛr.kə.rəˈnɔws/ (n, neut)
piantagrane

cercador /ser.kaˈðo/ /seɾ.kaˈðoɾ/ /sər.kəˈðo/ (n, masc)
cercadore
  Qui cerca.
motore di ricerca
  (informàtica) Eina de cerca consistent en una base de dades de pàgines web indexades automàticament, que permet a l'usuari de fer consultes a partir d'una o més paraules que apareguin en els documents indexats per mitjà d'un llenguatge d'interrogació.

cercapous /ˌseɾ.kaˈpows/ /ˌsəɾ.kəˈpows/ /ˌsɛr.kəˈpows/ (n, masc)
crampinera

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ (v)
cercare
  Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercle /ˈseɾ.kɫe/ (n, masc)
cerchio
  Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ (n, masc)
cereal, cereale

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ (n, masc)
cervelletto

cerebral /se.ɾeˈbɾaɫ/ /sə.ɾəˈβɾaɫ/ (adj)
cerebrale

ceri (adj, masc)
cereo
  De cera.

ceri (n, masc)
cerio
  Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerimoniosament /se.ɾi.mo.niˌo.zaˈmen/ /se.ɾi.mo.niˌo.zaˈment/ /sə.ɾi.mo.niˌo.zəˈment/ /sə.ɾi.mu.niˌo.zəˈmen/ (adv)
cerimoniosamente

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
cerimonia

cert /ˈsɛrt/ (adj, masc)
certo
  Conforme a la realitat, veritable.
  Segur, sens dubte.
  Algú o alguna cosa determinada però no especificada.

cert /ˈsɛrt/ (adv)
certo

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ (adv)
certamente

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ (n, fem)
certezza

certificar /seɾ.ti.fiˈka/ /seɾ.ti.fiˈkaɾ/ /sər.ti.fiˈka/ (v)
certificare
  Donar una cosa per certa.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ (adj)
attestato
  Enviament postal amb garantia de lliurament al destinatari.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ (n, masc)
attestato, certificato
  Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ (n, masc)
cervello, cervella
  (anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ (n, fem)
birra, cervogia
  (aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.
cervogia
  (històric) Beguda feta d’ordi o blat, sovint amb mel, fruites i espècies, sense llúpol, consumida a l’antiguitat fins a l’edat mitjana.

cervesòfil /ser.βeˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.veˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.βeˈzɔ.fiɫ/ /sər.bəˈzɔ.fiɫ/ /səɾ.vəˈzɔ.fiɫ/ (n, masc)
birrofilo

ceràmic /seˈɾa.mik/ /səˈɾa.mik/ (adj, masc)
ceramico

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ (n, fem)
ceramica

cesi (n, masc)
cesio

cessar /seˈsa/ /seˈsaɾ/ /səˈsa/ (v)
cessare
  (intransitiu) Arribar a la fi.

cesària /seˈza.ɾi.a/ /səˈza.ɾi.ə/ (n, fem)
cesareo

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ (n, fem)
cicatrice

cicerone /si.seˈɾo.ne/ /si.səˈɾo.nə/ (n, neut)
cicerone

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ (n, masc)
ciclismo

ciclista /siˈkɫis.ta/ /siˈkɫis.te/ /siˈkɫis.tə/ (n, neut)
ciclista

ciclostil /si.kɫosˈtiɫ/ /si.kɫusˈtiɫ/ (n, masc)
ciclostilo

cicloïdal /si.kɫo.iˈðaɫ/ /si.kɫu.iˈðaɫ/ (adj)
cicloidale

científic /si.enˈti.fik/ (adj, masc)
scientifico
  Relatiu a la ciència.

científic /si.enˈti.fik/ (n, masc)
scienziato
  Persona que es dedica a la recerca.

científicament /si.enˌti.fi.kaˈmen/ /si.enˌti.fi.kaˈment/ /si.ənˌti.fi.kəˈmen/ /si.ənˌti.fi.kəˈment/ (adv)
scientificamente

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ (n, fem)
cicale, cicala
  Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
pisello
  (vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ (n, masc)
sigaro

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ (n, fem)
sigaretta

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (n, masc)
cigno

cigonya /siˈɣo.ɲa/ (n, fem)
cigogna, cicogna

cigró /siˈɣɾo/ (n, masc)
cece

cim /ˈsim/ (n, masc)
vertice, picco

ciment /siˈmen/ /siˈment/ (n, masc)
cemento

cimera /siˈme.ɾa/ /siˈmɛ.ɾə/ (n, fem)
cimiero
  Ornament de la part superior de l’elm.
vertice
  Reunió de dirigents d’alt nivell.

cinabri (n, masc)
cinabro

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ (number)
cinque
  (cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
  (valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ (number)
cinquecento

cinccentista /ˌsiŋ.senˈtis.ta/ /ˌsiŋ.senˈtis.te/ /ˌsiŋ.sənˈtis.tə/ (adj)
cinquecentesco

cineasta /si.neˈas.ta/ /si.neˈas.tə/ (n, neut)
cineasta

cinematògraf /si.ne.maˈtɔ.ɣɾaf/ /si.nə.məˈtɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
cinématographe
  Màquina capaç de filmar i projectar imatges en moviment.

cinemàtica /si.neˈma.ti.ka/ /si.nəˈma.ti.kə/ (n, fem)
cinematica

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ (number)
cinquanta

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ (number)
cinquantacinque

cinquanta-cinquè /siŋˌkwan.ta.siŋˈke/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkə/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
cinquantacinquesimo

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ (number)
cinquantadue

cinquanta-dosè /siŋˌkwan.ta.ðoˈze/ /siŋˌkwan.tə.ðoˈzə/ /siŋˌkwan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
cinquantaduesimo

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ (number)
cinquantanove

cinquanta-novè /siŋˌkwan.ta.noˈve/ /siŋˌkwan.ta.noˈβe/ /siŋˌkwan.tə.noˈvə/ /siŋˌkwan.tə.nuˈvɛ/ /siŋˌkwan.tə.nuˈβɛ/ (number)
cinquantanovesimo

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ (number)
cinquantaquattro

cinquanta-quatrè /siŋˌkwan.ta.kwaˈtɾe/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾə/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
cinquantaquattresimo

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ (number)
cinquantasette

cinquanta-setè /siŋˌkwan.ta.seˈte/ /siŋˌkwan.tə.səˈtə/ /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ/ (number)
cinquantasettesimo

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ (number)
cinquantasei

cinquanta-sisè /siŋˌkwan.ta.siˈze/ /siŋˌkwan.tə.siˈzə/ /siŋˌkwan.tə.siˈzɛ/ (number)
cinquantaseiesimo

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ (number)
cinquantatré

cinquanta-tresè /siŋˌkwan.ta.tɾeˈze/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzə/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
cinquantatreesimo

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ (number)
cinquantuno

cinquanta-unè /siŋˌkwan.ta.uˈne/ /siŋˌkwan.tə.uˈnə/ /siŋˌkwan.tə.uˈnɛ/ (number)
cinquantunesimo

cinquanta-vuit /siŋˌkwan.taˈvujt/ /siŋˌkwan.taˈβujt/ /siŋˌkwan.təˈvujt/ /siŋˌkwan.təˈβujt/ (number)
cinquantotto

cinquanta-vuitè /siŋˌkwan.ta.vujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βwiˈte/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtə/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtɛ/ /siŋˌkwan.tə.βujˈtɛ/ (number)
cinquantottesimo

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ (number)
cinquantesimo

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ (number)
quinto

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ (n, fem)
vita, cintura

cinturó (n, masc)
cintura, cinghia
  Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

cinèfil /siˈnɛ.fiɫ/ (n, masc)
cinefilo

cinètic /siˈnɛ.tik/ (adj, masc)
cinetico

circ (n, masc)
circo
  Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circa /ˈsir.ka/ (adv)
circa

circuit /sirˈkujt/ (n, masc)
circuito
  Recorregut a l'entorn d'un lloc.

circulació /sir.ku.ɫə.siˈo/ /siɾ.ku.ɫa.siˈo/ (n, fem)
circolazione
  Acció de circular

circularitzar /sir.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /sir.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈza/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ (v)
circolarizzare

circularment /sir.kuˌɫarˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈment/ (adv)
circolarmente

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ (v)
circoncidere

circumdar /sir.kumˈda/ /siɾ.kumˈda/ /siɾ.kumˈdaɾ/ (v)
circondare

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ (n, fem)
circonferenza

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ (n, fem)
circumnavigazione

circumscripció /siɾ.kums.kɾip.siˈo/ (n, fem)
circoscrizione

circumspectament /sir.kumsˌpɛk.taˈmen/ /sir.kumsˌpɛk.təˈmen/ /siɾ.kumsˌpɛk.taˈmen/ /siɾ.kumsˌpɛk.taˈment/ /siɾ.kumsˌpɛk.təˈment/ (adv)
circospettamente

circumstanciadament /sir.kums.tan.siˌa.ðaˈmen/ /sir.kums.tən.siˌa.ðəˈmen/ /siɾ.kums.tan.siˌa.ðaˈmen/ /siɾ.kums.tan.siˌa.ðaˈment/ /siɾ.kums.tən.siˌa.ðəˈment/ (adv)
circostanziatamente

circumstància /siɾ.kumsˈtan.si.a/ (n, fem)
circostanza

circumvolució /sir.kum.bo.lu.siˈo/ /sir.kum.bu.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vo.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
circonvoluzione

cirera (n, fem)
ciliegia
  Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

ciri /ˈsi.ɾi/ (n, masc)
cero
  Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
  (futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
  (rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ (n, fem)
chirurgia

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ (n, masc)
chirurgo

cisalla /siˈza.ʎa/ (n, fem)
cesoia

cisell /siˈzeʎ/ (n, masc)
cesello, scalpello

cisma /ˈsiz.ma/ /ˈsiz.mə/ (n, masc)
scisma
  Divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
discordia
  Discòrdia, desavinença.

cismàtic /sizˈma.tik/ (adj, masc)
scismatico
  Que s'aparta del seu legítim cap.
sedizioso
  Que introdueix el cisma o discòrdia en alguna comunitat.

cissoïdal /si.so.iˈðaɫ/ /si.su.iˈðaɫ/ (adj)
cissoidale

cistell (n, masc)
cesta

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ (n, fem)
cesta
  (corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ (n, fem)
cisterna

cita /ˈsi.ta/ (n, fem)
appuntamento
  Trobada amorosa per conèixer més l'altra persona i gaudir de la mútua companyia.

citació /si.ta.siˈo/ /si.tə.siˈo/ (n, fem)
citazione
  Escrit que demana la compareixença.
  Referència a un altre autor en suport del que es diu.

citar /siˈta/ /siˈtaɾ/ (v)
citare
  Avisar a algú assenyalant-li dia, hora i lloc per tractar d'algun negoci.
  Referir o anotar en un escrit els autors, lleis o llocs que s'al·leguen en suport del que es diu o escriu.
  Fer saber a alguna persona el manament del jutge perquè comparegui en judici.

citopatologia /si.to.pa.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.to.pa.to.ɫoˈʒi.a/ /si.to.pə.to.ɫoˈʒi.ə/ /si.tu.pə.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
citopatologia

citosquelet /si.tos.keˈɫet/ /si.tos.kəˈɫət/ /si.tus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
citoscheletro

citostàtic /si.tosˈta.tik/ /si.tusˈta.tik/ (adj, masc)
citostatico

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ (n, fem)
cittadella

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ (n, masc)
cittadino

ciutat (n, fem)
città

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ (n, fem)
avena

civeta /siˈve.ta/ /siˈvə.tə/ /siˈvɛ.tə/ /siˈβe.ta/ /siˈβɛ.tə/ (n, fem)
zibetto

civil /siˈviɫ/ /siˈviɫ/ /siˈβiɫ/ (adj)
civile
  Relatiu a allò de la societat que no pertany a l'exèrcit ni a l'església.

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ (n, fem)
civiltà, civilizzazione

civilitzar /si.vi.liˈzaɾ/ /si.vi.ɫiˈd͡za/ /si.βi.liˈd͡za/ /si.βi.liˈzaɾ/ /si.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
civilizzare

civilment /siˌviɫˈmen/ /siˌviɫˈment/ /siˌβiɫˈmen/ (adv)
civilmente
  Segons el dret civil.
  Amb civilitat.

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ (n, fem)
scienza

clam /ˈkɫam/ (n, masc)
clamore

clamor /kɫaˈmo/ /kɫaˈmoɾ/ /kɫəˈmo/ (n)
clamore

clamorosament /kɫa.moˌɾo.zaˈmen/ /kɫa.moˌɾo.zaˈment/ /kɫə.moˌɾo.zəˈment/ /kɫə.muˌɾo.zəˈmen/ (adv)
clamorosamente

clan /ˈklan/ (n, masc)
clan

clandestinament /kɫan.desˌti.naˈmen/ /kɫan.desˌti.naˈment/ /kɫən.dəsˌti.nəˈmen/ /kɫən.dəsˌti.nəˈment/ (adv)
clandestinamente

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ (adj, masc)
clandestino

clapir /kɫaˈpi/ /kɫaˈpiɾ/ /kɫəˈpi/ (v)
gagnolare
  Lladrar el gos amb un crit sec i agut, especialment quan veu o segueix peces de caça.

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ (adj, masc)
chiaro
  Net, pur.
  Lluminós.
  Evident, fàcil de comprendre.

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ (adv)
chiaro

clara /ˈkɫa.ɾə/ (n, fem)
chiara
  Part blanca de l'ou que protegeix i nodreix el rovell.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ (adv)
chiaramente

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ (n, masc)
clarinetto

clarinetista /kɫa.ɾi.neˈtis.ta/ /kɫa.ɾi.neˈtis.te/ /kɫə.ɾi.nəˈtis.tə/ (n, neut)
clarinettista

clarió /kɫa.ɾiˈo/ /kɫə.ɾiˈo/ (n, masc)
gesso

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ (n, masc)
clarino

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ (n, fem)
classe
  Tipus, mena
  Aula.
  estil propi, distinció
corso
  Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
ceto, classe
  grup, grup classe

classificació /kɫa.si.fi.ka.siˈo/ (n, fem)
classificazione
  Resultat de distribuir uns elements tenint a partir d'un criteri o criteris proposats.
classifica, classificazione
  Llista ordenada dels participants en una competició segons la puntuació aconseguida per cadascun d'ells.

classificar /kɫa.si.fiˈka/ /kɫa.si.fiˈkaɾ/ /kɫə.si.fiˈka/ (v)
classificare
  Distribuir en classes, assignar una categoria, un grup.
classificarsi
  (pronominal) Assolir un lloc determinat en una competició.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ (n, masc)
nuca
  Part del coll que està al darrere.

clau (adj)
chiave
  Que és el més important o rellevant

clau (n, fem)
chiave
  Estri per obrir una porta tancada amb pany.
  Pista que permet resoldre un entrellat.
  (música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.
accolade
  Símbol emprat en esquemes, matemàtiques, programació informàtica i lògica per expressar els elements d'un conjunt; la forma d'inici és {, i la forma d'acabament }.

clau (n, masc)
chiodo
  Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

clau de volta (n, fem)
chiave di volta

claudicar /kɫaw.ðiˈka/ /kɫaw.ðiˈkaɾ/ /kɫəw.ðiˈka/ (v)
zoppicare
  (arcaisme) Coixejar, caminar defectuosament o desarreglada.

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ (n, masc)
mazzuolo, portachiavi
  Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ (n, masc)
chiostro
  (arquitectura) Recinte tancat amb un pati central voltat de galeries porticades.
claustro
  (anatomia) Làmina prima de substància grisa en cada hemisferi cerebral.

clavar /kɫaˈvaɾ/ /kɫaˈβa/ /kɫəˈva/ /kɫəˈβa/ (v)
inchiodare
  Fixar mitjançant claus.

claveguera /kɫa.veˈɣe.ɾa/ /kɫa.βeˈɣe.ɾa/ /kɫə.vəˈɣe.ɾə/ /kɫə.βəˈɣe.ɾə/ (n, fem)
cloaca

clavell /kɫaˈveʎ/ /kɫaˈβeʎ/ /kɫəˈveʎ/ /kɫəˈβeʎ/ (n, masc)
garofano
  Flor de la clavellina.

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ (n, masc)
clavicembalo

clavilla /kɫaˈvi.ʎa/ /kɫaˈβi.ʎa/ /kɫəˈvi.jə/ /kɫəˈvi.ʎə/ /kɫəˈβi.ʎə/ (n, fem)
perno
  Petit cilindre de metall o fusta, que serveix per a tibar les cordes d'un instrument musical.

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ (n, fem)
clavicola

clenxa /ˈkɫeɲ.t͡ʃa/ /ˈkɫəɲ.ʃə/ /ˈkɫɛɲ.ʃə/ (n, fem)
scriminatura
  Línia que apareix quan, en pentinar, se separen els cabells del cap en dues parts.

clenxinar /kɫeɲ.t͡ʃiˈna/ /kɫeɲ.t͡ʃiˈnaɾ/ /kɫəɲ.ʃiˈna/ (v)
pettinare

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ (n, masc)
chierico

clericalment /kɫe.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫe.ɾiˌkaɫˈment/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈment/ (adv)
clericalmente

clicar /kɫiˈka/ /kɫiˈkaɾ/ (v)
cliccare

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ (n, masc)
cliente, compratore

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ (n, masc)
clima

climatitzar /kɫi.ma.tiˈd͡za/ /kɫi.ma.tiˈza/ /kɫi.ma.tiˈzaɾ/ /kɫi.mə.tiˈd͡za/ (v)
climatizzare

climàtic /kɫiˈma.tik/ (adj, masc)
climatico

clip /ˈkɫip/ (n, masc)
graffetta
  Pinça petita, que fa pressió pel doblec, per a subjectar objectes lleugers.

clofolla /kɫoˈfo.ʎa/ /kɫoˈfo.ʎə/ /kɫuˈfo.ʎə/ (n, fem)
guscio
  Embolcall dur i llenyós d’un fruit.

clon /ˈkɫon/ (n, masc)
clone

clonar /kɫoˈna/ /kɫoˈnaɾ/ /kɫuˈna/ (v)
clonare

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ (v)
chiocciare

clor (n, masc)
cloro

clorofil·la /kɫo.ɾoˈfi.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfi.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfiɫ.ɫə/ (n, fem)
clorofilla

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ (n, masc)
cloroformo

cloroformitzar /kɫo.ɾo.for.miˈd͡za/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈd͡za/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈza/ /kɫo.ɾo.foɾ.miˈzaɾ/ /kɫu.ɾu.fur.miˈd͡za/ (v)
cloroformizzare

clos /ˈkɫɔs/ (adj, masc)
fermato

closca /ˈkɫɔs.ka/ /ˈkɫɔs.kɔ/ /ˈkɫɔs.kə/ (n, fem)
conchiglia

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ (n, masc)
fossetta

cloure /ˈkɫɔw.ɾe/ /ˈkɫɔw.ɾə/ (v)
chiudere
  Tancar una obertura, aïllar-la de l’exterior.

cloïssa /kɫoˈi.sa/ /kɫoˈi.sə/ /kɫuˈi.sə/ (n, fem)
vongola

clàssic /ˈkɫa.sik/ (adj, masc)
classico

clàxon /ˈkɫak.son/ /ˈkɫak.sun/ (n, masc)
clacson

clímax /ˈkɫi.maks/ /ˈkɫi.məks/ (n, masc)
climax

clínex /ˈkɫi.neks/ /ˈkɫi.nəks/ (n, masc)
kleenex

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ (n, masc)
clitoride

coagular /ko.a.ɣuˈɫa/ /ko.a.ɣuˈɫaɾ/ /ko.ə.ɣuˈɫa/ /ku.ə.ɣuˈɫa/ (v)
coagulare

coalitzar-se /ko.a.ɫiˈd͡zar.se/ /ko.a.ɫiˈzaɾ.se/ /ko.ə.ɫiˈd͡zaɾ.sə/ /ku.ə.ɫi.d͡zərˈsə/ /ku.ə.ɫiˈd͡zar.sə/ (v)
coalizzare

coartar /ko.arˈta/ /ko.aɾˈta/ /ko.aɾˈtaɾ/ /ko.əɾˈta/ /ku.ərˈta/ (v)
coartare

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ (n, masc)
cobalto

cobejosament /ko.beˌd͡ʒo.zaˈment/ /ko.bəˌʒo.zəˈment/ /ko.βeˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ko.βeˌʒo.zaˈmen/ /ku.bəˌʒo.zəˈmen/ /ku.βəˌʒo.zəˈmen/ (adv)
cupidamente

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ (n, fem)
copertina
  Element de cobriment que hom posa sobre un altre per a tapar-lo o resguardar-lo.
ponte
  (nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobertament /koˌbɛɾ.taˈment/ /koˌbɛɾ.təˈment/ /koˌβɛr.taˈmen/ /koˌβɛɾ.taˈmen/ /kuˌbɛr.təˈmen/ /kuˌβɛr.təˈmen/ (adv)
copertamente

cobla /ˈko.bɫa/ /ˈko.βɫa/ /ˈko.βɫə/ /ˈkob.bɫa/ /ˈkob.bɫə/ (n, fem)
cobla

cobrar /koˈbɾa/ /koˈbɾaɾ/ /koˈβɾa/ /kuˈbɾa/ /kuˈβɾa/ (v)
guadagnare

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ (v)
coprire
  Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.

coc /ˈkɔk/ (n, masc)
cocco
  Bacteri esfèric.

coca /ˈko.ka/ /ˈko.kə/ (n, fem)
torta
  Bescuit de poc gruix, la massa del qual fermenta abans d'enfornar.

cocaïna /ko.kaˈi.na/ /ko.kəˈi.nə/ /ku.kəˈi.nə/ (n, fem)
cocaina

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ (n, fem)
cottura

coclear /ko.kɫeˈaɾ/ /ku.kɫeˈar/ (adj)
cocleare
  Relatiu a la còclea.

coco /ˈko.ko/ /ˈko.ku/ (n, masc)
noce di cocco

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ (n, masc)
coccodrillo

coda /ˈko.ða/ /ˈko.ðə/ (n, fem)
coda
  (música) Fragment final d'una composició musical que té caràcter conclusiu.
  (filologia) Part de la síl·laba amb les consonants que segueixen el nucli vocàlic.

codi (n, masc)
codice

codicil /ko.ðiˈsiɫ/ /ku.ðiˈsiɫ/ (n, masc)
codicillo

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ (n, masc)
cotogna, mela cotogna

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ (n, masc)
coefficiente

coercir /ko.erˈsi/ /ko.eɾˈsiɾ/ /ku.ərˈsi/ (v)
costringere

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ (n, masc)
razzo
  Artefacte pirotècnic amb un cilindre de pólvora que és projectat enlaire i detona llançant un doll de partícules.
  Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
missile, razzo
  Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

coexistir /ko.eɡ.zisˈti/ /ko.eɡ.zisˈtiɾ/ /ko.əɡ.zisˈti/ /ku.əɡ.zisˈti/ (v)
coesistere

cofa /ˈkɔ.fa/ /ˈkɔ.fɔ/ /ˈkɔ.fə/ (n, fem)
coffa
  (nàutica) Suport pla i elevat situat en els pals dels vaixells que normalment fa la funció de talaia o de suport a l'aparell.

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ (n, masc)
cofano, forziere

cognat /koŋˈnat/ /koɡˈnat/ /kuŋˈnat/ (n, masc)
parola affine

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ (adj, masc)
cognitivo

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ (n, masc)
cognome

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ (n, masc)
cetriolo
  (botànica) El fruit comestible del cogombre.
  (botànica) Planta que pertany a la família de les cucurbitàcies (Cucumis sativus).

cogulla /koˈɣu.ʎa/ /koˈɣu.ʎə/ /kuˈɣu.ʎə/ (n, fem)
cucullo

cohabitar /ko.a.βiˈta/ /ko.a.βiˈtaɾ/ /ko.ə.βiˈta/ (v)
coabitare

coherentment /ko.eˌɾemˈmen/ /ko.eˌɾemˈment/ /ko.əˌɾemˈment/ /ku.əˌɾemˈmen/ (adv)
coerentemente

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ (n, fem)
coesione

cohibir /ko.iˈβi/ /ko.iˈβiɾ/ /ku.iˈβi/ (v)
rattenere

cohort /koˈɔɾt/ /kuˈɔrt/ (n, fem)
coorte
  Cos d'infanteria entre els romans, compost per la desena part d'una legió, entre cinc-cents i sis-cents soldats.

coincidir /kojn.siˈði/ /kojn.siˈðiɾ/ /kujn.siˈði/ (v)
coincidere

coit /ˈkɔjt/ (n, masc)
coito

coix /ˈkojʃ/ (adj, masc)
zoppo

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ (v)
zoppicare

coixinera /ko.ʃiˈne.ɾa/ /ko.ʃiˈne.ɾə/ /koj.ʃiˈne.ɾa/ /ku.ʃiˈne.ɾə/ (n, fem)
federa

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ (n, masc)
cuscino, guanciale
  Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.
cuscino
  (beisbol) Cadascun dels tres sacs de lona blanca plens d'escuma, de 38 cm de costat i de 7 a 12 cm de gruix, situats a la primera base, la segona base i la tercera base, que ha de tocar un corredor per a guanyar una base.

col (n, fem)
cavolo

cola /ˈko.ɫa/ /ˈko.ɫə/ (n, fem)
colla
  Substància que es fa servir per enganxar dues superfícies de manera permanent.

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ (n, masc)
vaglio

colar /koˈɫa/ /koˈɫaɾ/ /kuˈɫa/ (v)
colare

coldre /ˈkɔɫ.dɾe/ /ˈkɔɫ.dɾə/ (v)
colere
  Guardar, celebrar una festa.

colecistectomia /ˌko.ɫeˌsis.tek.toˈmi.a/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.toˈmi.ə/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.tuˈmi.ə/ (n, fem)
colecistectomia

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ (n, masc)
colesterolo

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ (n, masc)
colibrì

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ (n, fem)
cavolfiore

coll (n, masc)
collo
  Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.
seme
  Sèrie de cartes representada amb una de les quatre figures en què es divideix la baralla.
colletto, collo
  Part d’una peça de vestir que correspon a la zona superior del tors pròxima al cap.

collar /koˈʎa/ /koˈʎaɾ/ /kuˈʎa/ (n, masc)
collare
  Corretja o cadena que es posa al voltant del coll d’un animal.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ (n, masc)
collana, monile

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ (n, fem)
raccolto

collons /koˈʎons/ /kuˈjons/ /kuˈʎons/ (Interjection)
cazzo
  (vulgarisme) Expressió d'admiració o entusiasme.
  (vulgarisme) Expressió d'enuig o irritació.

colltort /ˌkɔʎˈtɔrt/ (n, masc)
torcicollo

colló /koˈʎo/ /kuˈjo/ /kuˈʎo/ (n, masc)
coglione
  (sovint plural, vulgarisme) testicle

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ (n, masc)
piccione, colombo

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ (n, masc)
colonizzatore
  (sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.

colonialisme /ko.ɫo.ni.aˈɫiz.me/ /ko.ɫo.ni.əˈɫiz.mə/ /ku.ɫu.ni.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
colonialismo

colonitzar /ko.lo.niˈd͡za/ /ko.lo.niˈzaɾ/ /ku.ɫu.nidˈza/ (v)
colonizzare

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ (n)
colore

color d'ala de mosca (n)
color cane che fugge

colpir /koɫˈpi/ /koɫˈpiɾ/ /kuɫˈpi/ (v)
colpire

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ (n, fem)
colonna
  Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral (n, fem)
colonna vertebrale

columnata /ko.ɫumˈna.ta/ /ko.ɫumˈna.tə/ /ku.ɫumˈna.tə/ (n, fem)
colonnata, colonnato

colza /ˈkoɫ.za/ /ˈkɔɫ.zə/ (n, fem)
colza

colze /ˈkoɫ.ze/ (n, masc)
gomito, cubito
  Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.

col·laboració /ko.ɫa.βo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫa.bo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫə.bo.ɾə.siˈo/ /ku.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
collaborazione

col·laborar /ko.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫa.boˈɾaɾ/ /koɫ.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫə.boˈɾa/ /ku.ɫə.βuˈɾa/ /kuɫ.ɫə.buˈɾa/ /kuɫ.ɫə.βuˈɾa/ (v)
collaborare
  Participar en alguna tasca de grup.

col·lació /ko.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫə.siˈo/ /ku.ɫə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
confronto

col·lapsar /ko.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsaɾ/ /koɫ.ɫəpˈsa/ /ku.ɫəpˈsa/ /kuɫ.ɫəpˈsa/ (v)
collassare

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ (n, masc)
collasso

col·lateralment /ko.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ /koɫ.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ /koɫ.ɫa.teˌɾaɫˈment/ /koɫ.ɫə.təˌɾaɫˈment/ /ku.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ /kuɫ.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ (adv)
collateralmente

col·leccionar /ko.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈnaɾ/ /koɫ.ɫək.si.oˈna/ /ku.ɫək.si.uˈna/ /kuɫ.ɫək.si.uˈna/ (v)
collezionare

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ (n, fem)
collezione, raccolta

col·lecta /koɫˈɫɛk.ta/ /koɫˈɫɛk.tə/ /koˈɫɛk.ta/ /koˈɫɛk.tɛ/ /kuɫˈɫɛk.tə/ /kuˈɫɛk.tə/ (n, fem)
colletta

col·lectivament /ko.ɫekˌti.βaˈmen/ /koɫ.ɫekˌti.vaˈment/ /koɫ.ɫekˌti.βaˈmen/ /koɫ.ɫəkˌti.vəˈment/ /ku.ɫəkˌti.βəˈmen/ /kuɫ.ɫəkˌti.vəˈmen/ /kuɫ.ɫəkˌti.βəˈmen/ (adv)
collettivamente

col·lectivitat /ko.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.viˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /ku.ɫək.ti.βiˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
collettività

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ (n, neut)
collega

col·legialment /ko.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈmen/ /ko.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈment/ /koɫ.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈment/ /ku.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ /kuɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ (adv)
collegialmente

col·legir /ko.ɫeˈd͡ʒi/ /ko.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /koɫ.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫəˈʒi/ /ku.ɫəˈʒi/ /kuɫ.ɫəˈʒi/ (v)
collegare

col·ligar /ko.ɫiˈɣa/ /koɫ.ɫiˈɣa/ /koɫ.ɫiˈɣaɾ/ /ku.ɫiˈɣa/ /kuɫ.ɫiˈɣa/ (v)
collegare

col·liri /koɫˈɫi.ɾi/ /koˈɫi.ɾi/ /kuɫˈɫi.ɾi/ /kuˈɫi.ɾi/ /kəɫˈɫi.ɾi/ (n, masc)
collirio
  (medicina) Medicament líquid que s'ha d'aplicar a la part conjuntiva dels ulls.
colirio
  (teatre) Incoherència per transposició de mots en la intervenció d'un actor.

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ (n, fem)
collisione

col·locació /ko.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.kə.siˈo/ /ku.ɫu.kə.siˈo/ /kuɫ.ɫu.kə.siˈo/ (n, fem)
collocazione
  (lingüística) Seqüència de mots que presenten una concurrència freqüent no predictible i que sovint expressen un significat determinat d’una manera idiomàtica o convencional.

col·locar /ko.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈkaɾ/ /ku.ɫuˈka/ /kuɫ.ɫuˈka/ (v)
collocare
  Posar una cosa en el lloc pertinent o en el més adient, juntament amb altres de la mateixa classe.

col·loïdal /ko.ɫo.iˈðaɫ/ /koɫ.ɫo.iˈðaɫ/ /ku.ɫu.iˈðaɫ/ /kuɫ.ɫu.iˈðaɫ/ (adj)
colloidale

col·ludir /ko.ɫuˈði/ /koɫ.ɫuˈði/ /koɫ.ɫuˈðiɾ/ /ku.ɫuˈði/ /kuɫ.ɫuˈði/ (v)
colludere

colèricament /koˌɫɛ.ɾi.kaˈmen/ /koˌɫɛ.ɾi.kaˈment/ /koˌɫɛ.ɾi.kəˈment/ /kuˌɫɛ.ɾi.kəˈmen/ (adv)
collericamente

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ (n, fem)
colonia
  Lloc on s'estableix gent d'un altre país.
acqua di Colonia
  Composició d’aigua i alcohol perfumada amb essències aromàtiques.

com /ˈkom/ (adv)
come
  De quina forma, manera o mode.
  De la mateixa forma, manera o mode.

com peix a l'aigua (adv)
nel proprio elemento

com-s'ha-fet /ˌkom.saˈfet/ /ˌkom.səˈfet/ (n, masc)
making-of

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ (n, fem)
virgola
  Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.
burrone
  Circ glacial en forma de cóm.

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ (n, masc)
coma
  (medicina) Estat sever de pèrdua de consciència normalment induït per algun trauma.

comandament /ko.man.daˈmen/ /ko.man.daˈment/ /ko.mən.dəˈment/ /ku.mən.dəˈmen/ (n, masc)
telecomando
  Instruments que actuen sobre una màquina per tal de controlar-ne el funcionament.

comare /koˈma.ɾe/ /koˈma.ɾə/ /kuˈma.ɾə/ (n, fem)
comare
  (col·loquial) Dona del veïnat xafardera.

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ (v)
combattere
  lluitar
assalire
  Escometre, envestir.
azzuffarsi
  Metafòricament, es diu d'algunes coses inanimades, com les onades del mar i els vents, per batre o escometre.
contrastare
  Metafòricament, contradir, impugnar.
contendere
  Es diu dels afectes i passions que agiten l'ànima.

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ (n, fem)
combinazione
  (esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.

combinar /kom.biˈna/ /kom.biˈnaɾ/ /kum.biˈna/ (v)
combinare

comboi /komˈbɔj/ /kumˈbɔj/ (n, masc)
convoglio

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ (n, masc)
viatico
  El santíssim sagrament del cos de Jesucrist, que s'administra als malalts que estan en perill de mort.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ (v)
comunicare
  Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
viatico
  Donar la comunió al malalt per viàtic.
comunicarsi
  Rebre la sagrada comunió.

comellar /ko.meˈʎa/ /ko.meˈʎaɾ/ /ko.məˈʎa/ /ku.məˈʎa/ (n, masc)
talweg

comentar /ko.menˈta/ /ko.menˈtaɾ/ /ko.mənˈta/ /ku.mənˈta/ (v)
commentare

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ (n, masc)
commento

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ (n, masc)
cominciamento

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ (v)
cominciare
  Fer la primera part d’alguna cosa.

comercial /ko.meɾ.siˈaɫ/ /ko.məɾ.siˈaɫ/ /ku.mər.siˈaɫ/ (adj)
commerciale

comercialment /ko.mer.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈment/ /ko.məɾ.siˌaɫˈment/ /ku.mər.siˌaɫˈmen/ (adv)
commercialmente

comerciant /ko.mer.siˈan/ /ko.meɾ.siˈan/ /ko.meɾ.siˈant/ /ko.məɾ.siˈant/ /ku.mər.siˈan/ (n, masc)
commerciante
  Persona que es dedica al comerç.

comerciar /ko.meɾ.siˈa/ /ko.meɾ.siˈaɾ/ /ku.məɾ.siˈa/ (v)
commerciare

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ (n, masc)
commercio
  Compra, venda i bescanvi de productes.

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ (n, masc)
cometa

comiat /ko.miˈat/ /ku.miˈat/ (n, masc)
addio
  Acció relacionada amb el fet de dir adéu a algú.
licenziamento
  Cessament de la relació laboral per part d'un empresari cap un dels seus treballadors.

comicis /koˈmi.sis/ /kuˈmi.sis/ (n, masc)
comizio

comissió /ko.mi.siˈo/ /ku.mi.siˈo/ (n, fem)
commissione
  Acció de cometre.
  Quantitat de diners que es queda, en pagament, la persona intermediària en un negoci.

comissura /ko.miˈsu.ɾa/ /ku.miˈsu.ɾə/ (n, fem)
commessura

comitiva /ko.miˈti.va/ /ko.miˈti.və/ /ko.miˈti.βa/ /ku.miˈti.və/ /ku.miˈti.βə/ (n, fem)
comitiva

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ (n, masc)
comitato

commemorar /kom.me.moˈɾa/ /kom.me.moˈɾaɾ/ /kom.mə.moˈɾa/ /kum.mə.muˈɾa/ (v)
commemorare

commensurar /kom.men.suˈɾa/ /kom.men.suˈɾaɾ/ /kum.mən.suˈɾa/ (v)
commensurare

comminar /kom.miˈna/ /kom.miˈnaɾ/ /kum.miˈna/ (v)
ingiungere

commoure /komˈmɔw.ɾe/ /komˈmɔw.ɾə/ /kumˈmɔw.ɾə/ (v)
commuovere

commutar /kom.muˈta/ /kom.muˈtaɾ/ /kum.muˈta/ (v)
commutare

comoditat /ko.mo.ðiˈtat/ /ku.mu.ðiˈtat/ (n, masc)
comodità

compactament /komˌpak.taˈmen/ /komˌpak.taˈment/ /komˌpak.təˈment/ /kumˌpak.təˈmen/ (adv)
compattamente

compadir /kom.paˈði/ /kom.paˈðiɾ/ /kum.pəˈði/ (v)
commiserare

compaginar /kom.pa.d͡ʒiˈna/ /kom.pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /kom.pa.ʒiˈna/ /kom.pə.ʒiˈna/ /kum.pə.ʒiˈna/ (v)
compaginare

companatge /kom.paˈna.d͡ʒe/ /kom.pəˈna.d͡ʒə/ /kum.pəˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
companatico

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ (n, masc)
compagno
  Persona que acompanya a una altra per algun fi.
  Parella sentimental.
  (esports, jocs) Persona que forma part del mateix equip.

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ (n, fem)
compagnia
  Acompanyament.
azienda, compagnia
  Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparable /kom.paˈɾa.bɫe/ /kom.paˈɾa.βɫe/ /kom.paˈɾab.bɫe/ /kom.pəˈɾab.bɫə/ /kum.pəˈɾa.βɫə/ /kum.pəˈɾab.bɫə/ (adj)
comarabile

comparablement /kom.paˌɾa.bɫeˈment/ /kom.paˌɾa.βɫeˈmen/ /kom.paˌɾab.bɫeˈmen/ /kom.pəˌɾab.bɫəˈment/ /kum.pəˌɾa.βɫəˈmen/ /kum.pəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
comparabilmente

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ (n, masc)
comparazione, confronto

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ (v)
confrontare, paragonare

comparativament /kom.pa.ɾaˌti.vaˈment/ /kom.pa.ɾaˌti.βaˈmen/ /kom.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /kum.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /kum.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
comparativamente

comparsa /komˈpaɾ.sa/ /komˈpaɾ.sə/ /kumˈpar.sə/ (n, fem)
comparsa
  Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

compartiment /kom.par.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈment/ /kom.pəɾ.tiˈment/ /kum.pər.tiˈmen/ (n, masc)
compartimento

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ (v)
avere in comune

compassar /kom.paˈsa/ /kom.paˈsaɾ/ /kum.pəˈsa/ (v)
compassare
  Mesurar amb el compàs alguna cosa.
  Posar les coses amb la deguda proporció.
  Arreglar, proporcionar les coses de manera que no sobren ni falten.

compassivament /kom.paˌsi.vaˈment/ /kom.paˌsi.βaˈmen/ /kom.pəˌsi.vəˈment/ /kum.pəˌsi.vəˈmen/ /kum.pəˌsi.βəˈmen/ (adv)
compassionevolmente

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ (n, fem)
compassione

compatiblement /kom.paˌti.bɫeˈment/ /kom.paˌti.βɫeˈmen/ /kom.paˌtib.bɫeˈmen/ /kom.pəˌtib.bɫəˈment/ /kum.pəˌti.βɫəˈmen/ /kum.pəˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
compatibilmente

compel·lir /kom.peɫˈɫi/ /kom.peɫˈɫiɾ/ /kom.peˈɫi/ /kom.pəɫˈɫi/ /kum.pəɫˈɫi/ /kum.pəˈɫi/ (v)
costringere

compendi /komˈpɛn.di/ /kumˈpɛn.di/ (n, masc)
compendio

compendiosament /kom.pen.diˌo.zaˈmen/ /kom.pen.diˌo.zaˈment/ /kom.pən.diˌo.zəˈment/ /kum.pən.diˌo.zəˈmen/ (adv)
compendiosamente

competentment /kom.peˌtemˈmen/ /kom.peˌtemˈment/ /kom.pəˌtemˈment/ /kum.pəˌtemˈmen/ (adv)
competentemente

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ (n, fem)
competizione

competir /kom.peˈti/ /kom.peˈtiɾ/ /kom.pəˈti/ /kum.pəˈti/ (v)
competere
  Participar juntament amb altres per aconseguir un mateix objectiu.
  (dret) Pertànyer a la seva competència.

competitiu /kom.pe.tiˈtiw/ /kom.pə.tiˈtiw/ /kum.pə.tiˈtiw/ (adj, masc)
competitivo

competitivitat /kom.pe.ti.ti.viˈtat/ /kom.pe.ti.ti.βiˈtat/ /kom.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.βiˈtat/ (n, fem)
competitività

competència /kom.peˈtɛn.si.a/ /kum.pəˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
competenza

complementació /kom.pɫe.men.ta.siˈo/ /kum.pɫə.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
complementazione

complementar /kom.pɫe.menˈta/ /kom.pɫe.menˈtaɾ/ /kum.pɫə.mənˈta/ (v)
complementare

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ (adj, masc)
completo

completament /komˌpɫe.taˈmen/ /komˌpɫe.taˈment/ /komˌpɫɛ.təˈment/ /kumˌpɫɛ.təˈmen/ (adv)
completamente

completar /kom.pɫeˈta/ /kom.pɫeˈtaɾ/ /kom.pɫəˈta/ /kum.pɫəˈta/ (v)
completare

completivament /kom.pɫeˌti.vaˈment/ /kom.pɫeˌti.βaˈmen/ /kom.pɫəˌti.vəˈment/ /kum.pɫəˌti.vəˈmen/ /kum.pɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
complessivamente

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ (adj, masc)
complicato
  Constituït per múltiples parts, no simple.

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ (n, masc)
complesso
  Conjunt de coses relacionades per una mateixa condició.
  Preocupació obsessiva per les pròpies mancances.

complidament /komˌpɫi.ðaˈmen/ /komˌpɫi.ðaˈment/ /komˌpɫi.ðəˈment/ /kumˌpɫi.ðəˈmen/ (adv)
compiutamente

compliment /kom.pɫiˈmen/ /kom.pɫiˈment/ /kum.pɫiˈmen/ (n, masc)
compimento
  Realització d'una obligació.
complimento
  Afalagaments que es fan perquè una persona se senti ben acollida o per cortesia.

complimentosament /kom.pɫi.menˌto.zaˈmen/ /kom.pɫi.menˌto.zaˈment/ /kom.pɫi.mənˌto.zəˈment/ /kum.pɫi.mənˌto.zəˈmen/ (adv)
complimentosamente

complir /komˈpɫi/ /komˈpɫiɾ/ /kumˈpɫi/ (v)
compiere
  Realitzar una cosa promesa.

complot /komˈpɫɔt/ /kumˈpɫɔt/ (n, masc)
complotto

compondre-s'ho /komˈpɔn.dɾe.so/ /kumˈpɔn.dɾə.su/ (v)
arrangiarsi

comportablement /kom.porˌtab.bɫeˈmen/ /kom.poɾˌta.bɫeˈment/ /kom.poɾˌta.βɫeˈmen/ /kom.poɾˌtab.bɫəˈment/ /kum.purˌta.βɫəˈmen/ /kum.purˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
comportabilmente

comportament /kom.por.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈment/ /kom.poɾ.təˈment/ /kum.pur.təˈmen/ (n, masc)
comportamento
  Conjunt de reaccions d'una persona a un estímul en un medi i en una unitat de temps determinats.

comportar /kom.porˈta/ /kom.poɾˈta/ /kom.poɾˈtaɾ/ /kum.purˈta/ (v)
comportare
  Tenir com a conseqüència, implicar.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
composizione
  Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ (n, masc)
compositore

compostament /komˌpɔs.taˈmen/ /komˌpɔs.taˈment/ /komˌpɔs.təˈment/ /kumˌpɔs.təˈmen/ (adv)
compostamente

compra /ˈkom.pɾa/ /ˈkom.pɾə/ (n, fem)
acquisto

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ (n, masc)
compratore

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ (v)
comprare, acquistare

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ (v)
comprendere
  Incloure dins d'una categoria o d'una totalitat.
capire
  Entendre les raons d'un altre.

comprensiblement /kom.pɾenˌsi.bɫeˈment/ /kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/ /kom.pɾenˌsib.bɫeˈmen/ /kom.pɾənˌsib.bɫəˈment/ /kum.pɾənˌsi.βɫəˈmen/ /kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
comprensibilmente

comprensivament /kom.pɾenˌsi.vaˈment/ /kom.pɾenˌsi.βaˈmen/ /kom.pɾənˌsi.vəˈment/ /kum.pɾənˌsi.vəˈmen/ /kum.pɾənˌsi.βəˈmen/ (adv)
comprensivamente

comprensió (n, fem)
comprensione

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
compressa

compressió /kom.pɾe.siˈo/ /kom.pɾə.siˈo/ /kum.pɾə.siˈo/ (n, fem)
compressione

comprimir /kom.pɾiˈmi/ /kom.pɾiˈmiɾ/ /kum.pɾiˈmi/ (v)
comprimere

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ (n, masc)
compromesso
  (dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.

comprovació /kom.pɾo.va.siˈo/ /kom.pɾo.və.siˈo/ /kom.pɾo.βa.siˈo/ /kum.pɾu.və.siˈo/ /kum.pɾu.βə.siˈo/ (n, fem)
test

comprovar /kom.pɾoˈva/ /kom.pɾoˈvaɾ/ /kom.pɾoˈβa/ /kum.pɾuˈva/ (v)
controllare

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ (n, neut)
contabile

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ (v)
contare
  Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.

compte /ˈkom.te/ (n, masc)
conto
  Acte de comptar.
  Suma de la quantitat a pagar.
  (beisbol) Acció i efecte de l'àrbitre principal de determinar el nombre de boles i strikes d'un batedor en un temps de bat.
cura
  Cura, atenció.

compungir /kom.punˈd͡ʒi/ /kom.punˈd͡ʒiɾ/ /kum.punˈʒi/ (v)
affliggere

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ (n, masc)
compasso
  Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.

comsevulla /ˌkɔm.seˈvu.ʎa/ /ˌkɔm.seˈβu.ʎa/ /ˌkɔm.səˈvu.jə/ /ˌkɔm.səˈvu.ʎə/ /ˌkɔm.səˈβu.ʎə/ (adv)
comunque

comtat /komˈtat/ /kumˈtat/ (n, masc)
contea

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ (n, masc)
conte

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ (n, fem)
contessa

comunament /koˌmu.naˈmen/ /koˌmu.naˈment/ /koˌmu.nəˈment/ /kuˌmu.nəˈmen/ (adv)
comunemente

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ (n, fem)
comunicazione

comunicador /ko.mu.ni.kaˈðo/ /ko.mu.ni.kaˈðoɾ/ /ko.mu.ni.kəˈðo/ /ku.mu.ni.kəˈðo/ (n, masc)
annunciatore

comunir /ko.muˈni/ /ko.muˈniɾ/ /ku.muˈni/ (v)
convocare

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ (n, masc)
comunismo

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ (adj)
comunista
  Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ (n, neut)
comunista
  Partidari del comunisme.
  Que forma part d'un partit o organització comunista.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ (n, fem)
comunità
  conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comunió /ko.mu.niˈo/ /ku.mu.niˈo/ (n, fem)
comunione

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ (n, fem)
commedia

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ (adj, masc)
comune
  Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
  Ordinari, típic.
  Compartit, similar.

conca (n, fem)
bacino
  Depressió en el terreny que aplega les aigües de pluja que alimenten un riu.
nubile
  Forma femenina de conco ‎(«tia fadrina, soltera d’edat avançada»).

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ (v)
concepire

concedir /kon.seˈði/ /kon.seˈðiɾ/ /kon.səˈði/ /kun.səˈði/ (v)
concedere

concentrar /kon.senˈtɾa/ /kon.senˈtɾaɾ/ /kon.sənˈtɾa/ /kun.sənˈtɾa/ (v)
concentrare

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ (n, fem)
concezione

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ (n, masc)
concetto
  Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

conceptual /kon.sep.tuˈaɫ/ /kon.səp.tuˈaɫ/ /kun.səp.tuˈaɫ/ (adj)
concettuale

conceptuosament /kon.sep.tuˌo.zaˈmen/ /kon.sep.tuˌo.zaˈment/ /kon.səp.tuˌo.zəˈment/ /kun.səp.tuˌo.zəˈmen/ (adv)
concettualmente

concernir /kon.serˈni/ /kon.seɾˈni/ /kon.seɾˈniɾ/ /kon.səɾˈni/ /kun.sərˈni/ (v)
riguardare

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ (n, masc)
concerto
  Acord sobre una manera de gestionar recursos conjuntament.
  Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.
  Espectacle musical adreçat al gran públic.

concertar /kon.serˈta/ /kon.seɾˈta/ /kon.seɾˈtaɾ/ /kon.səɾˈta/ /kun.sərˈta/ (v)
concertare

concertina /kon.seɾˈti.na/ /kon.səɾˈti.nə/ /kun.sərˈti.nə/ (n, fem)
concertina
  Instrument aeròfon anàleg a l'acordió, de caixa hexagonal.

concessió /kon.se.siˈo/ /kon.sə.siˈo/ /kun.sə.siˈo/ (n, fem)
concessione

concili /konˈsi.ɫi/ /kunˈsi.ɫi/ (n, masc)
concilio

conciliablement /kon.si.ɫiˌa.bɫeˈment/ /kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/ /kon.si.ɫiˌab.bɫeˈmen/ /kon.si.ɫiˌab.bɫəˈment/ /kun.si.ɫiˌa.βɫəˈmen/ /kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/ (adv)
conciliabilmente

conciliar /kon.si.ɫiˈa/ /kon.si.ɫiˈaɾ/ /kun.si.ɫiˈa/ /kun.si.ɫiˈar/ (adj)
conciliare
  Relacionat amb un concili.

conciliar /kon.si.ɫiˈa/ /kon.si.ɫiˈaɾ/ /kun.si.ɫiˈa/ /kun.si.ɫiˈar/ (v)
conciliare
  Acostar discrepàncies mitjançant el diàleg.

concisament /konˌsi.zaˈmen/ /konˌsi.zaˈment/ /konˌsi.zəˈment/ /kunˌsi.zəˈmen/ (adv)
concisamente

concitadament /kon.siˌta.ðaˈmen/ /kon.siˌta.ðaˈment/ /kon.siˌta.ðəˈment/ /kun.siˌta.ðəˈmen/ (adv)
concitatamente

concloure /koŋˈkɫɔw.ɾe/ /koŋˈkɫɔw.ɾə/ /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ (v)
concludere

conclusivament /koŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /koŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /koŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /kuŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /kuŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
conclusivamente

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ (n, fem)
conclusione

conco /ˈkoŋ.ko/ /ˈkoŋ.ku/ (n, masc)
celibe
  (pejoratiu) Solter d’edat avançada.

concordadament /koŋ.korˌða.ðaˈmen/ /koŋ.koɾˌða.ðaˈmen/ /koŋ.koɾˌða.ðaˈment/ /koŋ.koɾˌða.ðəˈment/ /kuŋ.kurˌda.ðəˈmen/ /kuŋ.kurˌða.ðəˈmen/ (adv)
concordatamente

concordantment /koŋ.korˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈment/ /kuŋ.kurˌdamˈmen/ /kuŋ.kurˌðamˈmen/ (adv)
concordemente

concordement /koŋˌkɔr.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈment/ /koŋˌkɔɾ.ðəˈment/ /kuŋˌkɔr.dəˈmen/ /kuŋˌkɔr.ðəˈmen/ (adv)
concordemente

concoïdal /koŋ.ko.iˈðaɫ/ /kuŋ.ku.iˈðaɫ/ (adj)
concoide

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ (adj, masc)
concreto

concretament /koŋˌkɾe.taˈmen/ /koŋˌkɾe.taˈment/ /koŋˌkɾe.təˈment/ /kuŋˌkɾe.təˈmen/ (adv)
concretamente

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ (n, fem)
concubina

concupiscentment /koŋ.ku.pisˌsemˈment/ /koŋ.ku.piˌsemˈmen/ /koŋ.ku.piˌsemˈment/ /kuŋ.ku.pisˌsemˈmen/ /kuŋ.ku.piˌsemˈmen/ (adv)
concupiscente

concurrentment /koŋ.kuˌremˈmen/ /koŋ.kuˌremˈment/ /kuŋ.kuˌremˈmen/ (adv)
concorrente

concurrència /koŋ.kuˈrɛn.si.a/ /kuŋ.kuˈrɛn.si.ə/ (n, fem)
consenso

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ (n, masc)
concorso

concèntric /konˈsɛn.tɾik/ /kunˈsɛn.tɾik/ (adj)
concentrico

concèntricament /konˌsɛn.tɾi.kaˈmen/ /konˌsɛn.tɾi.kaˈment/ /konˌsɛn.tɾi.kəˈment/ /kunˌsɛn.tɾi.kəˈmen/ (adv)
concentricamente

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ (n, fem)
concordia

concórrer /koŋˈko.re/ /koŋˈko.reɾ/ /koŋˈko.rə/ /kuŋˈko.rə/ (v)
concorrere

condecoració /kon.de.ko.ɾa.siˈo/ /kun.də.ku.ɾə.siˈo/ (n, fem)
insegna

condecorar /kon.de.koˈɾa/ /kon.de.koˈɾaɾ/ /kun.də.kuˈɾa/ (v)
onorificare

condemna /konˈdem.na/ /konˈdem.nə/ /kunˈdem.nə/ (n, fem)
dannazione

condemnar /kon.demˈna/ /kon.demˈnaɾ/ /kon.dəmˈna/ /kun.dəmˈna/ (v)
condannare

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ (v)
condensare

condescendir /kon.de.senˈdi/ /kon.de.senˈdiɾ/ /kon.dəs.sənˈdi/ /kun.də.sənˈdi/ /kun.dəs.sənˈdi/ (v)
condescendere

condicionadament /kon.di.si.oˌna.ðaˈmen/ /kon.di.si.oˌna.ðaˈment/ /kon.di.si.oˌna.ðəˈment/ /kun.di.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
condizionatamente

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ (adj)
condizionale
  Relatiu a la condició.
  Provisional, en funció d'alguna cosa.
  Tipus d'oració gramatical.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ (n, fem)
condizionale
  En justícia, llibertat condicional.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ (n, masc)
condizionale
  Temps verbal, també anomenat potencial.

condicionalment /kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
condizionalmente

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ (n, fem)
condizione
  Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condignament /konˌdiŋ.naˈmen/ /konˌdiŋ.nəˈment/ /konˌdiɡ.naˈmen/ /konˌdiɡ.naˈment/ /kunˌdiŋ.nəˈmen/ (adv)
condegnamente

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ (n, masc)
condimento

condolir-se /kon.doˈɫiɾ.se/ /kon.doˈɫiɾ.sə/ /kun.du.ɫirˈsə/ /kun.duˈɫir.sə/ (v)
compatire

condom /konˈdom/ /kunˈdom/ (n, masc)
preservativo
  (col·loquial) preservatiu

condonar /kon.doˈna/ /kon.doˈnaɾ/ /kun.duˈna/ (v)
condonare

conducta /konˈduk.ta/ /konˈduk.tə/ /kunˈduk.tə/ (n, fem)
condotta

conducte ejaculador (n, masc)
dotto eiaculatorio

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ (n, masc)
autista
  Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

conduir /kon.duˈi/ /kon.duˈiɾ/ /kun.duˈi/ (v)
condurre, guidare
  Tenir el comandament d'un vehicle.
  Mostrar a altres persones el camí que han de seguir.
  Enllaçar amb un camí o portar a un lloc final.
  Portar a un resultat final.
  (esports de pilota) Avançar, un jugador, pel camp de joc controlant la pilota, la bola o el disc.
  Permetre el pas.
  Tenir una bona conducta, segons els criteris socials.

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ (n, masc)
conoscenza
  Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
  Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

confabular /koɱ.fa.buˈɫaɾ/ /koɱ.fa.βuˈɫa/ /koɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.βuˈɫa/ (v)
complottarer

confecció /koɱ.fek.siˈo/ /koɱ.fək.siˈo/ /kuɱ.fək.siˈo/ (n, fem)
confezzione

confederació /koɱ.fe.ðe.ɾa.siˈo/ /koɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ /kuɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
confederazione

confegir /koɱ.feˈd͡ʒi/ /koɱ.feˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.feˈʒi/ /koɱ.fəˈʒi/ /kuɱ.fəˈʒi/ (v)
compitare

conferir /koɱ.feˈɾi/ /koɱ.feˈɾiɾ/ /kuɱ.fəˈɾi/ (v)
conferire
  Tractar i examinar junt amb un altre o uns altres algun punt o negoci.
  Concedir o donar algunes coses, com dignitats, treball, etc.

conferència /koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
conferenza, lezione

conferència de premsa (n, fem)
conferenza stampa

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ (v)
confessare

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ (n, fem)
confessione

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ (n, fem)
fiducia
  Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.
  Seguretat que algú té en si mateix.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ (v)
avere fiducia, fidarsi
  Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
  Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
  Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confidencial /koɱ.fi.ðen.siˈaɫ/ /koɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ /kuɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ (adj)
confidenziale

confidencialment /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈmen/ /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈment/ /koɱ.fi.ðən.siˌaɫˈment/ /kuɱ.fi.ðən.siˌaɫˈmen/ (adv)
confidenzialmente

confidentment /koɱ.fiˌðemˈmen/ /koɱ.fiˌðemˈment/ /kuɱ.fiˌðemˈmen/ (adv)
confidentemente

confinament /koɱ.fi.naˈmen/ /koɱ.fi.naˈment/ /koɱ.fi.nəˈment/ /kuɱ.fi.nəˈmen/ (n, masc)
confinamento

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ (v)
confermare
  Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
cresimare, confermare
  Administrar la confirmació a algú.

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ (n, masc)
conflitto

conflictualitat /koɱ.fɫik.tu.a.ɫiˈtat/ /koɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ /kuɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
conflittualità

confluir /koɱ.fɫuˈi/ /koɱ.fɫuˈiɾ/ /kuɱ.fɫuˈi/ (v)
confluire

confondre /koɱˈfon.dɾe/ /koɱˈfon.dɾə/ /kuɱˈfon.dɾə/ (v)
confondere

conformadament /koɱ.forˌma.ðaˈmen/ /koɱ.foɾˌma.ðaˈmen/ /koɱ.foɾˌma.ðaˈment/ /koɱ.foɾˌma.ðəˈment/ /kuɱ.furˌma.ðəˈmen/ (adv)
conformisticamente

conformar /koɱ.forˈma/ /koɱ.foɾˈma/ /koɱ.foɾˈmaɾ/ /kuɱ.furˈma/ (v)
conformare
  Fer conforme, ésser conforme, a una llei, a un principi, a una norma, al costum.

conforme /koɱˈfoɾ.me/ /koɱˈfoɾ.mə/ /kuɱˈfor.mə/ (adv)
conforme

conformement /koɱˌfor.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈment/ /koɱˌfoɾ.məˈment/ /kuɱˌfor.məˈmen/ (adv)
conformemente

conformitat /koɱ.foɾ.miˈtat/ /kuɱ.fur.miˈtat/ (n, fem)
conformità
  Expressió de consentiment o acceptació.

confortablement /koɱ.forˌtab.bɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌta.bɫeˈment/ /koɱ.foɾˌta.βɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌtab.bɫəˈment/ /kuɱ.furˌta.βɫəˈmen/ /kuɱ.furˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
confortabilmente

confortar /koɱ.forˈta/ /koɱ.foɾˈta/ /koɱ.foɾˈtaɾ/ /kuɱ.furˈta/ (v)
onfortare

confraria /koɱ.fɾaˈɾi.a/ /koɱ.fɾəˈɾi.ə/ /kuɱ.fɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
confraternita

confusament /koɱˌfu.zaˈmen/ /koɱˌfu.zaˈment/ /koɱˌfu.zəˈment/ /kuɱˌfu.zəˈmen/ (adv)
confusamente

confusió /koɱ.fu.ziˈo/ /kuɱ.fu.ziˈo/ (n, fem)
confusione
  Identificació incorrecta d'una cosa.

confutar /koɱ.fuˈta/ /koɱ.fuˈtaɾ/ /kuɱ.fuˈta/ (v)
confutare

conga /ˈkoŋ.ɡa/ /ˈkoŋ.ɡə/ (n, fem)
conga
  Ball popular cubà en el que la gent forma una filera acompanyats d'un ritme de tambors.

congelador /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðo/ /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðoɾ/ /koɲ.ʒə.ɫəˈðo/ /kuɲ.ʒə.ɫəˈðo/ (n, masc)
congelatore

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ (v)
gelare, congelare
  Posar a menys de zero graus.

conglobar /koŋ.gloˈβa/ /koŋ.gloˈβaɾ/ /kuŋ.gluˈβa/ (v)
conglobare

conglomerar /koŋ.ɡɫo.meˈɾa/ /koŋ.ɡɫo.meˈɾaɾ/ /koŋ.ɡɫo.məˈɾa/ /kuŋ.ɡɫu.məˈɾa/ (v)
conglomerare

conglutinar /koŋ.glu.tiˈna/ /koŋ.glu.tiˈnaɾ/ /kuŋ.glu.tiˈna/ (v)
conglutinare

congratular /koŋ.ɡɾa.tuˈɫa/ /koŋ.ɡɾa.tuˈɫaɾ/ /koŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ /kuŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ (v)
congratulare

congre /ˈkoŋ.ɡɾe/ /ˈkoŋ.ɡɾə/ (n, masc)
gronche
  Espècie de peixos de la família dels congridae (Conger conger).

congregació /koŋ.gɾe.ɣa.siˈo/ /kuŋ.gɾə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
congregazione

congregar /koŋ.ɡɾeˈɣa/ /koŋ.ɡɾeˈɣaɾ/ /koŋ.ɡɾəˈɣa/ /kuŋ.ɡɾəˈɣa/ (v)
congregare

congruentment /koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ (adv)
congruentemente

congènit /koɲˈd͡ʒɛ.nit/ /koɲˈʒɛ.nit/ /kuɲˈʒɛ.nit/ (adj, masc)
congenito

conhortar /ko.norˈta/ /ko.noɾˈta/ /ko.noɾˈtaɾ/ /ku.nurˈta/ (v)
confortare
  Animar o exhortar algú que està abatut.

conidioma /ko.ni.ðiˈo.ma/ /ko.ni.ðiˈo.mə/ /ku.ni.ðiˈo.mə/ (n, masc)
?

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ (n, masc)
coniglio
  Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).
garretto
  Tall del muscle de les potes d’un boví, nerviüt i melós en cocció lenta.

conjectura /kon.d͡ʒekˈtu.ɾa/ /kuɲ.ʒəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
congettura

conjecturalment /koɲ.d͡ʒek.tuˌɾaɫˈmen/ /koɲ.d͡ʒek.tuˌɾaɫˈment/ /koɲ.ʒək.tuˌɾaɫˈment/ /kuɲ.ʒək.tuˌɾaɫˈmen/ (adv)
congetturalmente

conjugació /koɲ.d͡ʒu.ɣa.siˈo/ /koɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ /kuɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
coniugazione

conjugalment /koɲ.d͡ʒuˌɣaɫˈmen/ /koɲ.d͡ʒuˌɣaɫˈment/ /koɲ.ʒuˌɣaɫˈment/ /kuɲ.ʒuˌɣaɫˈmen/ (adv)
coniugalmente

conjugar /koɲ.d͡ʒuˈɣa/ /koɲ.d͡ʒuˈɣaɾ/ /koɲ.ʒuˈɣa/ /kuɲ.ʒuˈɣa/ (v)
coniuguare, coniugare

conjuminar /koɲ.d͡ʒu.miˈna/ /koɲ.d͡ʒu.miˈnaɾ/ /koɲ.ʒu.miˈna/ /kuɲ.ʒu.miˈna/ (v)
combinare
  Unir coses perquè combinin de la millor manera.
  Posar-se d'acord unes persones per fer quelcom.

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ (n, fem)
congiunzione
  (astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
  (gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ (n, masc)
gruppo
  Grup musical, banda.

conjuntament /koɲˌd͡ʒun.taˈmen/ /koɲˌd͡ʒun.taˈment/ /koɲˌʒun.təˈment/ /kuɲˌʒun.təˈmen/ (adv)
congiuntamente

conjunyir /kon.ʒuˈɲi/ /kon.ʒuˈɲiɾ/ /kun.ʒuˈɲi/ (v)
unificarsi

conjurar /kon.d͡ʒuˈɾa/ /kon.d͡ʒuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒuˈɾa/ (v)
congiurare

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ (v)
connettere, collegare
  Establir un fort lligam.
  Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ (n, fem)
connessione
  El fet de connectar.
  El punt on dues o més coses connecten.
  Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
  Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

conoïdal /ko.no.iˈðaɫ/ /ku.nu.iˈðaɫ/ (adj)
conoidale

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ (v)
conquistare

conquesta /koŋˈkes.ta/ /koŋˈkes.tə/ /kuŋˈkes.tə/ (n, fem)
conquista

conquistar /koŋ.kisˈta/ /koŋ.kisˈtaɾ/ /kuŋ.kisˈta/ (v)
conquistare
  Guanyar-se l'amor d'una persona.

conrear /kon.reˈa/ /kon.reˈaɾ/ /kun.reˈa/ (v)
coltivare

conreu /konˈrew/ /konˈrəw/ /konˈrɛw/ /kunˈrɛw/ (n, masc)
coltivazione

conscienciosament /kon.si.en.siˌo.zaˈmen/ /kon.si.en.siˌo.zaˈment/ /kon.si.ən.siˌo.zəˈment/ /kun.si.ən.siˌo.zəˈmen/ (adv)
coscienziosamente

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ (adj)
cosciente

conscientment /kon.siˌemˈmen/ /kon.siˌemˈment/ /kun.siˌemˈmen/ (adv)
consciamente

consciència /kon.siˈɛn.si.a/ /kon.siˈɛn.si.ə/ /kun.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
coscienza
  Coneixença immediata i directa que la persona té de la seva existència, condició, sensacions, operacions mentals, o actes.

consecutivament /kon.se.kuˌti.vaˈment/ /kon.se.kuˌti.βaˈmen/ /kon.sə.kuˌti.vəˈment/ /kun.sə.kuˌti.vəˈmen/ /kun.sə.kuˌti.βəˈmen/ (adv)
consecutivamente

consegüentment /kon.seˌɣwemˈmen/ /kon.seˌɣwemˈment/ /kon.səˌɣwemˈment/ /kun.səˌɣwemˈmen/ (adv)
conseguentemente

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ (n, masc)
consiglio, suggerimento
  Acte o efecte d'aconsellar.
consiglio
  Grup d'assessorament d'una institució o empresa.

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ (n, masc)
consenso

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ (v)
consentire

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ (adv)
consequenzialmente

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
conseguenza

conserva /konˈseɾ.ba/ /konˈseɾ.va/ /konˈseɾ.və/ /kunˈser.bə/ /kunˈseɾ.və/ (n, fem)
conserva
  Aliment preparat per mantenir la comestibilitat envasat hermèticament i evitant l'acció de microorganismes.

conservant /kon.serˈβan/ /kon.seɾˈbant/ /kon.seɾˈvant/ /kon.səɾˈvant/ /kun.sərˈban/ /kun.səɾˈvant/ (n, masc)
conservante

conservar /kon.serˈβa/ /kon.seɾˈvaɾ/ /kon.seɾˈβa/ /kon.səɾˈva/ /kun.sərˈba/ /kun.sərˈva/ (v)
conservare
  Guardar, retenir, no deixar perdre.

considerablement /kon.si.ðeˌɾa.bɫeˈment/ /kon.si.ðeˌɾa.βɫeˈmen/ /kon.si.ðeˌɾab.bɫeˈmen/ /kon.si.ðəˌɾab.bɫəˈment/ /kun.si.ðəˌɾa.βɫəˈmen/ /kun.si.ðəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
considerabilmente

consideració /kon.si.ðe.ɾa.siˈo/ /kon.si.ðə.ɾə.siˈo/ /kun.si.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
considerazione

consideradament /kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
consideratamente

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ (v)
considerare
  Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consignar /kon.siŋˈna/ /kon.siɡˈna/ /kon.siɡˈnaɾ/ /kun.siŋˈna/ (v)
consegnare

consirosament /kon.siˌɾo.zaˈmen/ /kon.siˌɾo.zaˈment/ /kon.siˌɾo.zəˈment/ /kun.siˌɾo.zəˈmen/ (adv)
pensierosamente

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ (adv)
consistentemente

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ (v)
consistere

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ (n, masc)
consolazione

consola de joc (n, fem)
console

consolat /kon.soˈɫat/ /kun.suˈɫat/ (n, masc)
consolato

consomé /kon.soˈme/ /kun.suˈme/ (n, masc)
consommé

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ (n, fem)
consonante

consonantment /kon.soˌnamˈmen/ /kon.soˌnamˈment/ /kun.suˌnamˈmen/ (adv)
consonantemente

consonar /kon.soˈna/ /kon.soˈnaɾ/ /kun.suˈna/ (v)
consonare

consort /konˈsɔɾt/ /kunˈsɔrt/ (n, neut)
consorte

conspícuament /konsˌpi.ku.aˈmen/ /konsˌpi.ku.aˈment/ /konsˌpi.ku.əˈment/ /kunsˌpi.ku.əˈmen/ (adv)
cospicuamente

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ (adj)
costante
  Que no es troba subjecte al canvi.

constantment /konsˌtamˈmen/ /konsˌtamˈment/ /kunsˌtamˈmen/ (adv)
costantemente

constar /konsˈta/ /konsˈtaɾ/ /kunsˈta/ (v)
constare
  Una cosa, estar composta de diverses parts, elements.
  Saber del cert, ésser manifest.
figurare
  Figurar en un document.

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
costellazione

constipar /kons.tiˈpa/ /kons.tiˈpaɾ/ /kuns.tiˈpa/ (v)
occludere, prendere un raffreddore
  Emmalaltir-se a causa del fred.
  Estrènyer el pas dins d'un tub.

constitucional /kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /kuns.ti.tu.si.uˈnaɫ/ (adj)
costituzionale

constitucionalment /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
costituzionalmente

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
costituzione

constituir /kons.ti.tuˈi/ /kons.ti.tuˈiɾ/ /kuns.ti.tuˈi/ (v)
costituire
  Establir, organitzar formalment d’una institució.
  Ser part essencial.

constretament /konsˌtɾe.taˈmen/ /konsˌtɾe.taˈment/ /konsˌtɾə.təˈment/ /kunsˌtɾɛ.təˈmen/ (adv)
costrittivamente

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
costruzione

constructivament /kons.tɾukˌti.vaˈment/ /kons.tɾukˌti.vəˈment/ /kons.tɾukˌti.βaˈmen/ /kuns.tɾukˌti.vəˈmen/ /kuns.tɾukˌti.βəˈmen/ (adv)
costruttivamente

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ (v)
costruire
  Fer, formar, unir diferents parts seguint un ordre o segons un pla predeterminat.
  (arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constrènyer /konsˈtɾe.ɲe/ /konsˈtɾe.ɲeɾ/ /konsˈtɾə.ɲə/ /kunsˈtɾɛ.ɲə/ (v)
costringere
  Reduir l'espai, col·locar dins d'un espai estretit pels límits.
  Limitar fortament l'activitat.

consubstancialment /kon.sups.tan.siˌaɫˈmen/ /kon.sups.tan.siˌaɫˈment/ /kon.sups.tən.siˌaɫˈment/ /kon.sus.tan.siˌaɫˈmen/ /kun.sups.tən.siˌaɫˈmen/ (adv)
consustanzialmente

consuetudinari /kon.su.e.tu.ðiˈna.ɾi/ /kon.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ /kun.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
consuetudinario

consuetudinàriament /kon.su.e.tu.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /kon.su.e.tu.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /kon.su.ə.tu.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /kun.su.ə.tu.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
consuetudinariamente

consulta /konˈsuɫ.ta/ /konˈsuɫ.tə/ /kunˈsuɫ.tə/ (n, fem)
consultazione

consultar /kon.suɫˈta/ /kon.suɫˈtaɾ/ /kun.suɫˈta/ (v)
cronsultare

consultori /kon.suɫˈtɔ.ɾi/ /kun.suɫˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
consultorio

contactar /kon.takˈta/ /kon.takˈtaɾ/ /kun.təkˈta/ (v)
contattare

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ (n, masc)
contatto

contagi /konˈta.d͡ʒi/ /konˈta.ʒi/ /kunˈta.ʒi/ (n, masc)
contagio

contagiar /kon.ta.d͡ʒiˈa/ /kon.ta.d͡ʒiˈaɾ/ /kon.ta.ʒiˈa/ /kon.tə.ʒiˈa/ /kun.tə.ʒiˈa/ (v)
contagiare

contagiós /kon.ta.d͡ʒiˈos/ /kon.ta.ʒiˈos/ /kon.tə.ʒiˈos/ /kun.tə.ʒiˈos/ (adj, masc)
contagioso

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
inquinamento
  Acció i efecte de contaminar.

contaminar /kon.ta.miˈna/ /kon.ta.miˈnaɾ/ /kun.tə.miˈna/ (v)
contminare, contaminare

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ (v)
raccontare

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ (n, masc)
racconto
  Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
  Relat fantasiós d'un esdeveniment.

contemperar /kon.tem.peˈɾa/ /kon.tem.peˈɾaɾ/ /kun.təm.pəˈɾa/ (v)
contemperare

contemplar /kon.temˈpɫa/ /kon.temˈpɫaɾ/ /kon.təmˈpɫa/ /kun.təmˈpɫa/ (v)
contemplare

contemplativament /kon.tem.pɫaˌti.vaˈment/ /kon.tem.pɫaˌti.βaˈmen/ /kon.təm.pɫəˌti.vəˈment/ /kun.təm.pɫəˌti.vəˈmen/ /kun.təm.pɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
contemplativamente

contemporani /kon.tem.poˈɾa.ni/ /kon.təm.poˈɾa.ni/ /kun.təm.puˈɾa.ni/ (adj, masc)
contemporaneo

contemporitzar /kon.tem.po.ɾiˈd͡za/ /kon.tem.po.ɾiˈza/ /kon.tem.po.ɾiˈzaɾ/ /kon.təm.po.ɾiˈd͡za/ /kun.təm.pu.ɾiˈd͡za/ (v)
temporizzare

contemporàniament /kon.tem.poˌɾa.ni.aˈmen/ /kon.tem.poˌɾa.ni.aˈment/ /kon.təm.poˌɾa.ni.əˈment/ /kun.təm.puˌɾa.ni.əˈmen/ (adv)
contemporaneamente

contenciosament /kon.ten.siˌo.zaˈmen/ /kon.ten.siˌo.zaˈment/ /kon.tən.siˌo.zəˈment/ /kun.tən.siˌo.zəˈmen/ (adv)
contenziosamente

contendir /kon.tenˈdi/ /kon.tenˈdiɾ/ /kon.tənˈdi/ /kun.tənˈdi/ (v)
contendere

contendre /konˈten.dɾe/ /konˈten.dɾə/ /kunˈten.dɾə/ /kunˈtɾen.da/ (v)
contendere
  (alguerès) contenir.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ (n, masc)
contenitore, recipiente
  Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contenir /kon.teˈni/ /kon.teˈniɾ/ /kon.təˈni/ /kun.təˈni/ (v)
contenere
  Tenir dintre o en la influència d'alguna cosa.

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ (v)
rispondere

contextualitzar /kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈza/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
contestualizzare

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ (adj, masc)
contiguo

contiguament /konˌti.ɣwaˈmen/ /konˌti.ɣwaˈment/ /konˌti.ɣwəˈment/ /kunˌti.ɣwəˈmen/ (adv)
contiguamente

continentment /kon.tiˌnemˈmen/ /kon.tiˌnemˈment/ /kun.tiˌnemˈmen/ (adv)
continentemente

contingentment /kon.tiɲˌd͡ʒemˈmen/ /kon.tiɲˌd͡ʒemˈment/ /kon.tiɲˌʒemˈment/ /kun.tiɲˌʒemˈmen/ (adv)
contingentemente

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ (adj, masc)
continuo

continuadament /kon.ti.nuˌa.ðaˈmen/ /kon.ti.nuˌa.ðaˈment/ /kon.ti.nuˌa.ðəˈment/ /kun.ti.nuˌa.ðəˈmen/ (adv)
continuatamente

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ (v)
continuare
  (transitiu) Prosseguir allò començat.
  (intransitiu) Durar, perseverar, romandre.

contra /ˈkon.tɾa/ (n, masc)
contro
  L'aspecte desfavorable, especialment en contrast amb el favorable (pro).

contra /ˈkon.tɾa/ (preposition)
contro
  Relació que denota oposició.

contra corrent (adv)
contro corrente

contraatacar /ˌkon.tɾa.taˈka/ /ˌkon.tɾa.taˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.təˈka/ (v)
contrattaccare

contrabaix /ˌkon.tɾaˈβajʃ/ /ˌkɔn.tɾəˈβaʃ/ (n, masc)
contrabbasso

contrabandista /ˌkon.tɾa.banˈdis.ta/ /ˌkon.tɾa.banˈdis.te/ /ˌkɔn.tɾə.βənˈdis.tə/ (n, neut)
contrabbandiere

contrabatre /ˌkon.tɾaˈba.tɾe/ /ˌkɔn.tɾəˈβa.tɾə/ (v)
controbattere

contracció /kon.tɾak.siˈo/ /kon.tɾək.siˈo/ /kun.tɾək.siˈo/ (n, fem)
contrazione

contracorrent /ˌkon.tɾa.koˈren/ /ˌkon.tɾa.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.kuˈren/ (n, masc)
controcorrente

contractar /kon.tɾakˈta/ /kon.tɾakˈtaɾ/ /kun.tɾəkˈta/ (v)
contrattare

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ (n, masc)
contratto
  Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contrada /konˈtɾa.ða/ /konˈtɾa.ðə/ /kunˈtɾa.ðə/ (n, fem)
contrada

contradictòriament /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈment/ /kon.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈment/ /kun.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈmen/ (adv)
contraddittoriamente

contraescarpa /ˌkon.tɾa.esˈkaɾ.pa/ /ˌkɔn.tɾəsˈkar.pə/ (n, fem)
controscarpa

contrafagot /ˌkon.tɾa.faˈɣɔt/ /ˌkɔn.tɾə.fəˈɣɔt/ (n, masc)
controfagotto

contrafer /ˌkon.tɾaˈfe/ /ˌkon.tɾaˈfeɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈfe/ (v)
contraffare
  Imitar de forma il·legal o fraudulenta.

contramestre /ˌkon.tɾaˈmes.tɾe/ (n, masc)
nostromo
  Membre de la tripulació d'una nau que fa funcions administratives i comanda directament els mariners.

contrariar /kon.tɾa.ɾiˈa/ /kon.tɾa.ɾiˈaɾ/ /kon.tɾə.ɾiˈa/ /kun.tɾə.ɾiˈa/ (v)
contrariare

contrasenya /kun.tɾəˈsɛ.ɲə/ /ˌkon.tɾaˈse.ɲa/ /ˌkɔn.tɾəˈsə.ɲə/ /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
password, parola d'ordine

contrast /konˈtɾast/ /kunˈtɾast/ (n, masc)
contrasto

contrastar /kon.tɾasˈta/ /kon.tɾasˈtaɾ/ /kon.tɾəsˈta/ /kun.tɾəsˈta/ (v)
contrastare

contratemps /ˌkon.tɾaˈtems/ /ˌkɔn.tɾəˈtems/ (n, masc)
contrattempo
  Adversitat que interromp una acció.

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
contributo

contribuent /kon.tɾi.buˈent/ /kon.tɾi.βuˈen/ /kun.tɾi.buˈen/ /kun.tɾi.βuˈen/ (n, neut)
contribuente

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ (v)
contribuire

contristar /kon.tɾisˈta/ /kon.tɾisˈtaɾ/ /kun.tɾisˈta/ (v)
contristare

contritament /konˌtɾi.taˈmen/ /konˌtɾi.taˈment/ /konˌtɾi.təˈment/ /kunˌtɾi.təˈmen/ (adv)
contritamente

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ (n, masc)
controllo
  (esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
  (esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.
  (tennis de taula) Cop executat com a resposta a un atac de l'adversari, amb l'objectiu de neutralitzar-ne la iniciativa.

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ (v)
controllare
  Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.

controvertir /kon.tɾo.βeɾˈti/ /kon.tɾo.βeɾˈtiɾ/ /kun.tɾu.βəɾˈti/ (v)
controvertere

controvèrsia /kon.tɾoˈvɛɾ.si.a/ /kon.tɾoˈvɛɾ.si.ə/ /kon.tɾoˈβɛɾ.si.a/ /kun.tɾuˈvɛɾ.si.ə/ /kun.tɾuˈβɛr.si.ə/ (n, fem)
controversia

contràriament /konˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /konˌtɾa.ɾi.aˈment/ /konˌtɾa.ɾi.əˈment/ /kunˌtɾa.ɾi.əˈmen/ (adv)
contrariamente

contumaçment /kon.tuˌmazˈmen/ /kon.tuˌmazˈment/ /kun.tuˌmazˈmen/ (adv)
contumacemente

contumeliosament /kon.tu.me.ɫiˌo.zaˈmen/ /kon.tu.me.ɫiˌo.zaˈment/ /kon.tu.mə.ɫiˌo.zəˈment/ /kun.tu.mə.ɫiˌo.zəˈmen/ (adv)
contumeliosamente

contumàcia /kon.tuˈma.si.a/ /kun.tuˈma.si.ə/ (n, fem)
tenacità
  Tenacitat i duresa en mantenir algun error, pertinàcia.
contumacia
  L'omissió o tardança en comparèixer en judici, o complir algun requisit del mateix, dins el terme corresponent.

contusió /kon.tu.ziˈo/ /kun.tu.ziˈo/ (n, fem)
contusione

contínuament /konˌti.nu.aˈmen/ /konˌti.nu.aˈment/ /konˌti.nu.əˈment/ /kunˌti.nu.əˈmen/ (adv)
continuamente

convencionalment /kom.ben.si.oˌnaɫˈmen/ /koɱ.ven.si.oˌnaɫˈment/ /koɱ.vən.si.oˌnaɫˈment/ /kum.bən.si.uˌnaɫˈmen/ /kuɱ.vən.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
convenzionalmente

convenient /kom.be.niˈen/ /koɱ.ve.niˈent/ /koɱ.və.niˈent/ /kum.bə.niˈen/ /kuɱ.və.niˈen/ (adj)
conveniente

convenientment /kom.be.niˌemˈmen/ /koɱ.ve.niˌemˈment/ /koɱ.və.niˌemˈment/ /kum.bə.niˌemˈmen/ /kuɱ.və.niˌemˈmen/ (adv)
convenevolmente

convenir /kom.beˈni/ /koɱ.veˈniɾ/ /koɱ.vəˈni/ /kum.bəˈni/ /kuɱ.vəˈni/ (v)
convenire

convent /komˈben/ /koɱˈvent/ /kumˈben/ /kuɱˈven/ (n, masc)
convento

convergir /koɱ.veɾˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.βerˈʒi/ /koɱ.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /kun.vəɾˈʒi/ /kun.βərˈʒi/ (v)
convergere

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ (n, fem)
conversazione
  Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

conversor digital a analògic (n, masc)
convertitore da analogico a digitale

convertir /kom.berˈti/ /kom.beɾˈti/ /koɱ.veɾˈtiɾ/ /koɱ.vəɾˈti/ /kum.bərˈti/ /kuɱ.vərˈti/ (v)
convertire
  Transformar una cosa en una altra.
  Portar a la verdadera religió o a la pràctica dels bons costums al qui va errat.

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ (adj, masc)
convesso

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ (v)
invitare

convidat /kom.biˈðat/ /koɱ.viˈðat/ /kum.biˈðat/ /kuɱ.viˈðat/ (n, masc)
invitato

convincentment /kom.binˌsemˈmen/ /koɱ.vinˌsemˈment/ /kum.binˌsemˈmen/ /kuɱ.vinˌsemˈmen/ (adv)
convincentemente

convit /komˈbit/ /koɱˈvit/ /kumˈbit/ /kuɱˈvit/ (n, masc)
banchetto

conviure /komˈbiw.ɾe/ /koɱˈviw.ɾe/ /koɱˈviw.ɾə/ /kumˈbiw.ɾə/ /kuɱˈviw.ɾə/ (v)
convivere

convivència /kom.biˈβɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.ə/ /kuɱ.viˈvɛn.si.ə/ (n, fem)
convivenza

convocar /kom.boˈka/ /kom.boˈkaɾ/ /kom.voˈkaɾ/ /kum.buˈka/ /kum.vuˈka/ (v)
convocare

convulsivament /kom.buɫˌsi.βaˈmen/ /koɱ.vuɫˌsi.vaˈment/ /koɱ.vuɫˌsi.vəˈment/ /kum.buɫˌsi.βəˈmen/ /kuɱ.vuɫˌsi.vəˈmen/ (adv)
convulsamente

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ (v)
convincere

cony /ˈkoɲ/ (n, masc)
fica, figa

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ (v)
conoscere
  Tenir idea clara de la fisonomia o figura d'alguna persona.
sapere
  Entendre, tenir idea d'alguna cosa.

coníferes /koˈni.fe.ɾes/ /kuˈni.fə.ɾəs/ (n, fem)
conifere

cooperació /ko.o.pe.ɾa.siˈo/ /ko.o.pə.ɾə.siˈo/ /ku.u.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
cooperazione

cooptar /ko.opˈta/ /ko.opˈtaɾ/ /ku.upˈta/ (v)
cooptare

coordinació /ko.oɾ.ði.na.siˈo/ /ko.oɾ.ði.nə.siˈo/ /ku.ur.di.nə.siˈo/ /ku.ur.ði.nə.siˈo/ (n, fem)
coordinazione

coordinadament /ko.or.ðiˌna.ðaˈmen/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðaˈmen/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðaˈment/ /ko.oɾ.ðiˌna.ðəˈment/ /ku.ur.diˌna.ðəˈmen/ /ku.ur.ðiˌna.ðəˈmen/ (adv)
coordinatamente

coordinador /ko.or.ði.naˈðo/ /ko.oɾ.ði.naˈðoɾ/ /ko.oɾ.ði.nəˈðo/ /ku.ur.di.nəˈðo/ /ku.ur.ði.nəˈðo/ (n, masc)
coordinatore

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ (n, masc)
colpo di estato

cop d'ull (n, masc)
sguardo
  Esguard breu.

cop de puny (n, masc)
cazzotto

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ (n, fem)
biechiere
  Recipient per contenir líquid amb un peu.
forma
  La part buida d'un barret en què hi entra el cap.
bracciere
  Braser que té la figura de copa, feta de llautó, coure o altre material, amb dues nanses per a portar-lo d'una part a una altra.
biechiere, coppe
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un recipient ornamental.
coppa
  En uns sostenidors i en altres peces de vestir femenines, cada part que cobreix un pit.
coppa, boccale
  Trofeu que es dona al guanyador en una competició o concurs.

copar /koˈpa/ /koˈpaɾ/ /kuˈpa/ (v)
circondare
  Tallar la retirada d’un enemic envoltant-lo.
puntare il banco
  Apostar la quantitat total de què respon la banca.
aggiudicarsi
  Acaparar tots els llocs d’una elecció, competició.

copel·la /koˈpɛ.ɫa/ /koˈpɛ.ɫɛ/ /koˈpɛɫ.ɫa/ /koˈpɛɫ.ɫə/ /kuˈpɛ.ɫə/ /kuˈpɛɫ.ɫə/ (n, fem)
coppella

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ (n, masc)
copernicio

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ (v)
copiare
  Reproduir un text o document original.
  Fer un examen de forma fraudulenta amb les mateixes respostes d'un altre.

copilot /ko.piˈlɔt/ /ku.piˈɫɔt/ (n, neut)
copilota

copiosament /ko.piˌo.zaˈmen/ /ko.piˌo.zaˈment/ /ko.piˌo.zəˈment/ /ku.piˌo.zəˈmen/ (adv)
copiosamente

coproductor /ˌko.pɾo.ðukˈto/ /ˌko.pɾo.ðukˈtoɾ/ /ˌko.pɾu.ðukˈto/ (n, masc)
coproduttore
  Persona que coprodueix alguna cosa.

copsar /kopˈsa/ /kopˈsaɾ/ /kupˈsa/ (v)
capire
  Arribar a percebre.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ (adj, masc)
copto
  Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ (n, masc)
copto
  Membre de l’Església cristiana monofisita d’Egipte.
  (invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ (n, masc)
cuore
  Múscul que bombeja la sang a través del cos.
  Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
  Part central d'alguna cosa.
coro
  Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
  Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ (adj)
cordiale
  Cordial, entranyable.
corale
  (música) Relatiu al cor.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ (n, fem)
coro
  Grup de persones que canten simultàniament, de vegades també dit en la forma reduïda cor.
corale
  Composició musical religiosa destinada a ésser cantada per un cor musical.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ (n, masc)
corallo
  Animal metazou marí proveït d'un esquelet calcari; corall.

coralment /koˌɾaɫˈmen/ /koˌɾaɫˈment/ /kuˌɾaɫˈmen/ (adv)
coralmente

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
coraggio
  Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

coratjosament /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈment/ /ko.ɾəˌd͡ʒo.zəˈment/ /ku.ɾəˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
coraggiosamente

corb /ˈkorp/ (adj, masc)
curvo
  Línia que es desvia de la recta de forma continuada.

corb /ˈkorp/ (n, masc)
corvo, corvo imperiale
  Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corball /koɾˈbaʎ/ /kurˈbaj/ /kurˈbaʎ/ (n, masc)
corvina

corball de roca (n, masc)
ombrina

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ (n, fem)
cravatta
  Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.

corc /ˈkork/ (n, masc)
tarlo
  Larva o adult de certs coleòpters que s'alimenten de la fusta, del gra o d'altres vegetals.
  càries
dissipatore, tarlo
  (figurat) Persona o cosa que consumeix els béns d'altri.

corcar /korˈka/ /koɾˈka/ /koɾˈkaɾ/ /kurˈka/ (v)
tarlare

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ (n, fem)
molla
  Sistema format per una tira d'acer enrotllada a un tambor que impulsa el moviment en un rellotge i altres en aparells de temps programat.
corda, fune
  (esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
  (pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

cordialment /kor.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈment/ /kur.diˌaɫˈmen/ /kur.ðiˌaɫˈmen/ (adv)
cordialmente

cordill /koɾˈðiʎ/ /kurˈdiʎ/ /kurˈðiʎ/ (n, masc)
stringa
  Fil de cànem prim, format per dos o tres caps torçats, emprat per a lligar coses.

cordó /koɾˈðo/ /kurˈdo/ (n, masc)
cordone
  Espècie de corda generalment rodona que acostuma a fer-se de fils entrelligats o trenats de seda, cotó, estam i altres matèries semblants, i que acostuma a tenir la funció de subjectar o lligar algun objecte.
  La corda amb què se cenyeixen l'hàbit els religiosos d'alguns ordres.
  Guarnició que es fa a la vora de les monedes per a que no siguin falsificades ni retallades (antigament).
  (argot casteller) Cadascun dels cercles concèntrics dels castellers de la pinya; el primer cordó consisteix dels castellers en contacte directe amb el tronc (primeres mans, primers vents i laterals), el segon cordó dels castellers col·locats darrere dels del primer cordó, etc.
cordellina, cordone
  Conjunt de partides de tropa o gent col·locades de distància en distància per a privar la comunicació d'un territori amb un altre o per a impedir el pas.

coreligionari /ko.re.ɫi.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.re.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.rə.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ku.rə.ɫi.ʒi.uˈna.ɾi/ (n, masc)
correligionario

coresponsable /ko.res.ponˈsa.bɫe/ /ko.res.ponˈsa.βɫe/ /ko.res.ponˈsab.bɫe/ /ko.rəs.ponˈsab.bɫə/ /ku.rəs.punˈsa.βɫə/ /ku.rəs.punˈsab.bɫə/ (n, neut)
corresponsabile

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ (adj, masc)
coreano
  Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ (n, masc)
coreano
  Individu de Corea.
  (masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corferir /ˌkɔr.feˈɾi/ /ˌkɔr.fəˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾiɾ/ (v)
ferire il coure
  Tenir mal d'amors, patir per si el sentiment d'amor és correspost o no.

corifeu /ko.ɾiˈfɛw/ /ku.ɾiˈfɛw/ (n, masc)
corifeo

corioamnionitis /ko.ɾi.o.am.ni.oˈni.tis/ /ko.ɾi.o.əm.ni.oˈni.tis/ /ku.ɾi.u.əm.ni.uˈni.tis/ (n, fem)
corioamnionite

corn /ˈkɔrn/ (n, masc)
corno
  Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

corn anglès (n, masc)
corno inglese

corn de l'abundància (n, masc)
corno dell'abbondanza

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ (n, fem)
cornetta
  Instrument aeròfon, de metall, semblant a la trompeta, però més petit i de sons més aguts.

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ (n, fem)
cornicione, cornice
  (arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

cornucòpia /ˌkor.nuˈkɔ.pi.ə/ /ˌkoɾ.nuˈkɔ.pi.a/ (n, fem)
cornucopia
  Símbol del corn de l'abundància.

corol·la /koˈɾɔ.ɫa/ /koˈɾɔ.ɫɔ/ /koˈɾɔɫ.ɫa/ /koˈɾɔɫ.ɫə/ /kuˈɾɔ.ɫə/ /kuˈɾɔɫ.ɫə/ (n, fem)
corolla

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ (n, fem)
corona

coronar /ko.ɾoˈna/ /ko.ɾoˈnaɾ/ /ku.ɾuˈna/ (v)
coronare

coronel /ko.ɾoˈneɫ/ /ko.ɾoˈnɛɫ/ /ku.ɾuˈnɛɫ/ (n, masc)
colonnello

coroïdal /ko.ɾo.iˈðaɫ/ /ku.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
coroideo

corporalment /kor.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈment/ /kur.puˌɾaɫˈmen/ (adv)
corporalmente

corporativament /kor.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾaˌti.vaˈment/ /koɾ.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾəˌti.vəˈment/ /kur.pu.ɾəˌti.vəˈmen/ /kur.pu.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
corporativamente

corpulent /kor.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫent/ /kur.puˈɫen/ (adj, masc)
corpulento

corpòriament /korˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈment/ /koɾˌpɔ.ɾi.əˈment/ /kurˌpɔ.ɾi.əˈmen/ (adv)
corporeamente

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ (n, masc)
rimessa

correccionalment /ko.rek.si.oˌnaɫˈmen/ /ko.rek.si.oˌnaɫˈment/ /ko.rək.si.oˌnaɫˈment/ /ku.rək.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
correzionalmente

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ (n, fem)
correzione

correctament /koˌrɛk.taˈmen/ /koˌrɛk.taˈment/ /koˌrɛk.təˈment/ /kuˌrɛk.təˈmen/ (adv)
correttamente

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ (adj)
corretto

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ (v)
correggere

correlativament /ko.re.ɫaˌti.vaˈment/ /ko.re.ɫaˌti.βaˈmen/ /ko.rə.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.rə.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
correlativamente

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ (n, masc)
corrente
  Massa que flueix contínuament.

correntment /koˌremˈmen/ /koˌremˈment/ /kuˌremˈmen/ (adv)
correntemente

corrents /koˈrens/ /kuˈrens/ (adv)
presto

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ (v)
corrispondere
  Tenir una cosa proporció o conformitat amb una altra.
  Ésser responsabilitat, pertocar.

corresponent /ko.res.poˈnen/ /ko.res.poˈnent/ /ko.rəs.poˈnent/ /ku.rəs.puˈnen/ (adj)
corrispondente

corresponsal /ko.res.ponˈsaɫ/ /ko.rəs.ponˈsaɫ/ /ku.rəs.punˈsaɫ/ (n, neut)
corrispondente

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ (n, fem)
cinghia, correggia
  Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ (n, masc)
corriere
  Persona que és portadora de notícies o que transporta personalment una carta, sobretot en temps de guerra.
posta
  Conjunt de cartes o de correspondència.
  (plural) Servei de missatgeria.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw (n, masc)
posta elettronica

corrinyar /ko.riˈɲa/ /ko.riˈɲaɾ/ /ku.riˈɲa/ (v)
affretarsi

corroborar /ko.ro.boˈɾa/ /ko.ro.boˈɾaɾ/ /ko.ro.βoˈɾa/ /ku.ru.buˈɾa/ /ku.ru.βuˈɾa/ (v)
corroborare

corroir /ko.ruˈi/ /ko.ruˈiɾ/ /ku.ruˈi/ (v)
corrodere

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ (v)
corrompere
  Alterar o mudar la forma d'alguna cosa.
  Metafòricament, pervertir o seduir a una dona.
  Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.
putrefarsi
  (pronominal) Podrir-se, fer-se malbé.

corrompre's /koˈrom.pɾes/ /kuˈrom.pɾəs/ (v)
putrefarsi

corrompudament /ko.romˌpu.ðaˈmen/ /ko.romˌpu.ðaˈment/ /ko.romˌpu.ðəˈment/ /ku.rumˌpu.ðəˈmen/ (adv)
corrottamente

corrua /koˈru.a/ /kuˈru.ə/ (n, fem)
grande file

corrupció /ko.rup.siˈo/ /ku.rup.siˈo/ (n, fem)
corruzione
  (material) Alteració de la puresa o integritat d'una substància, tant sigui per la seva desmembrament, per la barreja amb d'altres substàncies, o per la desviació del seu curs esperat.

corruptament /koˌrup.taˈmen/ /koˌrup.taˈment/ /koˌrup.təˈment/ /kuˌrup.təˈmen/ (adv)
corrottamente

corruptible /ko.rupˈti.bɫe/ /ko.rupˈti.βɫe/ /ko.rupˈtib.bɫe/ /ko.rupˈtib.bɫə/ /ku.rupˈti.βɫə/ /ku.rupˈtib.bɫə/ (adj)
corruttibile

corró /koˈro/ /kuˈro/ (n, masc)
matterello, rullo
  Peça cilíndrica sobre la qual s'enrotllen les persianes que queden dins d'una caixa a la paret.
  Eina en forma de cilindre pesat, emprat per aplanar o compactar el terreny en agricultura i en construcció de carreteres.
  Eina de jardineria que es fa servir per escarificar la gespa, té forma de cilindre amb punxons.
  Rotlle de fusta, amb agafador per cada extrem, que es fa servir a la cuina per aplanar una massa.
  Mena de roda petita en la qual els pescadors lliguen el volantí.

cortesament /korˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈment/ /koɾˌtə.zəˈment/ /kurˌtɛ.zəˈmen/ (adv)
cortesemente

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ (n, fem)
cortesia

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ (n, masc)
cortigiano

corticosteroide /koɾ.ti.kos.teˈɾɔj.ðe/ /koɾ.ti.kos.təˈɾɔj.ðə/ /kur.ti.kus.təˈɾɔj.ðə/ (n, masc)
corticosteroide

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ (n, fem)
cortina, tenda
  Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.

cortisol /koɾ.tiˈzɔɫ/ /kur.tiˈzɔɫ/ (n, masc)
cortisolo

cortès /koɾˈtes/ /koɾˈtəs/ /kurˈtɛs/ (adj, masc)
cortese

corxera /koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /koɾˈʃɛ.ɾə/ /kurˈʃɛ.ɾə/ (n, fem)
croma
  Figura musical amb el valor de la meitat d'una negra.

corònim /koˈɾɔ.nim/ /kuˈɾɔ.nim/ (n, masc)
choronyme, coronimo

cos (n, masc)
corpo
  Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ (n, fem)
cosa
  Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ (n, fem)
cugina

cosina prima (n, fem)
cugina seconda

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ (v)
cucire

cosmonauta /koz.moˈnaw.ta/ /koz.moˈnaw.tə/ /kuz.muˈnaw.tə/ (n, neut)
cosmonauta

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ (n, masc)
cosmo

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ (adj, masc)
cosmetico

cosmètica /kozˈmɛ.ti.ka/ /kuzˈmɛ.ti.kə/ (n, fem)
cosmesi

cospell /kosˈpeʎ/ /kusˈpeʎ/ (n, masc)
tondello

cossi /ˈkɔ.si/ (n, masc)
bacinella
  Recipient gran de forma troncocònica, amb un forat a la part de baix, que servia per fer-hi la bugada.

cossia /koˈsi.a/ /kuˈsi.ə/ (n, fem)
corsia
  Passadís o corredor que s'estenia, de proa a popa, a la part central d’una galera.
  Pla de simetria d'un vaixell que el talla pel mig i va de proa a popa.

cossiol /ko.siˈɔɫ/ /ku.siˈɔɫ/ (n, masc)
casseruola

cost /ˈkɔst/ (n, masc)
costo

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ (n, fem)
costa, litorale
  Part de la terra que toca al mar.
costa
  Pendís de muntanya.

costar un ull (v)
costare un occhio

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ (n, masc)
lato
  Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.

costejar /kos.teˈd͡ʒa/ /kos.teˈd͡ʒaɾ/ /kos.teˈʒa/ /kos.təˈd͡ʒa/ /kus.təˈʒa/ (v)
costeggiare
  (nàutica) Navegar per la costa.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ (n, fem)
costola, costa
  (anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.
costoletta, spuntatura
  (aliments) Tros de carn adherit a la costella d'un animal.

costosament /kosˌto.zaˈmen/ /kosˌto.zaˈment/ /kosˌto.zəˈment/ /kusˌto.zəˈmen/ (adv)
costosamente

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ (n, masc)
abitudine

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ (n, masc)
cugino

cosí prim (n, masc)
cugino secondo

cota /ˈko.ta/ /ˈko.tə/ /ˈkɔ.ta/ /ˈkɔ.tɔ/ /ˈkɔ.tə/ (n, fem)
cotta
  Vestidura de defensa medieval feta de cuiro amb malles de ferro entrellaçades.
quota
  Altitud d’un punt geogràfic.
sottana
  Bata dels escolans.

cotilèdon /ko.tiˈɫɛ.ðon/ /ku.tiˈɫɛ.ðun/ (n, masc)
cotiledone

cotna /ˈkon.na/ /ˈkon.nə/ (n, fem)
cotenna

cotnar /konˈna/ /konˈnaɾ/ /kunˈna/ (v)
scorticare
  Cobrar a algú en excés.

cotoliu /ko.toˈɫiw/ /ku.tuˈɫiw/ (n, masc)
tottavilla

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ (n, masc)
macchina, automobile
  Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).
carrozza
  Vehicle amb rodes arrossegat per animals de tir destinat al transport de persones.

cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ (n, masc)
cocchiere

cotó /koˈto/ /kuˈto/ (n, masc)
cotone

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ (n, masc)
rame
  Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ (v)
cuocere
  (cuina) Preparar un aliment al foc o alta temperatura.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ (n, fem)
grotta, caverna

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ (adj, masc)
codardo, vigliacco
  Que no té coratge.

covardament /koˌvaɾ.ðaˈment/ /koˌvaɾ.ðəˈment/ /koˌβar.ðaˈmen/ /koˌβaɾ.ðaˈmen/ /kuˌvar.ðəˈmen/ /kuˌβar.dəˈmen/ (adv)
codardamente

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ (n, fem)
cobardia, pusillanimità

covid-19 /koˌvi.ðiˈnɔw/ /koˌvid.diˈnɔw/ /koˌβi.ðiˈnɔw/ /koˌβid.diˈnɔw/ /kuˌvid.diˈnɔw/ /kuˌβid.diˈnɔw/ (n)
Covid-19

coàgul /koˈa.ɣuɫ/ /kuˈa.ɣuɫ/ (n, masc)
coagulo

coça /ˈko.sa/ /ˈko.sə/ (n, fem)
calcio

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ (n, masc)
granchio
  Crustaci de la infraordre Brachyura.

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ (n, neut)
Cancro
  Persona del signe zodiacal de Cranc o Càncer.

crani (n, masc)
cranio

cranial /kɾa.niˈaɫ/ /kɾə.niˈaɫ/ (adj)
cranico

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ (n, fem)
creazione

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ (n, masc)
creatore

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ (v)
creare
  Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ (adj, masc)
creativo

creença (n, fem)
credenza

creixen /ˈkɾe.ʃen/ /ˈkɾe.ʃən/ /ˈkɾej.ʃen/ (n, masc)
crescione

creixença /kɾejˈʃen.sa/ /kɾeˈʃen.sa/ /kɾəˈʃen.sə/ /kɾəˈʃɛn.sə/ (n, fem)
crescita

crema /ˈkɾe.mə/ (n, fem)
bruciatua
  Acció de cremar.
crema
  Part greixosa de la llet.
crema, panna
  Preparació farmacèutica viscosa d'aplicació dèrmica.
panna
  Preparació culinària amb cereals i llet, entre altres ingredients, més espès que una sopa.

crema /ˈkɾe.mə/ (n, masc)
crema
  Color groc blanquinós.

crema cremada (n, fem)
crema bruciata

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ (n, fem)
bruciata

cremallera /kɾe.maˈʎe.ɾa/ /kɾə.məˈʎe.ɾə/ (n, fem)
cerniera, cerniera lampo
  Petit mecanisme d'ús tèxtil per ajuntar dues peces de roba, consistent en una peça movible entre dues peces longitudinals dentades.

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ (v)
bruciare, ardere
  (intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ (n, masc)
crepuscolo

crescendo /kɾeˈʃen.do/ /kɾeˈʃɛn.do/ (n, masc)
crescendo

crescuda /kɾesˈku.ða/ /kɾəsˈku.ðə/ (n, fem)
crescimento
  L'acte o efecte de créixer.
accrescimento, crescere
  Augment d'aigua dels rius i rieres degut a la pluja o en fondre's la neu.
crescere, maglia
  (plural) Els punts que s'augmenten en alguns paratges de la mitja per que sigui més ampla.

cresp /ˈkɾesp/ /ˈkɾəsp/ /ˈkɾɛsp/ (adj, masc)
crespo

crespar /kɾesˈpa/ /kɾesˈpaɾ/ /kɾəsˈpa/ (v)
arricciare, increspare
  Fer tornar cresp, el cabell arrissat, la roba ondulada.

crespó /kɾesˈpo/ /kɾəsˈpo/ (n, masc)
crespo
  Teixit fet amb fils de seda torçats.

cresta /ˈkɾes.ta/ /ˈkɾəs.tə/ /ˈkɾɛs.tə/ (n, fem)
cresta

cresta xinesa (n, fem)
jiaozi

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ (n, fem)
creta

cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ (adj, masc)
cretaceo

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ (n, fem)
croce
  Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
  Instrument de tortura.

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ (v)
attraversare
  Travessar un lloc d’un costat a l’altre.

creuer /kɾeˈwe/ /kɾeˈweɾ/ /kɾəˈwe/ (n, masc)
crociera, incrociatore
  Vaixell de guerra superior al destructor i inferior al cuirassat.
crociera
  Viatge turístic en vaixell.

creuerista /kɾe.weˈɾis.ta/ /kɾe.weˈɾis.te/ /kɾə.wəˈɾis.tə/ (n, neut)
crocerista

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ (v)
credere
  Tenir confiança.
  Tenir per certa una cosa no demostrada per la ciència, tenir fe.
  Pensar, tenir una opinió.

creïblement /kɾeˌi.bɫeˈment/ /kɾeˌi.βɫeˈmen/ /kɾeˌib.bɫeˈmen/ /kɾəˌi.βɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈment/ (adv)
credibilmente

criat /kɾiˈat/ (n, masc)
servitore

criaturada /kɾi.a.tuˈɾa.ða/ /kɾi.ə.tuˈɾa.ðə/ (n, fem)
bambinata

crida /ˈkɾi.ða/ /ˈkɾi.ðə/ (n, fem)
chiamata
  Acció de comunicar quelcom a un grup gran de persones.

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ (v)
gridare
  (intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
chiamare
  (transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

crim /ˈkɾim/ (n, masc)
crimine

criminalitzar /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
criminalizzare
  Considerar alguna cosa com a criminal (un plet, una persona, una institució).

criminalment /kɾi.miˌnaɫˈmen/ /kɾi.miˌnaɫˈment/ (adv)
criminalmente

criminosament /kɾi.miˌno.zaˈmen/ /kɾi.miˌno.zaˈment/ /kɾi.miˌno.zəˈmen/ /kɾi.miˌno.zəˈment/ (adv)
criminosamente

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ (n, fem)
criniera

cripta /ˈkɾip.ta/ /ˈkɾip.tə/ (n, fem)
cripta

criptococ /kɾip.toˈkɔk/ /kɾip.tuˈkɔk/ (n, masc)
criptococco

criptogènic /kɾip.toˈʒɛ.nik/ /kɾip.tuˈʒɛ.nik/ (adj, masc)
?????

criptó (n, masc)
cripto

crisi /ˈkɾi.zi/ (n, fem)
crisi

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ (n)
crisma
  L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

cristadelf /kɾis.taˈðɛɫf/ /kɾis.təˈðɛɫf/ (n, masc)
cristadelfiano, Cristadelfiano

cristall /kɾisˈtaʎ/ (n, masc)
cristallo

cristal·lització /kɾis.taɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /kɾis.təɫ.ɫid.zə.siˈo/ (n, fem)
cristallizzazione

cristal·litzar /kɾis.taɫ.ɫiˈd͡za/ /kɾis.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /kɾis.təɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
cristallizzare

cristal·lografia /kɾis.taɫ.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /kɾis.təɫ.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
cristallografia

cristianament /kɾis.tiˌa.naˈmen/ /kɾis.tiˌa.naˈment/ /kɾis.tiˌa.nəˈmen/ /kɾis.tiˌa.nəˈment/ (adv)
cristianamente

cristianitzar /kɾis.ti.a.niˈd͡za/ /kɾis.ti.a.niˈza/ /kɾis.ti.a.niˈzaɾ/ /kɾis.ti.ə.niˈd͡za/ (v)
cristianizzare

cristià /kɾis.tiˈa/ (adj, masc)
cristiano
  Relatiu al cristianisme.

cristià /kɾis.tiˈa/ (n, masc)
cristiano
  Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

crisàlide /kɾiˈza.ɫi.ðe/ (n, fem)
crisalide

crit /ˈkɾit/ (n, masc)
grido, urlo

critarquia /kɾi.taɾˈki.a/ /kɾi.tərˈki.ə/ (n, fem)
critarchia

criticar /kɾi.tiˈka/ /kɾi.tiˈkaɾ/ (v)
criticare
  Examinar una cosa o una persona buscant-li els defectes.

croada /kɾoˈa.ða/ /kɾoˈa.ðə/ /kɾuˈa.ðə/ (n, fem)
crociata

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ (adj, masc)
croato
  Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ (n, masc)
crociato
  Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.
croato
  Persona originaria de Croàcia.
  (masculí singular) Llengua eslava parlada a Croàcia i a Bòsnia i Hercegovina.

crom (n, masc)
cromo

cromatina /kɾo.maˈti.na/ /kɾo.məˈti.nə/ /kɾu.məˈti.nə/ (n, fem)
cromatina

cromorinorrea /kɾo.mo.ri.noˈre.a/ /kɾo.mo.ri.noˈre.ə/ /kɾu.mu.ri.nuˈre.ə/ (n, fem)
cromorinorrea

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ (n, masc)
cromosoma

cromàtic /kɾoˈma.tik/ /kɾuˈma.tik/ (adj, masc)
cromatico

cromàticament /kɾoˌma.ti.kaˈmen/ /kɾoˌma.ti.kaˈment/ /kɾoˌma.ti.kəˈment/ /kɾuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
cromaticamente

cronicó /kɾo.niˈko/ /kɾu.niˈko/ (n, masc)
chronicon

cronografia /kɾo.no.ɣɾaˈfi.a/ /kɾu.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
cronografia

cronologia /kɾo.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kɾu.nu.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
cronologia

cronològicament /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /kɾu.nuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
cronologicamente

cronometrar /kɾo.no.meˈtɾa/ /kɾo.no.meˈtɾaɾ/ /kɾu.nu.məˈtɾa/ (v)
cronometrare

cronostratigrafia /ˌkɾɔ.nos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /ˌkɾɔ.nos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌkɾɔ.nus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
cronostratigrafia

cronòmetre /kɾoˈnɔ.me.tɾe/ /kɾoˈnɔ.mə.tɾə/ /kɾuˈnɔ.mə.tɾə/ (n, masc)
cronometro

croquis /ˈkɾɔ.kis/ (n, masc)
abbozzo

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ (n, fem)
gruccia, stampella
  Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.
forchetta
  Barra de fusta amb dos ganxos en un extrem que serveix per a sostenir tabernacles.
pastorale
  Bastó en figura de gaiat que usaven els bisbes com a insígnia de la seva dignitat.

cruament /ˌkɾu.aˈmen/ /ˌkɾu.aˈment/ /ˌkɾu.əˈmen/ /ˌkɾu.əˈment/ (adv)
crudamente

crucifix /kɾu.siˈfiks/ (n, masc)
crocifisso, crocefisso

cruel /kɾuˈɛɫ/ (adj)
crudele

cruelment /kɾuˌɛɫˈmen/ /kɾuˌɛɫˈment/ (adv)
crudelmente

cruentament /kɾuˌen.taˈmen/ /kɾuˌen.taˈment/ /kɾuˌen.təˈmen/ /kɾuˌen.təˈment/ (adv)
cruentemente

crustaci /kɾusˈta.si/ (n, masc)
crostaceo
  Artròpode amb una closca calcària i amb unes de les potes disposades per a la prensió.

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ (n, fem)
incrocio
  Encreuament de carrers o de carreteres.
strisce pedonali
  Lloc del carrer indicat amb franges de pintura blanca com a pas específic per vianants.

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ (n, masc)
cratere

crèdit /ˈkɾɛ.ðit/ (n, masc)
credito
  Confiança que inspira la veracitat d'algú.

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ (v)
crescere

crític /ˈkɾi.tik/ (adj, masc)
critico

crítica /ˈkɾi.ti.ka/ /ˈkɾi.ti.kə/ (n, fem)
critica

críticament /ˌkɾi.ti.kaˈmen/ /ˌkɾi.ti.kaˈment/ /ˌkɾi.ti.kəˈmen/ /ˌkɾi.ti.kəˈment/ (adv)
criticamente

crònic /ˈkrɔ.nik/ (adj, masc)
cronico

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ (n, fem)
cronaca

crònicament /ˌkɾɔ.ni.kaˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kaˈment/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈment/ (adv)
cronicamente

cròtals /ˈkɾɔ.taɫs/ /ˈkɾɔ.təɫs/ (n, masc)
crotalo

cu /ˈku/ (n, fem)
cu

cua /ˈku.a/ (n, fem)
coda
  Apèndix posterior d'alguns animals.
coda di cavallo
  Recollit del cabell humà amb una goma.
fila, coda
  Renglera ordenada per esperar el torn.

cub (n, masc)
cubo

cuboïdal /ku.bo.iˈðaɫ/ /ku.bu.iˈðaɫ/ /ku.βu.iˈðaɫ/ (adj)
cuboide

cuc (n, masc)
verme, baco

cuc de seda (n, masc)
baco da seta

cuculla /kuˈku.jə/ /kuˈku.ʎa/ /kuˈku.ʎə/ (n, fem)
guglia
  Torre acabada en forma de pinacle.
picco
  Cim agut d'una muntanya.

cucut /kuˈkut/ (n, masc)
cuculo, cucù

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ (n, fem)
batticoda

cuidar /kujˈða/ /kujˈðaɾ/ /kwiˈða/ (v)
badare
  Tenir cura d'algú o d'un animal.

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ (n, fem)
cucina
  Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ (v)
cucinare

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ (n, masc)
cuoco

cuir /ˈkujr/ (n, masc)
cuoio, pelle

cuirassa /kujˈɾa.sa/ /kujˈɾa.sə/ /kwiˈɾa.sa/ (n, fem)
corazza
  Peça de l'armadura que cobreix bona part del tronc i que està feta d'un material sòlid (inicialment de cuir i posteriorment de metall) per tal d'evitar desperfectes per l'atac de l'enemic.

cuirassat /kuj.ɾaˈsat/ /kuj.ɾəˈsat/ /kwi.ɾaˈsat/ (n, masc)
corazzata

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ (n, fem)
coscia

cuixot /kujˈʃɔt/ /kuˈʃɔt/ (n, masc)
coscia
  Tros dels pantalons en el qual s'hi fica una cama.
cosciale
  Peça de l'armadura que tapa i defensa la cuixa.
prosciutto
  Cuixa gran, especialment de porc salada.

cul (n, masc)
culo, chiappe

culler /kuˈʎe/ /kuˈʎeɾ/ (n, masc)
cucchiaione

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ (n, fem)
cucchiaio

cullereta /ku.jəˈɾɛ.tə/ /ku.ʎeˈɾe.ta/ /ku.ʎəˈɾə.tə/ (n, fem)
cucchiaino
  (especialment) Cullera petita per a servir-se o prendre petites quantitats, habitualment cafè, gelats, dolços.

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ (n, masc)
colpa

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
colpevolezza

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ (adj)
colpevole
  Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ (n, neut)
colpevole
  Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culpar /kuɫˈpa/ /kuɫˈpaɾ/ (v)
incolpare

cultament /ˌkuɫ.taˈmen/ /ˌkuɫ.taˈment/ /ˌkuɫ.təˈmen/ /ˌkuɫ.təˈment/ (adv)
culturalmente

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ (adj, masc)
colto
  Persona dotada de cultura.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ (n, masc)
culto
  Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultivar /kuɫ.tiˈva/ /kuɫ.tiˈvaɾ/ /kuɫ.tiˈβa/ /kuɫ.tiˈβaɾ/ (v)
coltivare

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
cultura

cultural /kuɫ.tuˈɾaɫ/ (adj)
culturale

culturalment /kuɫ.tuˌɾaɫˈmen/ /kuɫ.tuˌɾaɫˈment/ (adv)
culturalmente

cumpleanyer /kum.pɫe.aˈɲe/ /kum.pɫe.aˈɲeɾ/ /kum.pɫe.əˈɲe/ (n, masc)
festeggiato

cumquat /kumˈkwat/ (n, masc)
kumquat

cumulativament /ku.mu.ɫaˌti.vaˈment/ /ku.mu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ku.mu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.mu.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.mu.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
cumulativamente

cunyada /kuˈɲa.ða/ (n, fem)
cognata

cunyat (n, masc)
cognato

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ (n, fem)
cura
  Manera de fer les coses posat molta atenció i esmerçant-se pel resultat final.
  Assistència a un malalt.

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ (v)
curare
  Aplicar cures mèdiques.

curi (n, masc)
curio

curialment /ku.ɾiˌaɫˈmen/ /ku.ɾiˌaɫˈment/ (adv)
curialmente

curiosament /ku.ɾiˌo.zaˈmen/ /ku.ɾiˌo.zaˈment/ /ku.ɾiˌo.zəˈmen/ /ku.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
curiosamente

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ (n, fem)
curiosità

curiós /ku.ɾiˈos/ (adj, masc)
curioso
  Que desitja saber coses.

curosament /kuˌɾo.zaˈmen/ /kuˌɾo.zaˈment/ /kuˌɾo.zəˈmen/ /kuˌɾo.zəˈment/ (adv)
accuratamente

curs /ˈkurs/ (n, masc)
corso

curs escolar (n, masc)
anno accademico

cursa /ˈkuɾ.sa/ (n, fem)
corsa

curt (adj, masc)
corto
  De poca llargada o longitud.

curt de gambals (adj, masc)
scemo

curt de vista (adj, masc)
corto di vista
  miop

curtament /ˌkur.taˈmen/ /ˌkur.təˈmen/ /ˌkuɾ.taˈmen/ /ˌkuɾ.taˈment/ /ˌkuɾ.təˈment/ (adv)
cortamente

curullar /ku.ɾuˈʎa/ /ku.ɾuˈʎaɾ/ (v)
colmare

curós /kuˈɾos/ (adj, masc)
accurato

custodiar /kus.to.ðiˈa/ /kus.to.ðiˈaɾ/ /kus.tu.ðiˈa/ (v)
custodire

custòdia /kusˈtɔ.ði.a/ /kusˈtɔ.ði.ə/ (n, fem)
custodia
  Acció i efecte de custodiar.
  Peça de metall preciós en què s’exposa l'hòstia després de consagrada.

cutani /kuˈta.ni/ (adj, masc)
cutaneo

càbala /ˈka.ba.ɫa/ (n, fem)
cabala
  (religió) Interpretació mística de la Bíblia pròpia de la tradició jueva.
congetture
  (en plural) Conjectures amb propòsits endevinatoris.

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ (n, masc)
calcolo

càlid (adj, masc)
caldo

càmera /ˈka.me.ɾa/ (n, fem)
camera, fotocamera
  Aparell d'impressió, d'enregistrament, de reproducció i de transmissió d'imatges.

càncer /ˈkan.seɾ/ (n, masc)
cancro
  (medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.
  (botànica) Lesió necròtica generalment profunda que es desenvolupa en tiges, branques o branquillons i està orientada longitudinalment.

càndid /ˈkan.ðit/ (adj, masc)
candido

càndidament /ˌkan.di.ðaˈmen/ /ˌkan.di.ðaˈment/ /ˌkan.di.ðəˈmen/ /ˌkan.di.ðəˈment/ (adv)
candidamente

cànem /ˈka.nem/ (n, masc)
canapa

cànon /ˈka.non/ /ˈka.nun/ (n, masc)
canone

càntera /ˈkan.te.ɾa/ /ˈkan.tə.ɾə/ (n, fem)
tanuta

càntir /ˈkan.ti/ /ˈkan.tiɾ/ (n, masc)
giara

càpsula articular (n, fem)
capsula articolare

càpsula glomerular (n, fem)
capsula di Bowman

càrdies /ˈkar.di.əs/ /ˈkaɾ.ði.es/ (n, masc)
cardia

càrdigan /ˈkar.di.ɣən/ /ˈkaɾ.ði.ɣan/ (n, masc)
cardigan

càrrec /ˈka.rek/ /ˈka.rək/ (n, masc)
carica
  Tasca, la responsabilitat de la qual s'atribueix a una persona per obligació o a canvi d'un sou.
carico
  En la construcció, pes que recau sobre un element.

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ (n, fem)
carica
  Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.

càrtel /ˈkaɾ.teɫ/ (n, masc)
cartello

càrter /ˈkar.tər/ /ˈkaɾ.teɾ/ (n, masc)
carter

càstig /ˈkas.tik/ (n, masc)
castigo, punizione
  Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ (adj, masc)
cataro
  Relatiu al catarisme o als seus seguidors.

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ (n, masc)
cataro
  Seguidor del catarisme.

càtode /ˈka.to.ðe/ /ˈka.tu.ðə/ (n, masc)
catodo

càusticament /ˌkaws.ti.kaˈmen/ /ˌkaws.ti.kaˈment/ /ˌkaws.ti.kəˈmen/ /ˌkaws.ti.kəˈment/ (adv)
causticamente

càvea /ˈka.ve.a/ /ˈka.ve.ə/ /ˈka.βe.a/ /ˈka.βe.ə/ (n, fem)
cavea

càvec /ˈka.vek/ /ˈka.vək/ /ˈka.βek/ /ˈka.βək/ (n, masc)
zappone
  Eina per a cavar amb una fulla estreta, més eixamplada en l’ull.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ (adj, masc)
celtico
  Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ (n, masc)
celtico
  Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ (n, fem)
cellula

cèntric /ˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
centrico

cèrvia /ˈsɛr.bi.ə/ /ˈsɛr.βi.a/ /ˈsɛɾ.vi.a/ /ˈsɛɾ.vi.ə/ (n, fem)
ricciole

cèsar /ˈsɛ.zaɾ/ /ˈsɛ.zər/ (n, masc)
cessare

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ (n, masc)
cervo, capriolo

cíclic /ˈsi.kɫik/ (adj, masc)
ciclico

címbals /ˈsim.baɫs/ /ˈsim.bəɫs/ (n, masc)
cembali

cíngol /ˈsiŋ.ɡoɫ/ /ˈsiŋ.ɡuɫ/ (n, masc)
cingolo

cínicament /ˌsi.ni.kaˈmen/ /ˌsi.ni.kaˈment/ /ˌsi.ni.kəˈmen/ /ˌsi.ni.kəˈment/ (adv)
cinicamente

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ (n, fem)
cetra, zither

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ (n, fem)
coclea
  Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ (n, masc)
cocktail

còctel Molotov /ˌkɔk.teɫ /ˌkɔk.təɫ (n, masc)
bottiglia Molotov

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ (n, masc)
codice

còdol /ˈko.ðuɫ/ /ˈkɔ.ðoɫ/ /ˈkɔ.ðuɫ/ (n, masc)
ciottolo

còfia /ˈkɔ.fi.a/ /ˈkɔ.fi.ə/ (n, fem)
cuffia

còlic (adj, masc)
colico, colica
  Relatiu al còlon

còlic (n, masc)
colica
  Dolor agut a l’abdomen.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ (n, masc)
colon

còlquic /ˈkɔɫ.kik/ (n, masc)
colchico

còmic (n, masc)
fumetto
  Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.

còmicament /ˌkɔ.mi.kaˈmen/ /ˌkɔ.mi.kaˈment/ /ˌkɔ.mi.kəˈmen/ /ˌkɔ.mi.kəˈment/ (adv)
comicamente

còmit /ˈkɔ.mit/ (n, masc)
comito

còmodament /ˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /ˌkɔ.mo.ðaˈment/ /ˌkɔ.mo.ðəˈment/ /ˌkɔ.mu.ðəˈmen/ (adv)
comodamente

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ (adj, masc)
comodo
  Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.
agevole
  Maniobra que resulta fàcil, senzilla, sense entrebancs.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ (adj, masc)
concavo

còndil /ˈkɔn.diɫ/ (n, masc)
condilo

còngruament /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ (adv)
congruamente

cònjuge /ˈkɔɲ.d͡ʒu.d͡ʒe/ /ˈkɔɲ.d͡ʒu.ʒe/ /ˈkɔɲ.ʒu.ʒə/ (n, neut)
coniuge

cònsol /ˈkɔn.soɫ/ /ˈkɔn.suɫ/ (n, neut)
console

còpia /ˈkɔ.pi.a/ (n, fem)
copia
  Acció o efecte de copiar.

còpula /ˈkɔ.pu.ɫa/ /ˈkɔ.pu.ɫə/ (n, fem)
copula

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ (n, fem)
cornea

còrnic /ˈkɔr.nik/ (n, masc)
cornovagliese

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ (v)
correre
  Caminar amb velocitat.
  Es diu dels fluids i líquids, com l'aire, l'aigua, la sang, etc. quan es mouen progressivament d'una part a una altra.
  Passar, seguir, tenir curs les coses, com per exemple, córrer el temps, el son, etc.
  Partir amb promptitud a posar en execució alguna cosa.
corso
  Passar algun negoci per on li correspon.
  En relació a les monedes, passar o ser admesa.
risorsa
  Recórrer, acudir al valiment o ajuda d'algú.
  acórrer
dirsi
  Dir-se, donar-se per notícia alguna cosa.
seguitare
  Perseguir, empaitar.

córrer canyes (v)
giostrare

cúbit /ˈku.βit/ (n, masc)
ulna

cúmul /ˈku.muɫ/ (n, masc)
cumulo

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ (n, fem)
cupola

d'acord (Interjection)
d'accordo
  Expressió de conformitat, de consentiment.

d'amagat (adv)
di nascosto

d'avui endavant (adv)
d'ora in poi

d'entreguerres /ˌden.tɾeˈɣɛ.res/ /ˌden.tɾəˈɣɛ.rəs/ (adj)
interbellico

d'incògnit (adv)
in incognito

dalai-lama /daˌɫajˈɫa.ma/ /dəˌɫajˈɫa.mə/ (n, masc)
dalai-lama

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ (n, fem)
falce
  (agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dallador (n, masc)
falcistore

dallaire (n, neut)
falcistore

dallar /daˈʎa/ /daˈʎaɾ/ /dəˈʎa/ (v)
falciare

dalmàtica /daɫˈma.ti.ka/ /dəɫˈma.ti.kə/ (n, fem)
dalmatica

dama /ˈda.ma/ /ˈda.mə/ (n, fem)
donna

dames /ˈda.mes/ /ˈda.məs/ (n, fem)
dama

damnar /damˈna/ /damˈnaɾ/ /dəmˈna/ (v)
dannare

damnificar /dam.ni.fiˈka/ /dam.ni.fiˈkaɾ/ /dəm.ni.fiˈka/ (v)
danneggiare

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ (n, fem)
danza

dany /ˈdaɲ/ (n, masc)
danno

danyosament /daˌɲo.zaˈmen/ /daˌɲo.zaˈment/ /dəˌɲo.zəˈmen/ /dəˌɲo.zəˈment/ (adv)
dannosamente

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ (n, masc)
danese
  Natural de Dinamarca.
  (masculí singular) Llengua escandinava parlada a la Dinamarca.

dar /ˈda/ /ˈdaɾ/ (v)
dare

dard /ˈdart/ (n, masc)
dardo
  Projectil de punxa afilada que es llença amb la mà o amb una sarbatana.

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ (n, masc)
darmstadtio

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ (adj)
ultimo
  Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ (adv)
dietro

data /ˈda.ta/ (n, fem)
dataa, data

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ (adj, masc)
dativo

dau (n, masc)
dado
  Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ (adj, masc)
dorato
  Del color de l’or.

davallar /da.vaˈʎaɾ/ /da.βaˈʎa/ /də.vəˈʎa/ /də.βəˈʎa/ (v)
scendere

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ (adv)
davanti
  En una situació o posició davantera.

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ (n, masc)
grembiule

davanter /da.vanˈteɾ/ /da.βanˈte/ /da.βanˈteɾ/ /də.vənˈte/ /də.βənˈte/ (n, masc)
avanti
  (esports de pilota) Cadascun dels jugadors que formen la línia davantera.

davanter centre (n, masc)
centravanti

de /de/ /ˈde/ (n, fem)
di
  Nom que es dóna a la lletra d o D.

de /de/ /ˈde/ (preposition)
di
  Preposició per a denotar el cas genitiu (possessió o relació).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (relació).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (part d'una massa o contingut).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (nombre d'objectes).
  Preposició per a denotar el cas ablatiu (circumstancial).
  Preposició per a regir infinitius en el sentit del gerundi llatí.
  Preposició per a determinar el temps.
da
  Preposició per a denotar el cas genitiu (composició o matèria).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (origen). Sovint adquireix la forma des o des de.
  Preposició d'acusatiu que depèn d'una altra preposició.
  Com, usat com a conjunció comparativa.
per
  Per, per denotar causalitat.
di, laonde
  Preposició per a denotar il·lació o inferència.

de debò (adv)
davvero

de franc (adv)
gratis

de joguina (adj)
dapocco

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ (adv)
rapidamente

de res (Interjection)
prego

de revés (adj)
alla rovescia
  (esports de raqueta, pilota basca) Dit del cop o del servei executat des del costat oposat al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
  (hoquei) Dit del cop executat des del costat oposat al braç dominant amb la cara contrària de la pala.

de sobte (adv)
all'improvviso

de taló (adj)
di tacco

debades /deˈba.ðes/ /deˈba.ɾas/ /dəˈba.ðəs/ /dəˈβa.ðəs/ (adv)
invano

debanar /de.baˈnaɾ/ /de.βaˈna/ /də.βəˈna/ (v)
dipanare

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ (n, masc)
dibattito
  Disputa, altercació sobre alguna cosa.
  Tècnica de dinàmica de grups que té l'objectiu de promoure l'expressió i la comprensió orals en una conversa col·lectiva espontània, de desenvolupar estratègies per a la presentació d'idees o l'argumentació, en la qual els participants tenen opinions divergents sobre un tema, que pot ser preparat, però no ho és el desenvolupament de les intervencions.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ (v)
dibattere, discutere
  Disputar amb raons sobre alguna cosa.
contendere, dimenare
  Combatre.
dimenare
  Moure i remenar alguna cosa perquè es condensi o mescli, i perquè es liquidi o dissolgui.

debel·lar /de.beɫˈɫaɾ/ /de.βeɫˈɫa/ /de.βeˈɫa/ /də.bəɫˈɫa/ /də.βəɫˈɫa/ /də.βəˈɫa/ (v)
debellare

debutar /de.βuˈta/ /de.βuˈtaɾ/ /də.βuˈta/ (v)
debuttare

decaedre /de.kaˈe.ðɾe/ /də.kəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
decaedro

decantar /de.kanˈta/ /de.kanˈtaɾ/ /də.kənˈta/ (v)
crema
  Col·locar un recipient que conté líquid en posició perquè pugui vessar.
  Col·locar en posició que trenqui la vertical.
  Tenir una tendència; havent diverses opcions, decidir l'opinió per una d'elles.
  Fer un gir, canviar de direcció.

decentment /deˌsemˈmen/ /deˌsemˈment/ /dəˌsemˈmen/ /dəˌsemˈment/ (adv)
decentemente

decepció /de.sep.siˈo/ /də.səp.siˈo/ (n, fem)
disappunto, delusione

decididament /de.siˌði.ðaˈmen/ /de.siˌði.ðaˈment/ /də.siˌði.ðəˈmen/ /də.siˌði.ðəˈment/ (adv)
decisamente

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ (v)
decidere
  Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ (adj)
decimale
  Relatiu al deu, dit de sistemes dividits en deu parts.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ (n, masc)
decimale
  Fracció d'un nombre enter.

decisivament /de.siˌzi.vaˈment/ /de.siˌzi.βaˈmen/ /də.siˌzi.vəˈmen/ /də.siˌzi.vəˈment/ /də.siˌzi.βəˈmen/ (adv)
decisivamente

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ (n, fem)
decisione

declamatòriament /de.kɫa.maˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /de.kɫa.maˌtɔ.ɾi.aˈment/ /də.kɫə.məˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /də.kɫə.məˌtɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
declamatoriamente

declaració /de.kɫa.ɾa.siˈo/ /də.kɫə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
dichiarazione

declarant /de.kɫaˈɾan/ /de.kɫaˈɾant/ /də.kɫəˈɾan/ /də.kɫəˈɾant/ (n, neut)
dichiarante

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ (v)
dichiarare

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ (n, fem)
declinazione

declinar /de.kɫiˈna/ /de.kɫiˈnaɾ/ /də.kɫiˈna/ (v)
eclinare

decor /deˈkoɾ/ /dəˈkor/ (n, masc)
decoro

decoració /de.ko.ɾa.siˈo/ /də.ko.ɾə.siˈo/ /də.ku.ɾə.siˈo/ (n, fem)
decorazione

decorosament /de.koˌɾo.zaˈmen/ /de.koˌɾo.zaˈment/ /də.koˌɾo.zəˈment/ /də.kuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
decorosamente

decrescendo /de.kɾeˈʃen.do/ /de.kɾeˈʃɛn.do/ (n, masc)
decrescendo

decret /deˈkɾet/ /dəˈkɾet/ (n, masc)
decreto

decretar /de.kɾeˈta/ /de.kɾeˈtaɾ/ /də.kɾəˈta/ (v)
decretare

decréixer /deˈkɾe.ʃe/ /deˈkɾej.ʃe/ /deˈkɾej.ʃeɾ/ /dəˈkɾe.ʃə/ (v)
decrementare

decuplicar /de.ku.pɫiˈka/ /de.ku.pɫiˈkaɾ/ /də.ku.pɫiˈka/ (v)
decuplicare

decurs /deˈkuɾs/ /dəˈkurs/ (n, masc)
decorso

decència /deˈsɛn.si.a/ /dəˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
decenza

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ (n, masc)
decimetro
  (metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

decòrum /deˈkɔ.ɾum/ /dəˈkɔ.ɾum/ (n, masc)
decoro

dedicar /de.ðiˈka/ /de.ðiˈkaɾ/ /də.ðiˈka/ (v)
dedicare
  Destinar al culte religiós o profà.
  Dirigir una obra a algú com a homenatge.
  Emprar o destinar a un cert ús.

dedicatòria (n, fem)
dedica, dedicazione

deducció /de.ðuk.siˈo/ /də.ðuk.siˈo/ (n, fem)
deduzione

deductivament /de.ðukˌti.vaˈment/ /de.ðukˌti.βaˈmen/ /də.ðukˌti.vəˈmen/ /də.ðukˌti.vəˈment/ /də.ðukˌti.βəˈmen/ (adv)
deduttivamente

deduir /ðe.ðuˈi/ /ðe.ðuˈiɾ/ /ðə.ðuˈi/ (v)
dedurre

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ (n, fem)
dea

defallir /de.faˈʎi/ /de.faˈʎiɾ/ /də.fəˈʎi/ (v)
vacillare
  Perdre la força física o moral.
mancare
  Deixar d'exercir una acció.

defecte /deˈfɛk.te/ /dəˈfek.tə/ /dəˈfɛk.tə/ (n, masc)
difetto

defectiu /de.fekˈtiw/ /də.fəkˈtiw/ (adj, masc)
difettivo

defectuosament /de.fek.tuˌo.zaˈmen/ /de.fek.tuˌo.zaˈment/ /də.fək.tuˌo.zəˈmen/ /də.fək.tuˌo.zəˈment/ (adv)
difettosamente

defenestrar /de.fe.nesˈtɾa/ /de.fe.nesˈtɾaɾ/ /də.fə.nəsˈtɾa/ (v)
defenestrare

defensa /deˈfen.sa/ /dəˈfɛn.sə/ (n, fem)
difesa

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ (v)
difendere
  Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.
  Argumentar a favor d'una idea.

defensiu /de.fenˈsiw/ /də.fənˈsiw/ (adj, masc)
difensivo

defensivament /de.fenˌsi.vaˈment/ /de.fenˌsi.βaˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈment/ /də.fənˌsi.βəˈmen/ (adv)
difensivamente

deferentment /de.feˌɾemˈmen/ /de.feˌɾemˈment/ /də.fəˌɾemˈmen/ /də.fəˌɾemˈment/ (adv)
deferente

deferir /de.feˈɾi/ /de.feˈɾiɾ/ /də.fəˈɾi/ (v)
deferire

deficientment /de.fi.siˌemˈmen/ /de.fi.siˌemˈment/ /də.fi.siˌemˈmen/ /də.fi.siˌemˈment/ (adv)
deficiente

definir /de.fiˈni/ /de.fiˈniɾ/ /də.fiˈni/ (v)
definire

definit /de.fiˈnit/ /də.fiˈnit/ (adj, masc)
definito

definitivament /de.fi.niˌti.vaˈment/ /de.fi.niˌti.βaˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈment/ /də.fi.niˌti.βəˈmen/ (adv)
definitivamente

deflagració /de.fɫa.ɣɾa.siˈo/ /də.fɫə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
deflagrazione

deflectir /de.flekˈti/ /de.flekˈtiɾ/ /də.fləkˈti/ (v)
defflettare

defora /deˈfɔ.ɾa/ /dəˈfɔ.ɾə/ (adv)
fuori

deformar /de.forˈma/ /de.foɾˈma/ /de.foɾˈmaɾ/ /də.foɾˈma/ /də.furˈma/ (v)
deformare

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ (adj)
deforme

deformement /deˌfor.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈment/ /dəˌfor.məˈmen/ /dəˌfoɾ.məˈment/ (adv)
deformemente

deglutir /de.ɣɫuˈti/ /de.ɣɫuˈtiɾ/ /də.ɣɫuˈti/ (v)
deglutire

degollar /de.ɣoˈʎa/ /de.ɣoˈʎaɾ/ /də.ɣoˈʎa/ /də.ɣuˈʎa/ (v)
decollare

degotar /de.ɣoˈta/ /de.ɣoˈtaɾ/ /də.ɣoˈta/ /də.ɣuˈta/ (v)
sgocciolare

degradar /de.ɣɾaˈða/ /de.ɣɾaˈðaɾ/ /də.ɣɾəˈða/ (v)
degradare

degudament /deˌɣu.ðaˈmen/ /deˌɣu.ðaˈment/ /dəˌɣu.ðəˈmen/ /dəˌɣu.ðəˈment/ (adv)
debitamente

degut /deˈɣut/ /dəˈɣut/ (adj, masc)
dovuto

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ (v)
lasciare
  Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.
lasciarsi andare
  (pronominal) Abandonar-se en l’endreçament personal.

deixondir /de.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdiɾ/ /də.ʃonˈdi/ /də.ʃunˈdi/ (v)
svegliare

deixuplina /de.ʃuˈpɫi.na/ /dej.ʃuˈpɫi.na/ /də.ʃuˈpɫi.nə/ (n, fem)
disciplina

deixuplinar /de.ʃu.pɫiˈna/ /dej.ʃu.pɫiˈna/ /dej.ʃu.pɫiˈnaɾ/ /də.ʃu.pɫiˈna/ (v)
disciplinare

dejorn /deˈd͡ʒoɾn/ /deˈʒorn/ /dəˈʒorn/ (adv)
presto

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ (v)
digiunare

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ (n, masc)
digiuno

dejú /deˈd͡ʒu/ /deˈʒu/ /diˈʒu/ /dəˈʒu/ (adj, masc)
digiuno

delectablement /de.ɫekˌta.bɫeˈment/ /de.ɫekˌta.βɫeˈmen/ /de.ɫekˌtab.bɫeˈmen/ /də.ɫəkˌta.βɫəˈmen/ /də.ɫəkˌtab.bɫəˈmen/ /də.ɫəkˌtab.bɫəˈment/ (adv)
dilettevolmente

delectar /de.ɫekˈta/ /de.ɫekˈtaɾ/ /də.ɫəkˈta/ (v)
dilettare

delegar /de.ɫeˈɣa/ /de.ɫeˈɣaɾ/ /də.ɫəˈɣa/ (v)
delegare

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
deliberatamente

deliberar /de.li.βeˈɾa/ /de.li.βeˈɾaɾ/ /də.ɫi.βəˈɾa/ (v)
deliberare

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ (adj, masc)
deliberato

delicadament /de.ɫiˌka.ðaˈmen/ /de.ɫiˌka.ðaˈment/ /də.ɫiˌka.ðəˈmen/ /də.ɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
delicatamente

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ (adj, masc)
delicato

deliciosament /de.ɫi.siˌo.zaˈmen/ /de.ɫi.siˌo.zaˈment/ /də.ɫi.siˌo.zəˈmen/ /də.ɫi.siˌo.zəˈment/ (adv)
deliziosamente

delicte /deˈɫik.te/ /dəˈɫik.tə/ (n, masc)
delitto

delimitar /de.li.miˈta/ /de.li.miˈtaɾ/ /də.li.miˈta/ (v)
delimitare

delinear /de.ɫi.neˈa/ /de.ɫi.neˈaɾ/ /də.ɫi.neˈa/ (v)
delineare

delinquir /de.ɫiŋˈki/ /de.ɫiŋˈkiɾ/ /də.ɫiŋˈki/ (v)
delinquere

delinqüent /de.ɫiŋˈkwen/ /de.ɫiŋˈkwent/ /də.ɫiŋˈkwen/ /də.ɫiŋˈkwent/ (n, neut)
delinquente

delinqüència /de.liŋˈkwɛn.si.a/ /də.liŋˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
delinquenza

delir /deˈɫi/ /deˈɫiɾ/ /dəˈɫi/ (v)
anelare

delirar /de.liˈɾa/ /de.liˈɾaɾ/ /də.ɫiˈɾa/ (v)
delirare

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ (n, masc)
delirio

delit /ðeˈɫit/ /ðəˈɫit/ (n, masc)
gioia

delitar /de.ɫiˈta/ /de.ɫiˈtaɾ/ /də.ɫiˈta/ (v)
godere

delitosament /de.ɫiˌto.zaˈmen/ /de.ɫiˌto.zaˈment/ /də.ɫiˌto.zəˈmen/ /də.ɫiˌto.zəˈment/ (adv)
dilettosamente

dellà /deˈʎa/ /dəˈʎa/ (adv)
di là

delmar /deɫˈma/ /deɫˈmaɾ/ /dəɫˈma/ (v)
decimare

delta /ˈdeɫ.ta/ (n, fem)
delta
  Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ (n, masc)
delta
  Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

deltoïdal /deɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.tu.iˈðaɫ/ (adj)
deltoideo

delícia /deˈɫi.si.a/ (n, fem)
delicatezza, delizia
  Menjar molt bo i especial.
  Cosa o lloc molt agradable.

demacrar /de.maˈkɾa/ /de.maˈkɾaɾ/ /də.məˈkɾa/ (v)
emaciare

demagògia /de.maˈɣɔ.d͡ʒi.a/ /de.maˈɣɔ.d͡ʒja/ /de.maˈɣɔ.ʒi.a/ /də.məˈɣɔ.ʒjə/ (n, fem)
demagogia

demagògicament /de.maˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /de.maˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /de.maˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ /də.məˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ /də.məˌɣɔ.ʒi.kəˈment/ (adv)
demagogicamente

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ (v)
domandare, chiedere
  Instar a algú perquè doni o faci quelcom.
domandare
  Posar preu a la mercaderia qui la ven.
chiamare
  Avisar o trucar perquè surtin els de dins o l'atenguin.
chiedere
  Proposar als pares o parents d'una dona el desig que la concedeixin per esposa.

demanar la lluna (v)
volere la luna, chiedere la luna

demanar la mà (v)
chiedere la mano

demarcació /ðe.maɾ.ka.siˈo/ /ðə.məɾ.kə.siˈo/ (n, fem)
demarcazione

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ (n, neut)
demente

demesiadament /de.me.ziˌa.ðaˈmen/ /de.me.ziˌa.ðaˈment/ /də.mə.ziˌa.ðəˈmen/ /də.mə.ziˌa.ðəˈment/ (adv)
troppo

demiürg /de.miˈuɾk/ /də.miˈurk/ (n, masc)
demiurgo

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ (n, fem)
democrazia
  Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

democràtic /de.moˈkɾa.tik/ /də.moˈkɾa.tik/ /də.muˈkɾa.tik/ (adj, masc)
democratico

democràticament /de.moˌkɾa.ti.kaˈmen/ /de.moˌkɾa.ti.kaˈment/ /də.moˌkɾa.ti.kəˈment/ /də.muˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
democraticamente

demodulació (n, fem)
demodulazione

demolició /de.mo.ɫi.siˈo/ /də.mo.ɫi.siˈo/ /də.mu.ɫi.siˈo/ (n, fem)
demolizione

demonitzar /de.mo.niˈd͡za/ /de.mo.niˈzaɾ/ /də.mo.niˈd͡za/ /də.mu.niˈd͡za/ (v)
demonizzare

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ (v)
dimostrare
  Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
  Donar proves, posar de manifest.

demostrativament /de.mos.tɾaˌti.vaˈment/ /de.mos.tɾaˌti.βaˈmen/ /də.mos.tɾəˌti.vəˈment/ /də.mus.tɾəˌti.vəˈmen/ /də.mus.tɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
dimostrativamente

dempeus /demˈpɛws/ /dəmˈpɛws/ (adv)
in piedi

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ (adv)
domani
  En el dia vinent després de l'actual.
  En el futur de manera indeterminada.

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ (n, masc)
domani
  El temps venidor.

demà passat /deˈma (adv)
dopodomani

demència /deˈmɛn.si.a/ /dəˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
demenza

demés /deˈmes/ /dəˈmes/ (adv)
inoltre

denari /deˈna.ɾi/ /dəˈna.ɾi/ (n, masc)
denaro

denegar /de.neˈɣa/ /de.neˈɣaɾ/ /də.nəˈɣa/ (v)
denegare

denigrar /de.niˈɣɾa/ /de.niˈɣɾaɾ/ /də.niˈɣɾa/ (v)
denigrare

denominar /de.no.miˈna/ /de.no.miˈnaɾ/ /də.nu.miˈna/ (v)
denominare

denotar /de.noˈta/ /de.noˈtaɾ/ /də.noˈta/ /də.nuˈta/ (v)
denotare

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ (adj, masc)
denso

densament /ˌden.saˈmen/ /ˌden.saˈment/ /ˌdɛn.səˈmen/ /ˌdɛn.səˈment/ (adv)
densamente

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ (n, fem)
densità

dent /ˈden/ /ˈdent/ (n, fem)
dente
  (anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de lleó (n, masc)
soffione, dente di leone
  (botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

denunciar /de.nun.siˈa/ /de.nun.siˈaɾ/ /də.nun.siˈa/ (v)
denunciare

depassar /de.paˈsa/ /de.paˈsaɾ/ /də.pəˈsa/ (v)
sorpassare

depauperar /de.paw.peˈɾa/ /de.paw.peˈɾaɾ/ /də.pəw.pəˈɾa/ (v)
depauperare

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ (adj)
dipendente
  Que depèn.

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ (n, masc)
commesso
  Persona subalterna que atén els clients en un establiment comercial o de serveis.

dependentment /de.penˌdemˈmen/ /de.penˌdemˈment/ /də.pənˌdemˈmen/ /də.pənˌdemˈment/ (adv)
dipendentemente

dependre /deˈpen.dɾe/ /dəˈpən.dɾə/ /dəˈpɛn.dɾə/ (v)
dipendere

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ (v)
depilare
  Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

deplorable /de.pɫoˈɾa.bɫe/ /de.pɫoˈɾa.βɫe/ /de.pɫoˈɾab.bɫe/ /də.pɫoˈɾab.bɫə/ /də.pɫuˈɾa.βɫə/ /də.pɫuˈɾab.bɫə/ (adj)
deplorevole
  Digne de compassió, o capaç de moure a llàstima, o que quasi no té remei.

deplorablement /de.pɫoˌɾa.bɫeˈment/ /de.pɫoˌɾa.βɫeˈmen/ /de.pɫoˌɾab.bɫeˈmen/ /də.pɫoˌɾab.bɫəˈment/ /də.pɫuˌɾa.βɫəˈmen/ /də.pɫuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
deplorabilmente

deplorar /de.ploˈɾa/ /de.ploˈɾaɾ/ /də.pɫuˈɾa/ (v)
deploraare

deposar /de.poˈza/ /de.poˈzaɾ/ /də.poˈza/ /də.puˈza/ (v)
deporre
  Obligar algú a abandonar el seu càrrec.
  Deixar reposar una dissolució perquè el solut baixi cap al fons del recipient.
  Declarar en judici.

depravació /de.pɾa.va.siˈo/ /de.pɾa.βa.siˈo/ /də.pɾə.və.siˈo/ /də.pɾə.βə.siˈo/ (n, fem)
depravazione

depravadament /de.pɾaˌva.ðaˈment/ /de.pɾaˌβa.ðaˈmen/ /də.pɾəˌva.ðəˈmen/ /də.pɾəˌva.ðəˈment/ /də.pɾəˌβa.ðəˈmen/ (adv)
viziosamente

depravar /de.pɾaˈvaɾ/ /de.pɾaˈβa/ /de.pɾaˈβaɾ/ /də.pɾəˈva/ /də.pɾəˈβa/ (v)
depravare

depredar /de.pɾeˈða/ /de.pɾeˈðaɾ/ /də.pɾəˈða/ (v)
depredare
  Robar amb violència, saquejar.
  Caçar un animal a un altre per alimentar-se.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ (n, fem)
depressione

deprimir /de.pɾiˈmi/ /de.pɾiˈmiɾ/ /də.pɾiˈmi/ (v)
déprimer
  Enfonsar una superfície.

deprimit /de.pɾiˈmit/ /də.pɾiˈmit/ (adj, masc)
depresso

depurar /de.puˈɾa/ /de.puˈɾaɾ/ (v)
depurare

derisòriament /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈment/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
derisoriamente

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ (v)
derivare
  Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

derivat /de.ɾiˈvat/ /de.ɾiˈβat/ /də.ɾiˈvat/ /də.ɾiˈβat/ (n, masc)
derivato

derma /ˈdeɾ.ma/ /ˈdɛr.mə/ (n, masc)
derma

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
dermatologia

derramar /de.raˈma/ /de.raˈmaɾ/ /də.rəˈma/ (v)
dividere
  Repartir una despesa, contribució.

derrotar /de.roˈta/ /de.roˈtaɾ/ /də.roˈta/ /də.ruˈta/ (v)
sconfiggere

desacomodadament /de.za.ko.moˌða.ðaˈmen/ /de.za.ko.moˌða.ðaˈment/ /də.zə.ko.moˌða.ðəˈment/ /də.zə.ku.muˌða.ðəˈmen/ (adv)
scomodamente

desaconselladament /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈmen/ /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈment/ /də.zə.kon.səˌʎa.ðəˈment/ /də.zə.kun.səˌja.ðəˈmen/ /də.zə.kun.səˌʎa.ðəˈmen/ (adv)
sconsigliatamente

desaconsellar /de.za.kon.seˈʎa/ /de.za.kon.seˈʎaɾ/ /də.zə.kon.səˈʎa/ /də.zə.kun.səˈja/ (v)
sconsigliare

desacordadament /de.za.korˌða.ðaˈmen/ /de.za.koɾˌða.ðaˈmen/ /de.za.koɾˌða.ðaˈment/ /də.zə.koɾˌða.ðəˈment/ /də.zə.kurˌda.ðəˈmen/ /də.zə.kurˌða.ðəˈmen/ (adv)
scordatamente

desacostumadament /de.za.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /de.za.kos.tuˌma.ðaˈment/ /də.zə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /də.zə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ (adv)
scostumatamente

desacreditar /dez.a.kɾe.ðiˈta/ /dez.a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /dez.ə.kɾə.ðiˈta/ (v)
screditare

desactivar /de.zak.tiˈvaɾ/ /de.zak.tiˈβa/ /də.zək.tiˈva/ /də.zək.tiˈβa/ (v)
disattivare
  Deixar inactiu o sense efecte un projecte.
  Alterar alguna cosa perquè no funcioni.

desafortunat /de.za.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.fur.tuˈnat/ (adj, masc)
sfortunato

desagradablement /de.za.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /de.za.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /de.za.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ (adv)
spiacevolmente

desagradar /de.za.ɣɾaˈða/ /de.za.ɣɾaˈðaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈða/ (v)
sconvenire

desagregar /de.za.ɣɾeˈɣa/ /de.za.ɣɾeˈɣaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈɣa/ (v)
disgregare

desairosament /de.zajˌɾo.zaˈmen/ /de.zajˌɾo.zaˈment/ /də.zəjˌɾo.zəˈmen/ /də.zəjˌɾo.zəˈment/ (adv)
goffamente

desambiguació /de.zam.bi.ɣwa.siˈo/ /də.zəm.bi.ɣwə.siˈo/ (n, fem)
disambiguazione

desamor /de.zaˈmoɾ/ /də.zəˈmo/ /də.zəˈmor/ (n)
disamore

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ (v)
scoraggiare

desapassionadament /de.za.pa.si.oˌna.ðaˈmen/ /de.za.pa.si.oˌna.ðaˈment/ /də.zə.pə.si.oˌna.ðəˈment/ /də.zə.pə.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
spassionatamente

desapercebudament /de.za.per.seˌβu.ðaˈmen/ /de.za.peɾ.seˌbu.ðaˈment/ /de.za.peɾ.seˌβu.ðaˈmen/ /də.zə.pər.səˌbu.ðəˈmen/ /də.zə.pər.səˌβu.ðəˈmen/ /də.zə.pəɾ.səˌbu.ðəˈment/ (adv)
inavvertitamente

desaplicadament /de.za.pɫiˌka.ðaˈmen/ /de.za.pɫiˌka.ðaˈment/ /də.zə.pɫiˌka.ðəˈmen/ /də.zə.pɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
svogliatamente

desaprofitar /dez.a.pɾo.fiˈta/ /dez.a.pɾo.fiˈtaɾ/ /dəz.ə.pɾu.fiˈta/ (v)
sprecare

desaprovar /de.za.pɾoˈvaɾ/ /de.za.pɾoˈβa/ /də.zə.pɾoˈva/ /də.zə.pɾuˈva/ /də.zə.pɾuˈβa/ (v)
disapprovare

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ (v)
salvare
  (informàtica) guardar, enregistrar

desarborar /de.zar.βoˈɾa/ /de.zaɾ.boˈɾaɾ/ /de.zaɾ.βoˈɾa/ /də.zər.buˈɾa/ /də.zəɾ.boˈɾa/ (v)
disalberare

desarmar /de.zarˈma/ /de.zaɾˈma/ /de.zaɾˈmaɾ/ /də.zərˈma/ (v)
disarmare

desarregladament /de.za.reɡˌɡɫa.ðaˈmen/ /de.za.reˌɣɫa.ðaˈmen/ /de.za.reˌɣɫa.ðaˈment/ /də.zə.rəɡˌɡɫa.ðəˈmen/ /də.zə.rəɡˌɡɫa.ðəˈment/ /də.zə.rəˌɣɫa.ðəˈmen/ (adv)
sregolatamente

desarrelar /de.za.reˈɫa/ /de.za.reˈɫaɾ/ /də.zə.rəˈɫa/ (v)
estirpare

desarticuladament /de.zar.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /de.zaɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /de.zaɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈment/ /də.zər.ti.kuˌɫa.ðəˈmen/ /də.zəɾ.ti.kuˌɫa.ðəˈment/ (adv)
disarticolatamente

desassenyadament /de.za.seˌɲa.ðaˈmen/ /de.za.seˌɲa.ðaˈment/ /də.zə.səˌɲa.ðəˈmen/ /də.zə.səˌɲa.ðəˈment/ (adv)
sventatamente

desastradament /de.zasˌtɾa.ðaˈmen/ /de.zasˌtɾa.ðaˈment/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈmen/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈment/ (adv)
sfortunatamente

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ (n, masc)
disastro
  Gran desgràcia amb dany important.

desastrosament /de.zasˌtɾo.zaˈmen/ /de.zasˌtɾo.zaˈment/ /də.zəsˌtɾo.zəˈmen/ /də.zəsˌtɾo.zəˈment/ (adv)
disastrosamente

desatentament /de.zaˌten.taˈmen/ /de.zaˌten.taˈment/ /də.zəˌten.təˈmen/ /də.zəˌten.təˈment/ (adv)
disattentamente

desavantatjar /das.van.taˈd͡ʒa/ /de.za.van.taˈd͡ʒaɾ/ /de.za.βan.taˈd͡ʒa/ /də.zə.vən.təˈd͡ʒa/ /də.zə.βən.təˈd͡ʒa/ (v)
svantaggiare

desavantatjosament /de.za.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /de.za.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /də.zə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
svantaggiosamente

desballestadament /dez.ba.ʎesˌta.ðaˈment/ /dez.βa.ʎesˌta.ðaˈmen/ /dəz.bə.ʎəsˌta.ðəˈmen/ /dəz.bə.ʎəsˌta.ðəˈment/ (adv)
sgangheratamente

desbaratadament /dez.ba.ɾaˌta.ðaˈment/ /dez.βa.ɾaˌta.ðaˈmen/ /dəz.bə.ɾəˌta.ðəˈmen/ /dəz.bə.ɾəˌta.ðəˈment/ (adv)
sregolatamente

desbaratat /dez.ba.ɾaˈtat/ /dəz.bə.ɾəˈtat/ (adj, masc)
sventato
  Que fa les coses sense ordre ni concert, que es capté sense mica de contenció o fre.
sconvolto
  Desordenat, descompost, espatllat, que no funciona bé.

desbocadament /dez.boˌka.ðaˈment/ /dez.βoˌka.ðaˈmen/ /dəz.boˌka.ðəˈment/ /dəz.buˌka.ðəˈmen/ (adv)
sfrenatamente

desbotar /dez.boˈtaɾ/ /dez.βoˈta/ /dəz.boˈta/ /dəz.buˈta/ (v)
sgorgarsi
  Descarregar-se el ventre per vòmits o de cambra, o per ambdós vies.
strapiovere
  Ploure molt.

desbrossar /dez.bɾoˈsaɾ/ /dez.βɾoˈsa/ /dəz.bɾoˈsa/ /dəz.bɾuˈsa/ (v)
stipare

desbuidar /daz.bujˈɾa/ (v)
svuotare

descafeïnar /des.ka.fe.iˈna/ /des.ka.fe.iˈnaɾ/ /dəs.kə.fə.iˈna/ (v)
decaffeinare

descalç /desˈkaɫs/ /dəsˈkaɫs/ (adj, masc)
scalzo

descalçar /des.kaɫˈsa/ /des.kaɫˈsaɾ/ /dəs.kəɫˈsa/ (v)
discalzare

descans /desˈkans/ /dəsˈkans/ (n, masc)
riposo

descansadament /des.kanˌsa.ðaˈmen/ /des.kanˌsa.ðaˈment/ /dəs.kənˌsa.ðəˈmen/ /dəs.kənˌsa.ðəˈment/ (adv)
riposatamente

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ (v)
riposare
  Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descapotable /des.ka.poˈta.bɫe/ /des.ka.poˈta.βɫe/ /des.ka.poˈtab.bɫe/ /dəs.kə.poˈtab.bɫə/ /dəs.kə.puˈta.βɫə/ /dəs.kə.puˈtab.bɫə/ (n, masc)
decappottabile

descarbonització /des.kar.βo.ni.d͡za.siˈo/ /des.kaɾ.bo.ni.za.siˈo/ /dəs.kər.bu.ni.d͡zə.siˈo/ /dəs.kəɾ.bo.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
decarbonizzazione

descarnadament /des.karˌna.ðaˈmen/ /des.kaɾˌna.ðaˈmen/ /des.kaɾˌna.ðaˈment/ /dəs.kərˌna.ðəˈmen/ /dəs.kəɾˌna.ðəˈment/ (adv)
scarnamente

descavalcar /des.ka.vaɫˈkaɾ/ /des.ka.βaɫˈka/ /des.ka.βaɫˈkaɾ/ /dəs.kə.vəɫˈka/ /dəs.kə.βəɫˈka/ (v)
smontarsi

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ (n, neut)
discendente
  Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ (v)
scendere

descentralització /de.sen.tɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /de.sen.tɾa.ɫi.za.siˈo/ /də.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /dəs.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
decentralizzazione

descinglar /de.siŋˈɡɫa/ /de.siŋˈɡɫaɾ/ /də.siŋˈɡɫa/ /dəs.siŋˈɡɫa/ (v)
disarcionare

descobertament /des.koˌbɛɾ.taˈment/ /des.koˌβɛr.taˈmen/ /des.kuˌβɛɾ.taˈmen/ /dəs.kuˌbɛr.təˈmen/ /dəs.kuˌbɛɾ.təˈment/ /dəs.kuˌβɛr.təˈmen/ (adv)
scopertamente

descobriment (n, masc)
scoperta

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ (v)
scoprire
  Veure o trobar per primer cop.

descobrir la sopa d'all (v)
scoprire l'acqua calda

descollar (v)
allentare, sorpassare

descolonitzar /des.ko.ɫo.niˈd͡za/ /des.ko.ɫo.niˈza/ /des.ko.ɫo.niˈzaɾ/ /dəs.ko.ɫo.niˈd͡za/ /dəs.ku.ɫu.niˈd͡za/ (v)
decolonizzare

descolorir /des.ko.ɫoˈɾi/ /des.ko.ɫoˈɾiɾ/ /dəs.ko.ɫoˈɾi/ /dəs.ku.ɫuˈɾi/ (v)
scolorire

descompassadament /des.kom.paˌsa.ðaˈmen/ /des.kom.paˌsa.ðaˈment/ /dəs.kom.pəˌsa.ðəˈment/ /dəs.kum.pəˌsa.ðəˈmen/ (adv)
sproporzionatamente

descompondre /des.komˈpɔn.dɾe/ /dəs.komˈpɔn.dɾə/ /dəs.kumˈpɔn.dɾə/ (v)
scomporre

descompostament /des.komˌpɔs.taˈmen/ /des.komˌpɔs.taˈment/ /dəs.komˌpɔs.təˈment/ /dəs.kumˌpɔs.təˈmen/ (adv)
scompostamente

descomptar /des.komˈta/ /des.komˈtaɾ/ /dəs.komˈta/ /dəs.kumˈta/ (v)
scontare

desconcertadament /des.kon.serˌta.ðaˈmen/ /des.kon.seɾˌta.ðaˈmen/ /des.kon.seɾˌta.ðaˈment/ /dəs.kon.səɾˌta.ðəˈment/ /dəs.kun.sərˌta.ðəˈmen/ (adv)
sconcertatamente

desconeixentment /des.ko.nejˌʃemˈmen/ /des.ko.nejˌʃemˈment/ /des.ko.neˌʃemˈmen/ /dəs.ko.nəˌʃemˈment/ /dəs.ku.nəˌʃemˈmen/ (adv)
irriconoscente

desconfiadament /des.koɱ.fiˌa.ðaˈmen/ /des.koɱ.fiˌa.ðaˈment/ /dəs.koɱ.fiˌa.ðəˈment/ /dəs.kuɱ.fiˌa.ðəˈmen/ (adv)
diffidentemente

desconfiança /des.koɱ.fiˈan.sa/ /dəs.koɱ.fiˈan.sə/ /dəs.kuɱ.fiˈan.sə/ (n, fem)
sfiducia

desconfiar /des.koɱ.fiˈa/ /des.koɱ.fiˈaɾ/ /dəs.koɱ.fiˈa/ /dəs.kuɱ.fiˈa/ (v)
diffidare

desconhortar /des.ko.norˈta/ /des.ko.noɾˈta/ /des.ko.noɾˈtaɾ/ /dəs.ko.noɾˈta/ /dəs.ku.nurˈta/ (v)
sconfortare

desconnectar /des.kon.nekˈta/ /des.kon.nekˈtaɾ/ /dəs.kun.nəkˈta/ (v)
sconnettere
  Aturar una connexió.

desconsideradament /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /des.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /dəs.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /dəs.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
sconsideratamente

desconsoladament /des.kon.soˌɫa.ðaˈmen/ /des.kon.soˌɫa.ðaˈment/ /dəs.kon.soˌɫa.ðəˈment/ /dəs.kun.suˌɫa.ðəˈmen/ (adv)
sconsolatamente

desconvenientment /des.kom.be.niˌemˈmen/ /des.koɱ.ve.niˌemˈment/ /dəs.koɱ.və.niˌemˈment/ /dəs.kum.bə.niˌemˈmen/ /dəs.kuɱ.və.niˌemˈmen/ (adv)
sconvenientemente

descordadament /des.korˌða.ðaˈmen/ /des.koɾˌða.ðaˈmen/ /des.koɾˌða.ðaˈment/ /dəs.koɾˌða.ðəˈment/ /dəs.kurˌda.ðəˈmen/ /dəs.kurˌða.ðəˈmen/ (adv)
incontinentemente

descortesament /des.korˌte.zaˈmen/ /des.koɾˌte.zaˈmen/ /des.koɾˌte.zaˈment/ /dəs.koɾˌtə.zəˈment/ /dəs.kurˌtɛ.zəˈmen/ (adv)
scortesemente

descotxar /des.koˈt͡ʃa/ /des.koˈt͡ʃaɾ/ /dəs.koˈt͡ʃa/ /dəs.kuˈt͡ʃa/ (v)
scoprire
  Desabrigar algú traient-li la roba del damunt, especialment al llit.

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ (n, fem)
descrizione

descriptivament /des.kɾipˌti.vaˈment/ /des.kɾipˌti.βaˈmen/ /dəs.kɾipˌti.vəˈmen/ /dəs.kɾipˌti.vəˈment/ /dəs.kɾipˌti.βəˈmen/ (adv)
descrittivamente

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ (v)
descrivere
  Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

descuidadament /des.kujˌða.ðaˈmen/ /des.kujˌða.ðaˈment/ /des.kwiˌða.ðaˈmen/ /dəs.kujˌða.ðəˈmen/ /dəs.kujˌða.ðəˈment/ (adv)
sbadatamente

descurar /des.kuˈɾa/ /des.kuˈɾaɾ/ /dəs.kuˈɾa/ (v)
negligere

descurosament /des.kuˌɾo.zaˈmen/ /des.kuˌɾo.zaˈment/ /dəs.kuˌɾo.zəˈmen/ /dəs.kuˌɾo.zəˈment/ (adv)
trascuratamente

desdejuni /dez.ðeˈd͡ʒu.ni/ /dez.ðeˈʒu.ni/ /dəz.dəˈʒu.ni/ (n, masc)
prima colazione

desdenyar /dez.ðeˈɲa/ /dez.ðeˈɲaɾ/ /dəz.dəˈɲa/ (v)
disdegnare

desdenyosament /dez.ðeˌɲo.zaˈmen/ /dez.ðeˌɲo.zaˈment/ /dəz.dəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈment/ (adv)
sdegnosamente

desdibuixar /dez.ði.bujˈʃaɾ/ /dez.ði.βujˈʃa/ /dez.ði.βuˈʃa/ /dəz.di.βuˈʃa/ (v)
sbavare

desdramatitzar /dez.ðɾa.ma.tiˈd͡za/ /dez.ðɾa.ma.tiˈza/ /dez.ðɾa.ma.tiˈzaɾ/ /dəz.dɾə.mə.tiˈd͡za/ (v)
minimizzare

deseixidament /de.zejˌʃi.ðaˈmen/ /de.zejˌʃi.ðaˈment/ /de.zeˌʃi.ðaˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈment/ (adv)
disinvoltamente

desembalar /de.zem.baˈɫa/ /de.zem.baˈɫaɾ/ /də.zəm.bəˈɫa/ (v)
disimballare

desembolicar /de.zem.bo.ɫiˈka/ /de.zem.bo.ɫiˈkaɾ/ /də.zəm.bo.ɫiˈka/ /də.zəm.bu.ɫiˈka/ (v)
disfare
  Treure un embolcall
  Desfer un embolic entre fils o cabells.
sbrogliare
  Resoldre l'escriptor la trama de la novel·la que està creant.

desembragar /de.zem.bɾaˈɣa/ /de.zem.bɾaˈɣaɾ/ /də.zəm.bɾəˈɣa/ (v)
liberare

desembre /dəˈzem.bɾə/ (n, masc)
dicembre
  Dotzè mes de l'any.

desemmascarar /de.zem.mas.kaˈɾa/ /de.zem.mas.kaˈɾaɾ/ (v)
smascherare
  Treure la màscara.
  Llevar l'aparença enganyosa mostrant com és un realment.

desempallegar-se /de.zem.pa.ʎeˈɣaɾ.se/ /də.zəm.pə.ʎə.ɣərˈsə/ /də.zəm.pə.ʎəˈɣaɾ.sə/ (v)
sbarazzare

desemparadament /de.zem.paˌɾa.ðaˈmen/ /de.zem.paˌɾa.ðaˈment/ /də.zəm.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəm.pəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
abbandonatamente

desempipar /dez.em.piˈpa/ /dez.em.piˈpaɾ/ /dəz.əm.piˈpa/ (v)
tranquilizzarsi

desencaix /de.zeŋˈkajʃ/ /də.zəŋˈkaʃ/ (n, masc)
sconnessione

desencaixament /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/ /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ (n, masc)
sconnessione

desencaixar /de.zeŋ.kajˈʃa/ /de.zeŋ.kajˈʃaɾ/ /de.zeŋ.kaˈʃa/ /də.zəŋ.kəˈʃa/ (v)
disincastrare

desencaixonar /de.zeŋ.ka.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ʃoˈna/ /də.zəŋ.kə.ʃuˈna/ (v)
tirar

desencarir /de.zeŋ.kaˈɾi/ /de.zeŋ.kaˈɾiɾ/ /də.zəŋ.kəˈɾi/ (v)
abbassare

desencastar /de.zeŋ.kasˈta/ /de.zeŋ.kasˈtaɾ/ /də.zəŋ.kəsˈta/ (v)
scollare

desencauar /de.zeŋ.kaˈwa/ /de.zeŋ.kaˈwaɾ/ /də.zəŋ.kəˈwa/ (v)
sbucare

desencebar /de.zen.seˈbaɾ/ /de.zen.seˈβa/ /də.zən.səˈβa/ (v)
torre

desencolar /de.zeŋ.koˈɫa/ /de.zeŋ.koˈɫaɾ/ /də.zəŋ.koˈɫa/ /də.zəŋ.kuˈɫa/ (v)
scollare

desencongir /dez.eɲ.koɲˈd͡ʒi/ /dez.eɲ.koɲˈd͡ʒiɾ/ /dəz.əɲ.kuɲˈʒi/ (v)
spiegare

desencotxar /de.zeŋ.koˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.koˈt͡ʃa/ /də.zəŋ.kuˈt͡ʃa/ (v)
scendere

desendeutar /de.zen.dewˈta/ /de.zen.dewˈtaɾ/ /də.zən.dəwˈta/ (v)
disimpeguar

desendimoniar /de.zen.di.mo.niˈa/ /de.zen.di.mo.niˈaɾ/ /də.zən.di.mo.niˈa/ /də.zən.di.mu.niˈa/ (v)
esorcizzare

desendropir /dez.en.dɾoˈpi/ /dez.en.dɾoˈpiɾ/ /dəz.ən.dɾuˈpi/ (v)
stiracchiarsi

desenfadar /de.zeɱ.faˈða/ /de.zeɱ.faˈðaɾ/ /də.zəɱ.fəˈða/ (v)
placare

desenfrenadament /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈmen/ /de.zeɱ.fɾeˌna.ðaˈment/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈmen/ /də.zəɱ.fɾəˌna.ðəˈment/ (adv)
sfrenatamente

desenganxar /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.ɡəɲˈʃa/ (v)
sganciare

desengreixar /de.zeŋ.ɡɾejˈʃa/ /de.zeŋ.ɡɾejˈʃaɾ/ /de.zeŋ.ɡɾeˈʃa/ /də.zəŋ.ɡɾəˈʃa/ (v)
dimagrire

desengrevir /dez.en.ɣɾeˈβiɾ/ /dez.ən.ɣɾeˈβi/ /dəz.ən.ɣɾəˈβi/ (v)
attenuare

desengruixir /de.zeŋ.ɡɾujˈʃi/ /de.zeŋ.ɡɾujˈʃiɾ/ /de.zeŋ.ɡɾuˈʃi/ /də.zəŋ.ɡɾuˈʃi/ (v)
sgrossare

desenlletgir /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /də.zəɲ.ʎəˈd͡ʒi/ (v)
valorizzare

desenraonadament /de.zen.ra.oˌna.ðaˈmen/ /de.zen.ra.oˌna.ðaˈment/ /də.zən.rə.oˌna.ðəˈment/ /də.zən.rə.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
irragionevolmente

desenrotllar /de.zen.roʎˈʎa/ /de.zen.roˈʎa/ /de.zen.roˈʎaɾ/ /də.zən.roɫˈɫa/ /də.zən.ruɫˈɫa/ /də.zən.ruʎˈʎa/ (v)
srotolare
  Estendre una cosa que estava desada en forma de rotlle.
sviluppare
  Continuar un procés que només estava iniciat.

desensenyorir /dez.en.se.ɲoˈɾiɾ/ /dez.en.sə.ɲoˈɾi/ /dəz.ən.sə.ɲuˈɾi/ (v)
spossessare

desensopir /ðez.en.soˈpi/ /ðez.en.soˈpiɾ/ /ðəz.ən.suˈpi/ (v)
svegliare

desentenebrir /ðez.en.dɾoˈpiɾ/ /ðez.en.te.neˈβɾi/ /ðəz.ən.tə.nəˈβɾi/ (v)
sgombrare

desentonadament /de.zen.toˌna.ðaˈmen/ /de.zen.toˌna.ðaˈment/ /də.zən.toˌna.ðəˈment/ /də.zən.tuˌna.ðəˈmen/ (adv)
alteratamente

desentumir /dez.en.tuˈmi/ /dez.en.tuˈmiɾ/ /dəz.ən.tuˈmi/ (v)
sgranchire

desenvolupament /de.zem.bo.ɫu.paˈmen/ /de.zeɱ.vo.ɫu.paˈment/ /də.zəɱ.vo.ɫu.pəˈment/ /də.zəɱ.vu.ɫu.pəˈmen/ (n, masc)
sviluppo, potenziamento

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ (v)
sviluppare

desert /deˈzɛɾt/ (n, masc)
deserto
  Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desesperadament /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/ /de.zes.peˌɾa.ðaˈment/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
disperatamente

desesperadorament /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛn/ /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛnt/ /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛn/ /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛnt/ (adv)
snervatamente

desespessir /de.zes.peˈsi/ /de.zes.peˈsiɾ/ /də.zəs.pəˈsi/ (v)
rendere meno spessa

desestibar /dez.es.tiˈβa/ /dez.es.tiˈβaɾ/ /dəz.əs.tiˈβa/ (v)
distendere

desestimar /da.zas.tiˈma/ /de.zes.tiˈma/ /de.zes.tiˈmaɾ/ /də.zəs.tiˈma/ /də.zəs.tiˈma/ (v)
disistimare
  No tenir l’estimació deguda, subestimar.

desfavorablement /des.fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /des.fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /des.fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /dəs.fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /dəs.fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
sfavorevolmente

desfavorir /des.fa.βoˈɾi/ /des.fa.βoˈɾiɾ/ /dəs.fə.voˈɾi/ /dəs.fə.βuˈɾi/ (v)
sfavorire

desfer /desˈfe/ /desˈfeɾ/ /dəsˈfe/ (v)
disfare
  Eliminar la feina feta.
smontare
  Desmuntar l'ordre com està organitzada una cosa.
sciogliere
  Fer fondre, dissoldre, dividir a miques.

desfibril·lador /des.fi.bɾiɫ.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðo/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾiɫ.ɫaˈðo/ /dəs.fi.bɾiɫ.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾi.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾiɫ.ɫəˈðo/ (n, masc)
defibrillatore

desfici /desˈfi.si/ /dəsˈfi.si/ (n, masc)
irrequietezza

desficiar /des.fi.siˈa/ /des.fi.siˈaɾ/ /dəs.fi.siˈa/ (v)
agitare

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ (n, fem)
sfilata, parata

desfilar /des.fiˈɫa/ /des.fiˈɫaɾ/ /dəs.fiˈɫa/ (v)
sfilare
  Exhibir-se de manera ordenada unes persones, mentre caminen a la vista d'altres.
  Trencar-se els fils de l'extrem d'un teixit.
  Trencar en fibres un peix.

desflorir /ðes.fɫoˈɾi/ /ðes.fɫoˈɾiɾ/ /ðəs.fɫuˈɾi/ (v)
deflorare
  Perdre les flors una planta.
  Eliminar els fongs que s'han instal·lat en una superfície.

desfregadament /des.fɾeˌɣa.ðaˈmen/ /des.fɾeˌɣa.ðaˈment/ /dəs.fɾəˌɣa.ðəˈmen/ /dəs.fɾəˌɣa.ðəˈment/ (adv)
vuotamente

desgavell /dez.ɣaˈveʎ/ /dez.ɣaˈβeʎ/ /dəz.ɡəˈβeʎ/ /dəz.ɣəˈveʎ/ (n, masc)
disordine

desgavellar /dez.ɣa.veˈʎaɾ/ /dez.ɣa.βeˈʎa/ /dəz.ɡə.βəˈʎa/ /dəz.ɣə.vəˈʎa/ (v)
mettere in disordine

desgraciadament /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈmen/ /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈment/ /dəz.ɡɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈment/ (adv)
disgraziatamente

desguarnir /ðes.ɣwaɾˈniɾ/ /ðes.ɣwəɾˈni/ /ðəs.ɣwəɾˈni/ (v)
desmantellare

desguàs /ðezˈɣwas/ /ðəzˈɣwas/ (n, masc)
grondaia
  Instal·lació per a dirigir l'aigua residual cap a la claveguera.

deshonestament /de.zoˌnes.taˈmen/ /de.zoˌnes.taˈment/ /də.zoˌnes.təˈment/ /də.zuˌnes.təˈmen/ (adv)
disonestamente

deshonrosament /de.zonˌro.zaˈmen/ /de.zonˌro.zaˈment/ /də.zonˌro.zəˈment/ /də.zunˌro.zəˈmen/ (adv)
disonorevolmente

desideràtum /de.zi.ðeˈɾa.tum/ /də.zi.ðəˈɾa.tum/ (n, masc)
desiderato

desidiosament /de.zi.ðiˌo.zaˈmen/ /de.zi.ðiˌo.zaˈment/ /də.zi.ðiˌo.zəˈmen/ /də.zi.ðiˌo.zəˈment/ (adv)
negligentemente

desig /deˈzit͡ʃ/ (n, masc)
desiderio
  Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.
voglia
  Capritx sobtat i incontrolable que apareix en les dones embarassades.
  Taca de naixement a la pell que s’atribueix a un capritx no satisfet de la mare.

designar /de.ziŋˈna/ /de.ziɡˈna/ /de.ziɡˈnaɾ/ /də.ziŋˈna/ (v)
designare
  Referir-se a algú o alguna cosa mitjançant un nom o un tret identificador.
  Indicar una persona per a un càrrec, una funció.

desigual /de.ziˈɣwaɫ/ /də.ziˈɣwaɫ/ (adj)
diseguale

desigualar /de.zi.ɣwaˈɫa/ /de.zi.ɣwaˈɫaɾ/ /də.zi.ɣwəˈɫa/ (v)
disuguagliare

desigualment /de.ziˌɣwaɫˈmen/ /de.ziˌɣwaɫˈment/ /də.ziˌɣwaɫˈmen/ /də.ziˌɣwaɫˈment/ (adv)
disugualmente

desil·lusionar /de.zi.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /də.zi.ɫu.zi.uˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.uˈna/ (v)
disilludere

desimboltament /de.zimˌbɔɫ.taˈmen/ /de.zimˌbɔɫ.taˈment/ /də.zimˌbɔɫ.təˈmen/ /də.zimˌbɔɫ.təˈment/ (adv)
disinvoltamente

desinfectar /dez.iɱ.fekˈta/ /dez.iɱ.fekˈtaɾ/ /dəz.iɱ.fəkˈta/ (v)
disinfettare

desintegració /de.zin.te.ɣɾa.siˈo/ /də.zin.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
disintegrazione

desintegrar /de.zin.teˈɣɾa/ /de.zin.teˈɣɾaɾ/ /də.zin.təˈɣɾa/ (v)
desintegrare

desinteressadament /de.zin.te.ɾeˌsa.ðaˈmen/ /de.zin.te.ɾeˌsa.ðaˈment/ /də.zin.tə.ɾəˌsa.ðəˈmen/ /də.zin.tə.ɾəˌsa.ðəˈment/ (adv)
disinteressatamente

desistiment /de.zis.tiˈmen/ /de.zis.tiˈment/ /də.zis.tiˈmen/ /də.zis.tiˈment/ (n, masc)
desistenza

desistir /de.zisˈti/ /de.zisˈtiɾ/ /də.zisˈti/ (v)
desistere

desitjablement /de.ziˌd͡ʒa.bɫeˈment/ /de.ziˌd͡ʒa.βɫeˈmen/ /de.ziˌd͡ʒab.bɫeˈmen/ /də.ziˌd͡ʒa.βɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈment/ (adv)
desiderabilmente

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ (v)
desiderare

desjunyir /dez.d͡ʒuˈɲi/ /dez.d͡ʒuˈɲiɾ/ /də.ʒuˈɲi/ /dəʒ.ʒuˈɲi/ (v)
disunire

deslleialment /dez.ʎeˌjaɫˈmen/ /dez.ʎeˌjaɫˈment/ /dəz.ʎəˌjaɫˈmen/ /dəz.ʎəˌjaɫˈment/ (adv)
slealmente

deslluïdament /dez.ʎuˌi.ðaˈmen/ /dez.ʎuˌi.ðaˈment/ /dəz.ʎuˌi.ðəˈmen/ /dəz.ʎuˌi.ðəˈment/ (adv)
opacamente

desmai /dezˈmaj/ /dəzˈmaj/ (n, masc)
svenimento
  Pèrdua sobtada i temporal dels sentits i de la consciència.

desmaiar /dez.maˈja/ /dez.maˈjaɾ/ /dəz.məˈja/ (v)
svenire

desmamar /dez.maˈma/ /dez.maˈmaɾ/ /dəz.məˈma/ (v)
svezzare

desmanegadament /dez.ma.neˌɣa.ðaˈmen/ /dez.ma.neˌɣa.ðaˈment/ /dəz.mə.nəˌɣa.ðəˈmen/ /dəz.mə.nəˌɣa.ðəˈment/ (adv)
scapestratamente

desmantellar /dez.man.teˈʎa/ /dez.man.teˈʎaɾ/ /dəz.mən.təˈʎa/ (v)
smantellare

desmesuradament /dez.me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /dez.me.zuˌɾa.ðaˈment/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
smisuratamente

desmilitaritzar /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
smilitarizzare

desmuntatge /dez.munˈta.d͡ʒe/ /dəz.munˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
smontaggio

desnodrir-se /dez.noˈðɾiɾ.se/ /dəz.noˈðɾiɾ.sə/ /dəz.nu.ðɾirˈsə/ /dəz.nuˈðɾir.sə/ (v)
sottoalimentare

desnonament /dez.no.naˈmen/ /dez.no.naˈment/ /dəz.no.nəˈment/ /dəz.nu.nəˈmen/ (n, masc)
sfratto

desobedientment /de.zo.be.ðiˌemˈment/ /de.zo.βe.ðiˌemˈmen/ /də.zo.bə.ðiˌemˈment/ /də.zu.bə.ðiˌemˈmen/ /də.zu.βə.ðiˌemˈmen/ (adv)
disubbidiente

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ (v)
disobbedire

desocupar /dez.o.kuˈpa/ /dez.o.kuˈpaɾ/ /dəz.u.kuˈpa/ (v)
disoccupare

desoir /dez.oˈi/ /dez.oˈiɾ/ /dəz.uˈi/ (v)
trascurare

desoladament /de.zoˌɫa.ðaˈmen/ /de.zoˌɫa.ðaˈment/ /də.zoˌɫa.ðəˈment/ /də.zuˌɫa.ðəˈmen/ (adv)
desolatamente

desolar /de.zoˈɫa/ /de.zoˈɫaɾ/ /də.zoˈɫa/ /də.zuˈɫa/ (v)
devastare
  Quedar un lloc solitari, desèrtic o aïllat.
desolare
  Sentir-se emocionalment molt afectat per una pena i sense consol possible.

desopilar /dez.o.piˈla/ /dez.o.piˈlaɾ/ /dəz.u.piˈɫa/ (v)
disoppilare

desordenadament /de.zor.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /də.zoɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /də.zur.dəˌna.ðəˈmen/ /də.zur.ðəˌna.ðəˈmen/ (adv)
disordinatamente

desordir /ðez.oɾˈði/ /ðez.oɾˈðiɾ/ /ðəz.uɾˈði/ (v)
disfare l'ordito

desordre /dezˈoɾ.ðɾe/ /dəzˈoɾ.ðɾə/ (n, masc)
disordine, disturbi alimentari
  Falta d'ordre.
disturbo, disordine
  Alteració no controlada i considerada negativa en una societat.

desorganitzadament /de.zor.ɣa.niˌd͡za.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ɣa.niˌza.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ɣa.niˌza.ðaˈment/ /də.zoɾ.ɣə.niˌd͡za.ðəˈment/ /də.zur.ɡə.niˌd͡za.ðəˈmen/ /də.zur.ɣə.niˌd͡za.ðəˈmen/ (adv)
disorganizzatamente

desori /deˈzɔ.ɾi/ /dəˈzɔ.ɾi/ (n, masc)
smarrimento?

desorientar /dez.o.ɾi.enˈta/ /dez.o.ɾi.enˈtaɾ/ /dəz.u.ɾi.ənˈta/ (v)
disorientare
  Causar la pèrdua d'orientació

despagar /dez.paˈɣa/ /dez.paˈɣaɾ/ /dəz.pəˈɣa/ (v)
scontentare
  (arcaisme) descontentar, disgustar

desparar /des.paˈɾa/ /des.paˈɾaɾ/ /dəs.pəˈɾa/ (v)
smontare
  Llevar el parament, tot allò que s’ha preparat per a un fi.
sparecchiare
  (especialment) Llevar l’adreç de taula.

desparellar /das.pa.ɾaˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎaɾ/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ (v)
spaiare

despatx /desˈpat͡ʃ/ /dəsˈpat͡ʃ/ (n, masc)
gabinetto
  Lloc on es realitza treball de tipus intel·lectual.
dispaccio
  Carta o altre comunicat enviat amb caràcter d'urgència.

despectivament /des.pekˌti.vaˈment/ /des.pekˌti.βaˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈment/ /dəs.pəkˌti.βəˈmen/ (adv)
spregiativamente

despenalitzar /des.pe.na.ɫiˈd͡za/ /des.pe.na.ɫiˈza/ /des.pe.na.ɫiˈzaɾ/ /dəs.pə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
depenalizzare

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ (n, masc)
sveglia

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ (v)
svegliare
  Fer treure del son.
svegliarsi, svegliare
  (pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despesa /desˈpe.za/ /dəsˈpə.zə/ /dəsˈpɛ.zə/ (n, fem)
spesa

despietadament /des.pi.eˌta.ðaˈmen/ /des.pi.eˌta.ðaˈment/ /dəs.pi.əˌta.ðəˈmen/ /dəs.pi.əˌta.ðəˈment/ (adv)
spietatamente

desplaentment /des.pɫaˌemˈmen/ /des.pɫaˌemˈment/ /dəs.pɫəˌemˈmen/ /dəs.pɫəˌemˈment/ (adv)
spiacevolmente

desplaure /desˈpɫaw.ɾe/ /dəsˈpɫaw.ɾə/ (v)
dispiacere

desplaçar /des.pɫaˈsa/ /des.pɫaˈsaɾ/ /dəs.pɫəˈsa/ (v)
spostare

desplegadament /des.pɫeˌɣa.ðaˈmen/ /des.pɫeˌɣa.ðaˈment/ /dəs.pɫəˌɣa.ðəˈmen/ /dəs.pɫəˌɣa.ðəˈment/ (adv)
spiegatamente

desplegar /des.pɫeˈɣa/ /des.pɫeˈɣaɾ/ /dəs.pɫəˈɣa/ (v)
esporre

despoblar /des.pobˈbɫa/ /des.poˈbɫaɾ/ /des.poˈβɫa/ /dəs.pobˈbɫa/ /dəs.pubˈbɫa/ /dəs.puˈβɫa/ (v)
spopolare

desposseir /des.po.seˈi/ /des.po.seˈiɾ/ /dəs.po.səˈi/ /dəs.pu.səˈi/ (v)
espropriare

desprevingudament /des.pɾe.viŋˌɡu.ðaˈment/ /des.pɾe.βiŋˌɡu.ðaˈmen/ /dəs.pɾə.viŋˌɡu.ðəˈmen/ /dəs.pɾə.viŋˌɡu.ðəˈment/ /dəs.pɾə.βiŋˌɡu.ðəˈmen/ (adv)
sprovvedutamente

desproporcionadament /des.pɾo.por.si.oˌna.ðaˈmen/ /des.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðaˈmen/ /des.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðaˈment/ /dəs.pɾo.poɾ.si.oˌna.ðəˈment/ /dəs.pɾu.pur.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
sproporzionatamente

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ (adv)
dopo
  més tard

després-dinar /desˌpɾez.ðiˈna/ /desˌpɾez.ðiˈnaɾ/ /dəsˌpɾez.diˈna/ (n, masc)
dopopranzo

despullar /des.puˈʎa/ /des.puˈʎaɾ/ /dəs.puˈja/ /dəs.puˈʎa/ (v)
spogliar

despòticament /desˌpɔ.ti.kaˈmen/ /desˌpɔ.ti.kaˈment/ /dəsˌpɔ.ti.kəˈmen/ /dəsˌpɔ.ti.kəˈment/ (adv)
dispoticamente

despús-anit /deˌpu.zaˈnit/ /dəˌpu.zəˈnit/ (adv)
notte

dessaborir /ðes.as.sa.βoˈɾiɾ/ /ðes.əs.sa.βoˈɾi/ /ðəs.əs.sə.βuˈɾi/ (v)
diminuire il gusto

desservir /de.serˈβi/ /de.seɾˈviɾ/ /de.seɾˈβi/ /də.sərˈbi/ /də.səɾˈvi/ (v)
negare un serviio

destacar /des.taˈka/ /des.taˈkaɾ/ /ˈ/dəs.təˈka/ (v)
distaccare
  Distingir-se un element del grup.
sottolineare
  Fer més visible una forma dins d'una imatge.

desteixir /des.tejˈʃi/ /des.tejˈʃiɾ/ /des.teˈʃi/ /dəs.təˈʃi/ (v)
stessere

destenyir /des.teˈɲi/ /des.teˈɲiɾ/ /dəs.təˈɲi/ (v)
sbiadire

desterrar /des.teˈra/ /des.teˈˈɾaɾ// /dəs.təˈra/ (v)
esiliare

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
distillazione

destil·lar /des.tiɫˈɫa/ /des.tiɫˈɫaɾ/ /des.tiˈɫa/ /dəs.tiɫˈɫa/ /dəs.tiˈɫa/ (v)
distillare

destinació /des.ti.na.siˈo/ (n, fem)
destinazione

destituir /des.ti.tuˈi/ /des.ti.tuˈiɾ/ /dəs.ti.tuˈi/ (v)
destituire

destorbar /des.torˈβa/ /des.toɾˈbaɾ/ /des.toɾˈβa/ /dəs.toɾˈba/ /dəs.turˈba/ (v)
disturbare
  Fer nosa en l’execució d’una acció.

destral /desˈtɾaɫ/ (n, fem)
scure, ascia

destrament /ˌdes.tɾaˈmen/ /ˌdes.tɾaˈment/ /ˌdes.tɾəˈmen/ /ˌdes.tɾəˈment/ (adv)
destramente

destre /ˈdes.tɾe/ /ˈdes.tɾə/ (adj, masc)
destro
  dret (costat dret, banda dreta, a mà dreta)
  hàbil

destrempadament /des.tɾemˌpa.ðaˈmen/ /des.tɾemˌpa.ðaˈment/ /dəs.tɾəmˌpa.ðəˈmen/ /dəs.tɾəmˌpa.ðəˈment/ (adv)
intemperantemente

destronar /des.tɾoˈna/ /des.tɾoˈnaɾ/ /dəs.tɾuˈna/ (v)
detronizzare

destrossa /desˈtɾɔ.sa/ /desˈtɾɔ.sɔ/ /dəsˈtɾɔ.sə/ (n, fem)
rottura

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ (v)
distruggere

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
distruzione

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ (v)
distruggere

destí /desˈti/ (n, masc)
fato, destino
  Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desunidament /de.zuˌni.ðaˈmen/ /de.zuˌni.ðaˈment/ /də.zuˌni.ðəˈmen/ /də.zuˌni.ðəˈment/ (adv)
disunitamente

desunir /ðez.uˈni/ /ðez.uˈniɾ/ /ðəz.uˈni/ (v)
disunire

desvelar /dez.veˈɫaɾ/ /dez.βeˈɫa/ /dəz.bəˈɫa/ /dəz.vəˈɫa/ (v)
svelare

desventuradament /dez.ven.tuˌɾa.ðaˈment/ /dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ /dəz.bən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
sventuratamente

desvergonyidament /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/ /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/ (adv)
svergognatamente

desvergonyit /dez.veɾ.ɣoˈɲit/ /dez.βer.ɣoˈɲit/ /dez.βeɾ.ɣoˈɲit/ /dəz.bər.ɡuˈɲit/ /dəz.vər.ɣuˈɲit/ /dəz.vəɾ.ɣoˈɲit/ (n, masc)
mascalzone
  Qui no té vergonya.

desvestir /dez.vesˈtiɾ/ /dez.βesˈti/ /dez.βesˈtiɾ/ /dəz.bəsˈti/ /dəz.vəsˈti/ (v)
svestire

desxifrar /des.t͡ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾaɾ/ /də.ʃiˈfɾa/ /dəʃ.ʃiˈfɾa/ (v)
decifrare

desànim /deˈza.nim/ (n, masc)
scoraggiamento

desè /deˈze/ /dəˈzə/ /dəˈzɛ/ (number)
decimo

desídia /deˈzi.ði.a/ (n, fem)
indolenza

detall /deˈtaʎ/ /dəˈtaʎ/ (n, masc)
dettaglio, particolare

detalladament /de.taˌʎa.ðaˈmen/ /de.taˌʎa.ðaˈment/ /də.təˌʎa.ðəˈmen/ /də.təˌʎa.ðəˈment/ (adv)
dettagliatamente

detectar /de.tekˈta/ /de.tekˈtaɾ/ /də.təkˈta/ (v)
scoprire

detectiu /de.tekˈtiw/ (n, masc)
detective, investigatore

detergir /ðe.teɾˈʒi/ /ðe.teɾˈʒiɾ/ /ðə.təɾˈʒi/ (v)
detergere

deteriorar /de.te.ɾi.oˈɾa/ /de.te.ɾi.oˈɾaɾ/ /də.tə.ɾi.oˈɾa/ /də.tə.ɾi.uˈɾa/ (v)
deteriorare

determinadament /de.ter.miˌna.ðaˈmen/ /de.teɾ.miˌna.ðaˈmen/ /de.teɾ.miˌna.ðaˈment/ /də.tər.miˌna.ðəˈmen/ /də.təɾ.miˌna.ðəˈment/ (adv)
determinatamente

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ (v)
determinare

detestablement /de.tesˌta.bɫeˈment/ /de.tesˌta.βɫeˈmen/ /de.tesˌtab.bɫeˈmen/ /də.təsˌta.βɫəˈmen/ /də.təsˌtab.bɫəˈmen/ /də.təsˌtab.bɫəˈment/ (adv)
detestabilmente

detestar /de.tesˈta/ /de.tesˈtaɾ/ /də.təsˈta/ (v)
detestare

detingudament /de.tiŋˌɡu.ðaˈmen/ /de.tiŋˌɡu.ðaˈment/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈmen/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈment/ (adv)
accuratamente

detonar /de.toˈna/ /de.toˈnaɾ/ /də.tuˈna/ (v)
detonare

detriment /de.triˈmen/ /de.triˈment/ /də.triˈmen/ /də.triˈment/ (n, masc)
detrimento

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ (number)
dieci

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ (n, masc)
dovere

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ (v)
dovere
  Tenir una obligació pendent amb algú altre.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ (n, masc)
debito

deuteri /dewˈtɛ.ɾi/ /dəwˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
deuterio

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ (adj, masc)
devastante

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ (n, fem)
devozione

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ (v)
divorare

devotament /deˌvɔ.taˈment/ /deˌβɔ.taˈmen/ /dəˌvɔ.təˈmen/ /dəˌvɔ.təˈment/ /dəˌβɔ.təˈmen/ (adv)
devotamente

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ (adv)
in qua

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ (preposition)
di qua da

deònim /deˈɔ.nim/ (n, masc)
deonomastico

dia /ˈdi.a/ (n, masc)
giorno, giornata
  Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
  Espai de temps amb claror entre dues nits.

diabetis /di.aˈbɛ.tis/ /di.əˈβɛ.tis/ (n, fem)
diabete

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ (n, masc)
diavolo, demonio
  Personificació del mal.

diablessa /di.abˈbɫe.sa/ /di.aˈbɫe.sa/ /di.aˈβɫe.sa/ /di.əbˈbɫə.sə/ /di.əbˈbɫɛ.sə/ /di.əˈβɫɛ.sə/ (n, fem)
diavola

diabètic /di.aˈbɛ.tik/ /di.əˈβɛ.tik/ (adj, masc)
diabetico

diabòlicament /di.aˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /di.aˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈment/ /di.əˌβɔ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
diabolicamente

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ (n, masc)
diacono

diaconessa /di.a.koˈne.sa/ /di.ə.koˈnə.sə/ /di.ə.kuˈnɛ.sə/ (n, fem)
diaconessa

diacrític /di.aˈkɾi.tik/ /di.əˈkɾi.tik/ (adj, masc)
diacritico
  Que permet distingir.

diadema /di.aˈðe.ma/ /di.əˈðɛ.mə/ (n, fem)
diadema

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ (n, masc)
diaframma

diagnosi /di.aŋˈnɔ.zi/ /di.aɡˈnɔ.zi/ /di.əŋˈnɔ.zi/ (n, fem)
diagnosi

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ (adj, masc)
diagnostico
  Útil per a diagnosticar

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ (n, masc)
diagnostica
  Identificació del problemes de salut d'una persona.

diagonalment /di.a.ɣoˌnaɫˈmen/ /di.a.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣuˌnaɫˈmen/ (adv)
diagonalmente

diagrama /di.aˈɣɾa.ma/ /di.əˈɣɾa.mə/ (n, masc)
diagramma
  Dibuix explicatiu, gràfic.

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ (n, masc)
dialetto

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
dialettologia

dialogant /di.a.ɫoˈɣan/ /di.a.ɫoˈɣant/ /di.ə.ɫoˈɣant/ /di.ə.ɫuˈɣan/ (adj)
dialogante

dialogar /di.a.ɫoˈɣa/ /di.a.ɫoˈɣaɾ/ /di.ə.ɫoˈɣa/ /di.ə.ɫuˈɣa/ (v)
dialogare

dialogisme /di.a.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /di.a.ɫoˈʒiz.me/ /di.ə.ɫoˈʒiz.mə/ /di.ə.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
dialogismo

dialèctica /di.aˈɫɛk.ti.ka/ /di.əˈɫɛk.ti.kə/ (n, fem)
dialettica

dialècticament /di.aˌɫɛk.ti.kaˈmen/ /di.aˌɫɛk.ti.kaˈment/ /di.əˌɫɛk.ti.kəˈmen/ /di.əˌɫɛk.ti.kəˈment/ (adv)
dialetticamente

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ (n, masc)
diamante
  Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.
  (billar) Cadascun dels petits punts blancs marcats a intervals regulars a la cara superior del marc, que s'utilitzen com a referència per a calcular les trajectòries de les boles.

diametralment /di.a.meˌtɾaɫˈmen/ /di.a.meˌtɾaɫˈment/ /di.ə.məˌtɾaɫˈmen/ /di.ə.məˌtɾaɫˈment/ (adv)
diametralmente

diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ (n, fem)
diana
  (militar) Toc a l’alba per a despertar els soldats.
centro
  Centre d’un blanc com a objectiu de pràctica de tir.

diantre /diˈan.tɾe/ /diˈan.tɾə/ (Interjection)
diamine

diapasó /di.a.paˈzo/ /di.ə.pəˈzo/ (n, masc)
diapason

diari (n, masc)
quotidiano, giornale
  Periòdic de notícies publicat cada dia.
diario
  Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ (n, fem)
diarrea

diartrosi /di.aɾˈtɾɔ.zi/ /di.ərˈtɾɔ.zi/ (n, fem)
diartrosi

diatònicament /di.aˌtɔ.ni.kaˈmen/ /di.aˌtɔ.ni.kaˈment/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈmen/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈment/ (adv)
diatonicamente

dibuix /diˈbujʃ/ (n, masc)
disegno
  Acte o efecte de dibuixar.
  Art de representar formes damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.
  Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ (v)
disegnare

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ (n, masc)
dizionario, vocabolario
  Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

diccionarista /dik.si.o.naˈɾis.ta/ /dik.si.o.naˈɾis.te/ /dik.si.o.nəˈɾis.tə/ /dik.si.u.nəˈɾis.tə/ (n, neut)
dizionarista

dicible /diˈsi.bɫe/ /diˈsi.βɫe/ /diˈsi.βɫə/ /diˈsib.bɫe/ /diˈsib.bɫə/ (adj)
dicibile

dicotomia /di.ko.toˈmi.a/ /di.ku.tuˈmi.ə/ (n, fem)
dicotomia

dictamen /dikˈta.men/ /dikˈta.mən/ (n, masc)
giudizio

dictatorial /dik.ta.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.tu.ɾiˈaɫ/ (adj)
dittatoriale

dictatorialment /dik.ta.to.ɾiˌaɫˈmen/ /dik.ta.to.ɾiˌaɫˈment/ /dik.tə.to.ɾiˌaɫˈment/ /dik.tə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ (adv)
dittatorialmente

dida /ˈdi.ða/ /ˈdi.ðə/ (n, fem)
balia

didal /diˈðaɫ/ (n, masc)
ditale
  Capseta, típicament metàl·lica i quasi cilíndrica, pensada per protegir l'extrem d'un dit de punxades quan es cus i també per fer força amb el dit protegit contra el cap de l'agulla sense que aquesta es clavi en la pell.

didàcticament /diˌðak.ti.kaˈmen/ /diˌðak.ti.kaˈment/ /diˌðak.ti.kəˈmen/ /diˌðak.ti.kəˈment/ (adv)
didatticamente

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ (n, fem)
dieta

dietari /di.eˈta.ɾi/ /di.əˈta.ɾi/ (n, masc)
ordinario
  Espècie de calendari que usen els eclesiàstics, on disposen l'orde i el ritus de les pregàries i l'ofici diví de tot l'any.

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ (n, fem)
diffamazione

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ (v)
diffamare

diferencial /di.fe.ɾen.siˈaɫ/ /di.fə.ɾən.siˈaɫ/ (adj)
differenziale

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ (adj)
differente, diverso
  Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ (adv)
differentemente, diversamente

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ (v)
differire

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
differenza, disuguaglianza

dificultosament /di.fi.kuɫˌto.zaˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zaˈment/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈment/ (adv)
difficoltosamente

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ (n, masc)
dittonguo, dittongo

diftèria /difˈtɛ.ɾi.a/ (n, fem)
difterite

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ (adj, masc)
defunto
  Que ha mort.

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ (n, masc)
defunto
  Persona que ha mort.

difusament /diˌfu.zaˈmen/ /diˌfu.zaˈment/ /diˌfu.zəˈmen/ /diˌfu.zəˈment/ (adv)
diffusamente

difícil (adj)
difficile
  Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

difícilment /diˌfi.siɫˈmen/ /diˌfi.siɫˈment/ (adv)
difficilmente

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ (v)
digerire

digestiu /di.d͡ʒesˈtiw/ /di.ʒesˈtiw/ (adj, masc)
digestivo
  (anatomia) Relatiu o pertanyent a la digestió.
  Que causa o contribueix a la digestió.

dignament /ˌdiŋ.naˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈment/ /ˌdiɡ.naˈmen/ /ˌdiɡ.naˈment/ (adv)
degnamente

dignar-se /diŋ.nərˈsə/ /diŋˈnar.se/ /diŋˈnar.sə/ /diŋˈnaɾ.sə/ /diɡˈnaɾ.se/ (v)
degnarsi

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ (n, fem)
dignità
  Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

digoxina /di.ɣokˈsi.na/ /di.ɣokˈsi.nə/ /di.ɣukˈsi.nə/ (n, fem)
digossina

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ (n)
giovedì, jovidìa

dijous gras (n, masc)
giovedì grasso

diligentment /di.ɫiˌd͡ʒemˈmen/ /di.ɫiˌd͡ʒemˈment/ /di.ɫiˌʒemˈmen/ /di.ɫiˌʒemˈment/ (adv)
diligentemente

diligència /di.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.ɫiˈʒen.si.ə/ /di.ɫiˈʒɛn.si.a/ (n, fem)
commissione
  Acta administrativa adreçada a un jutge que explica uns fets delictius i la seva investigació policial.
commissione, diligenza
  Carruatge que feia una ruta establerta amb passatgers.

dilluns (n)
lunedì

diluviar /di.ɫu.viˈa/ /di.ɫu.viˈaɾ/ /di.ɫu.βiˈa/ (v)
diluviare

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ (n)
martedì

dimecres /diˈme.kɾes/ (n, masc)
mercoledì

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ (n, masc)
diminutivo

dimissió /di.mi.siˈo/ (n, fem)
dimissione

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ (v)
dimettere

dimoni /diˈmɔ.ni/ (Interjection)
diabolo
  (singular o plural) Sovint en frases interrogatives, denota enuig, sorpresa

dimorf /diˈmɔrf/ (adj)
dimorfo

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ (n, masc)
pranzo
  Àpat del migdia.
dinar
  Moneda usada en alguns països àrabs.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ (v)
pranzare
  (intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ (n, fem)
dinastia

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ (n, masc)
soldi, denaro

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ (n, masc)
dinosauro

dinou (number)
diciannove

dinovè /di.noˈβe/ /di.nuˈβɛ/ (number)
diciannovesimo

dins /ˈdins/ (adv)
dentro
  A l'interior d'un espai delimitat.

dinàmic /diˈna.mik/ (adj, masc)
dinamico

dinàmica /diˈna.mi.ka/ /diˈna.mi.kə/ (n, fem)
dinamica

dinàmicament /diˌna.mi.kaˈmen/ /diˌna.mi.kaˈment/ /diˌna.mi.kəˈmen/ /diˌna.mi.kəˈment/ (adv)
dinamicamente

diplanètia /di.pɫaˈnɛ.ti.a/ /di.pɫəˈnɛ.ti.ə/ (n, fem)
?

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ (n, masc)
diploma

diplomàticament /di.pɫoˌma.ti.kaˈmen/ /di.pɫoˌma.ti.kaˈment/ /di.pɫoˌma.ti.kəˈment/ /di.pɫuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
diplomaticamente

dipòsit /diˈpɔ.zit/ (n, masc)
deposito
  Diners que un particular confia a una entitat bancària perquè els tingui en custòdia.

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ (v)
dire
  Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-hi la seva (v)
dire la propria su

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ (v)
chiamarsi
  Portar el nom de.

direcció /di.ɾek.siˈo/ (n, fem)
direzione
  Orientació que pren un desplaçament o moviment.
  Departament d'un organisme que exerceix el lideratge.

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ (adv)
direttamente

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ (adj, masc)
diretto
  Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

director /di.ɾekˈto/ /di.ɾekˈtoɾ/ /di.ɾəkˈto/ (n, masc)
direttore, preside
  Persona que porta a terme funcions i pràctiques directives.

directori /di.ɾekˈtɔ.ɾi/ /di.ɾəkˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
directory
  (informàtica) Conjunt de fitxers informàtics agrupats amb un mateix nom per facilitar-ne la utilització, l'administració i cerca.

dirigir /di.ɾiˈd͡ʒi/ /di.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /di.ɾiˈʒi/ (v)
dirigere
  Encaminar o guiar cap a un lloc o objectiu, fer adoptar una direcció.
  Manar, liderar seguint una línia o normes.

discernir /di.serˈni/ /di.seɾˈni/ /di.seɾˈniɾ/ /di.sərˈni/ /dis.səɾˈni/ (v)
discernere

disciplinadament /di.si.pɫiˌna.ðaˈmen/ /di.si.pɫiˌna.ðaˈment/ /di.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ /dis.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ /dis.si.pɫiˌna.ðəˈment/ (adv)
disciplinatamente

discrecionalment /dis.kɾe.si.oˌnaɫˈmen/ /dis.kɾe.si.oˌnaɫˈment/ /dis.kɾə.si.oˌnaɫˈment/ /dis.kɾə.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
discrezionalmente

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ (n, fem)
discrezione

discrepar /dis.kɾeˈpa/ /dis.kɾeˈpaɾ/ /dis.kɾəˈpa/ (v)
discordare
  Dues coses, ser diferents entre elles.
  Dissentir, no estar d'acord.

discret /disˈkɾet/ (adj, masc)
discreto

discretament /disˌkɾe.taˈmen/ /disˌkɾe.taˈment/ /disˌkɾe.təˈmen/ /disˌkɾe.təˈment/ (adv)
discretamente

discurs /disˈkurs/ (n, masc)
discorso

discussió /dis.ku.siˈo/ (n, fem)
discussione

discutir /dis.kuˈti/ /dis.kuˈtiɾ/ (v)
discutere
  Examinar una qüestió fent-ne una valoració dels aspectes positius i negatius.
  (intransitiu) Expressar i argumentar opinions oposades.
questionare
  Contradir, posar en dubte.

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ (n, fem)
discordia

discórrer /disˈko.re/ /disˈko.reɾ/ /disˈko.rə/ (v)
discorrere

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ (n, fem)
travestimento
  Màscara; vestit de màscara, especialment de carnaval.
maschera, travestimento
  Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfàgia /disˈfa.d͡ʒi.a/ /disˈfa.ʒi.ə/ (n, fem)
disfagia

dislocar /diz.ɫoˈka/ /diz.ɫoˈkaɾ/ /diz.ɫuˈka/ (v)
spostare
  Treure una cosa del seu lloc.
dislocare
  (medicina) Sortir un os de la seva articulació.

disparar /dis.paˈɾa/ /dis.paˈɾaɾ/ /dis.pəˈɾa/ (v)
sparare

dispendiosament /dis.pen.diˌo.zaˈmen/ /dis.pen.diˌo.zaˈment/ /dis.pən.diˌo.zəˈmen/ /dis.pən.diˌo.zəˈment/ (adv)
dispendiosamente

dispensar /dis.penˈsa/ /dis.penˈsaɾ/ /dis.pənˈsa/ (v)
dispensare

dispers /disˈpɛrs/ (adj, masc)
dispersi

dispersament /disˌpɛr.saˈmen/ /disˌpɛr.səˈmen/ /disˌpɛɾ.saˈmen/ /disˌpɛɾ.saˈment/ /disˌpɛɾ.səˈment/ (adv)
dispersamente

displicentment /dis.pɫiˌsemˈmen/ /dis.pɫiˌsemˈment/ (adv)
sgradevolmente

disposar /dis.poˈza/ /dis.poˈzaɾ/ /dis.puˈza/ (v)
disporre
  Col·locar coses en un ordre determinat.
fornire
  Tenir coses a l'abast o elements al servei d'algú.

disprosi (n, masc)
disprosio

disputar /dis.puˈta/ /dis.puˈtaɾ/ (v)
disputare
  Discutir amb vehemència sobre qualsevol cosa.
  Lluitar per la possessió d'alguna cosa.

dissabte /diˈsap.te/ (n, masc)
sabato

dissemblantment /di.semˌbɫamˈmen/ /di.semˌbɫamˈment/ /di.səmˌbɫamˈmen/ /di.səmˌbɫamˈment/ (adv)
dissimilmente

dissentir /ði.senˈti/ /ði.senˈtiɾ/ /ði.sənˈti/ (v)
dissentire

dissertació /ði.seɾ.ta.siˈo/ /ði.səɾ.tə.siˈo/ (n, fem)
dissertzione

disset (number)
diciassette

dissetè /di.seˈte/ /di.səˈtɛ/ (number)
diciassettesimo

dissimuladament /di.si.muˌɫa.ðaˈmen/ /di.si.muˌɫa.ðaˈment/ /di.si.muˌɫa.ðəˈmen/ /di.si.muˌɫa.ðəˈment/ (adv)
dissimulatamente

dissintonia /di.sin.toˈni.a/ /di.sin.toˈni.ə/ /di.sin.tuˈni.ə/ (n, fem)
dissintonia

dissipadament /di.siˌpa.ðaˈmen/ /di.siˌpa.ðaˈment/ /di.siˌpa.ðəˈmen/ /di.siˌpa.ðəˈment/ (adv)
dissipatamente

dissipar /di.siˈpa/ /di.siˈpaɾ/ (v)
dissipare

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ (v)
dissolvere

dissolució /di.so.ɫu.siˈo/ /di.su.ɫu.siˈo/ (n, fem)
dissoluzione

dissolutament /di.soˌɫu.taˈmen/ /di.soˌɫu.taˈment/ /di.soˌɫu.təˈment/ /di.suˌɫu.təˈmen/ (adv)
dissolutamente

dissortat /di.soɾˈtat/ /di.surˈtat/ (adj, masc)
disgraziato

dissuadir /di.su.aˈði/ /di.su.aˈðiɾ/ /di.su.əˈði/ (v)
dissuadere

distanciar /dis.tan.siˈa/ /dis.tan.siˈaɾ/ /dis.tən.siˈa/ (v)
distanziare

distendre /disˈten.dɾe/ /disˈten.dɾə/ (v)
distendere

distingir /dis.tiɲˈd͡ʒi/ /dis.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /dis.tiɲˈʒi/ (v)
distinguere
  Diferenciar, discriminar.

distintament /disˌtin.taˈmen/ /disˌtin.taˈment/ /disˌtin.təˈmen/ /disˌtin.təˈment/ (adv)
distintamente

distopia /dis.toˈpi.a/ /dis.toˈpi.ə/ /dis.tuˈpi.ə/ (n, fem)
distopia

distretament /disˌtɾe.taˈmen/ /disˌtɾe.taˈment/ /disˌtɾe.təˈmen/ /disˌtɾe.təˈment/ /disˌtɾɛ.təˈmen/ (adv)
distrattamente

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
distribuzione

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ (v)
distribuire

distributivament /dis.tɾi.buˌti.vaˈment/ /dis.tɾi.buˌti.vəˈmen/ /dis.tɾi.buˌti.vəˈment/ /dis.tɾi.βuˌti.βaˈmen/ /dis.tɾi.βuˌti.βəˈmen/ (adv)
distributivamente

districte /disˈtrik.te/ /disˈtrik.tə/ (n, masc)
distretto

distància /disˈtan.si.a/ (n, fem)
distanza
  Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.
  Separació de forma de pensar o afectiva entre persones.

dit (n, masc)
dito, dita
  (anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

dit del cor (n, masc)
dito medio

dita /ˈdi.ta/ /ˈdi.tə/ (n, masc)
detto
  Frase feta i conservada per la tradició d'una cultura amb l'objectiu de fer-la servir com advertència, o bé per comunicar una part del saber popular.

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ (n, masc)
domenica

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ (n, masc)
venerdì

divergir /di.veɾˈd͡ʒiɾ/ /di.vəɾˈʒi/ /di.βerˈʒi/ /di.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /di.βərˈʒi/ (v)
divergere

divers /diˈvɛɾs/ /diˈvɛɾs/ /diˈβɛrs/ /diˈβɛɾs/ (adj, masc)
diverso

diversament /diˌvɛr.səˈmen/ /diˌvɛɾ.saˈment/ /diˌvɛɾ.səˈment/ /diˌβɛr.saˈmen/ /diˌβɛr.səˈmen/ /diˌβɛɾ.saˈmen/ (adv)
diversamente

diversificar /di.veɾ.si.fiˈkaɾ/ /di.vəɾ.si.fiˈka/ /di.βer.si.fiˈka/ /di.βeɾ.si.fiˈka/ /di.βər.si.fiˈka/ (v)
diversificare

diversió (n, fem)
divertimento

diversos /diˈvɛɾ.sos/ /diˈvɛɾ.sus/ /diˈβɛr.sus/ /diˈβɛɾ.sos/ (adj)
diverse
  (darrere del nom) De diferents tipus.

divertidament /di.veɾˌti.ðaˈment/ /di.vərˌti.ðəˈmen/ /di.vəɾˌti.ðəˈment/ /di.βerˌti.ðaˈmen/ /di.βeɾˌti.ðaˈmen/ /di.βərˌti.ðəˈmen/ (adv)
divertentemente

divertir /di.veɾˈtiɾ/ /di.vəɾˈti/ /di.βerˈti/ /di.βeɾˈti/ /di.βərˈti/ (v)
divertire
  Distreure, entretenir, passar una bona estona.
  Apartar, desviar o allunyar.

divertit /di.veɾˈtit/ /di.vəɾˈtit/ /di.βerˈtit/ /di.βeɾˈtit/ /di.βərˈtit/ (adj, masc)
divertimento, divertente

dividir /di.viˈði/ /di.viˈðiɾ/ /di.βiˈði/ (v)
dividere

divinament /diˌvi.naˈment/ /diˌvi.nəˈmen/ /diˌvi.nəˈment/ /diˌβi.naˈmen/ /diˌβi.nəˈmen/ (adv)
divinamente

divinitat /di.vi.niˈtat/ /di.vi.niˈtat/ /di.βi.niˈtat/ (n, fem)
divinità

divisa /diˈvi.za/ /diˈvi.zə/ /diˈβi.za/ /diˈβi.zə/ (n, fem)
moneta straniera
  Moneda estrangera.

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ (adj)
divisìbile

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ (n, fem)
divisione

divo /ˈdi.vo/ /ˈdi.vu/ /ˈdi.βo/ /ˈdi.βu/ (n, masc)
divo

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ (n, masc)
divorzio

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ (adj, masc)
divorziato
  Separat pel divorci.

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ (n, masc)
divorziato
  Persona que s’ha separat per divorci.

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ (number)
diciotto

divuitè /di.βujˈte/ (number)
diciottesimo

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ (adj, masc)
divino
  Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
  (per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

dixi /ˈdik.si/ (n, fem)
deissi

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ (n, masc)
dialogo

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ (n, masc)
diametro

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ (adv)
giornalmente, ogni giorno

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ (n, fem)
dieresi

diòcesi /diˈɔ.se.zi/ /diˈɔ.sə.zi/ (n, fem)
diocesi

diòxid de sofre (n, masc)
diossido di zolfo

diürn /diˈurn/ (adj, masc)
diurno

diürètic /di.uˈɾɛ.tik/ (adj, masc)
diuretico

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ (n, masc)
do
  Primera nota de l'escala musical.
dono
  Talent innat per a fer una cosa.

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ (v)
raddoppiare
  Multiplicar per dos.

doblatge /dobˈbɫa.d͡ʒe/ /dobˈbɫa.d͡ʒə/ /doˈbɫa.d͡ʒe/ /doˈβɫa.d͡ʒe/ /dubˈbɫa.d͡ʒə/ /duˈβɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
doppiaggio

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ (adj)
grosso

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ (n, masc)
doppio
  Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
  (bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ (v)
piegare
  Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.
  Col·locar una articulació en posició flexionada.
piegarsi
  Vèncer la voluntat d'algú.

doblement /ˌdo.bɫeˈment/ /ˌdo.βɫeˈmen/ /ˌdo.βɫəˈmen/ /ˌdob.bɫeˈmen/ /ˌdob.bɫəˈmen/ /ˌdob.bɫəˈment/ (adv)
doppiamente

doctament /ˌdɔk.taˈmen/ /ˌdɔk.taˈment/ /ˌdɔk.təˈmen/ /ˌdɔk.təˈment/ (adv)
dottamente

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ (n, masc)
dottore
  Persona que ha rebut el més alt grau acadèmic que confereix una universitat.
  (formal, cortesia) metge

doctoralment /dok.toˌɾaɫˈmen/ /dok.toˌɾaɫˈment/ /duk.tuˌɾaɫˈmen/ (adv)
dottoralmente

doctrina /dokˈtɾi.na/ /dokˈtɾi.nə/ /dukˈtɾi.nə/ (n, fem)
dottrina

doctrinalment /dok.tɾiˌnaɫˈmen/ /dok.tɾiˌnaɫˈment/ /duk.tɾiˌnaɫˈmen/ (adv)
dottrinalmente

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ (n, masc)
documento

documentació /do.ku.men.ta.siˈo/ /do.ku.mən.tə.siˈo/ /du.ku.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
documentazione

documentalment /do.ku.menˌtaɫˈmen/ /do.ku.menˌtaɫˈment/ /do.ku.mənˌtaɫˈment/ /du.ku.mənˌtaɫˈmen/ (adv)
documentatamente

documentar /do.ku.menˈta/ /do.ku.menˈtaɾ/ /do.ku.mənˈta/ /du.ku.mənˈta/ (v)
documentare

documentari /do.ku.menˈta.ɾi/ /do.ku.mənˈta.ɾi/ /du.ku.mənˈta.ɾi/ (n, masc)
documentario

dodecaedre /do.ðe.kaˈe.ðɾe/ /do.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ /du.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
dodecaedro

dodecàgon /do.ðeˈka.ɣon/ /do.ðəˈka.ɣon/ /du.ðəˈka.ɣun/ (n, masc)
dodecagono

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ (n, masc)
delfino

dogma /ˈdoɡ.ma/ /ˈdoɡ.mə/ (n, masc)
dogma

dogmàticament /doɡˌma.ti.kaˈmen/ /doɡˌma.ti.kaˈment/ /doɡˌma.ti.kəˈment/ /duɡˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
dogmaticamente

dol /ˈdɔɫ/ (n, masc)
lutto

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ (v)
dolere

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ (adj)
cattivo
  Que fa el mal, que no és bo

dolmen /ˈdɔɫ.men/ /ˈdɔɫ.mən/ (n, masc)
dolmen

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ (n)
dolore
  Patiment, pena.

dolorosament /do.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /do.ɫoˌɾo.zaˈment/ /do.ɫoˌɾo.zəˈment/ /du.ɫuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
dolorosamente

dolç (adj, masc)
dolce, zuccheroso

dolçament /ˌdoɫ.saˈmen/ /ˌdoɫ.saˈment/ /ˌdoɫ.səˈmen/ /ˌdoɫ.səˈment/ (adv)
dolcemente

domar /doˈma/ /doˈmaɾ/ /duˈma/ (v)
domare

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ (n, masc)
domicilio

dominació /do.mi.na.siˈo/ /do.mi.nə.siˈo/ /du.mi.nə.siˈo/ (n, masc)
dominazione

dominant /do.miˈnan/ /do.miˈnant/ /du.miˈnan/ (adj)
signoreggiante
  que domina
  el principal o superior entre altres del seu ordre o classe
dominante
  que vol dominar els altres, que no sofreix que se li oposin, que el contradiguin

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ (v)
dominare
  (intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
  (transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domini lingüístic (n, masc)
dominio linguistico

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ (adj, masc)
domestico

domèsticament /doˌmɛs.ti.kaˈmen/ /doˌmɛs.ti.kaˈment/ /doˌmɛs.ti.kəˈment/ /duˌmɛs.ti.kəˈmen/ (adv)
domesticamente

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ (n, fem)
donna, femmina
  Persona del sexe femení.
moglie, donna
  Muller, independentment de la situació legal.

donació /do.na.siˈo/ /do.nə.siˈo/ /du.nə.siˈo/ (n, fem)
donazione

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ (v)
dare
  Entregar de franc, regalar.

donar la llauna (v)
scocciare

donzella /donˈze.ʎa/ /donˈze.ʎə/ /dunˈze.ʎə/ (n, fem)
fanciulla
  Dona verge.
donzella
  Peix osteïcti de l'ordre dels perciformes i de la família dels làbrids (Coris julis).

dopamina /do.paˈmi.na/ /do.pəˈmi.nə/ /du.pəˈmi.nə/ (n, fem)
dopamina, dopammina

dopar /doˈpa/ /doˈpaɾ/ /duˈpa/ (v)
dopare

dorayaki /do.ɾaˈja.ki/ (n, masc)
dorayaki

dormilec /doɾ.miˈɫek/ /doɾ.miˈɫɛk/ /dur.miˈɫɛk/ (adj, masc)
dormiglione
  Que dorm molt.

dormilec /doɾ.miˈɫek/ /doɾ.miˈɫɛk/ /dur.miˈɫɛk/ (n, masc)
dormiglione
  Persona que dorm molt.

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ (v)
dormire

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
camera, camera da letto

dors /ˈdɔrs/ /ˈdɔs/ /ˈdɔɾs/ (n, masc)
dorso

dorsal oceànica (n, fem)
dorsale oceanica

dos (number)
due

dos-cents /ˌdoˈsens/ (number)
duecento

dosar /doˈza/ /doˈzaɾ/ /duˈza/ (v)
dosare
  Prescriure la dosi d’un medicament.

dosi (n, fem)
dose

dosser /doˈse/ /doˈseɾ/ /duˈse/ (n, masc)
baldacchino

dot /ˈdɔt/ (n, masc)
dote
  Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.
  Qualitat o capacitat innata.

dotació /do.ta.siˈo/ /du.tə.siˈo/ (n, fem)
dotazione
  Recursos assignats a una finalitat, fundació, associació, etc.

dotar /doˈta/ /doˈtaɾ/ /duˈta/ (v)
dotare
  Donar dot a una noia.
  Assignar béns o rendes a una institució.
  Equipar un establiment amb els mitjans necessaris.
  Proporcionar dots o qualitats naturals.

dotze /ˈdo.d͡ze/ (number)
dodici

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ (number)
dodicesimo
  (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac (n, masc)
drago, dragone

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ (n, fem)
dramma
  Octava part d'una unça que conté dos argenços, o setanta-dos grans.
  Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

dragó comú (n, masc)
geco comune

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ (n, masc)
dramma

dramàticament /dɾaˌma.ti.kaˈmen/ /dɾaˌma.ti.kaˈment/ /dɾəˌma.ti.kəˈmen/ /dɾəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
drammaticamente

draper /dɾaˈpe/ /dɾaˈpeɾ/ /dɾəˈpe/ (n, masc)
drappiere

drassana /dɾaˈsa.na/ (n, fem)
cantiere navale

drecera /dɾeˈse.ɾa/ (n, masc)
scorciatoia
  Camí que, en contrast amb una altra ruta més principal, estalvia recorregut.

drenar /dɾeˈna/ /dɾeˈnaɾ/ /dɾəˈna/ (v)
drenare

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ (adj, masc)
destro, destra
  Referent al cantó oposat a l'esquerre.
dritto
  Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ (n, masc)
legge, diritto
  Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
diritto, destra
  Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.

dretament /ˌdɾe.taˈmen/ /ˌdɾe.taˈment/ /ˌdɾə.təˈment/ /ˌdɾɛ.təˈmen/ (adv)
dirittamente
  D'una manera dreta, de dret, en línia recta.

dreturerament /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈmen/ /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈment/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈmen/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈment/ (adv)
dirittamente

dreçar /dɾeˈsa/ /dɾeˈsaɾ/ /dɾəˈsa/ (v)
condurre
  (intransitiu) Un camí, portar tot dret cap a un lloc.
drizzare
  (transitiu) Posar dret, vertical.

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ (n, fem)
droga

dron /ˈdɾɔn/ (n, masc)
drone

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ (n, masc)
druida, druido

druïdessa /dɾu.iˈðe.sa/ /dɾu.iˈðə.sə/ /dɾu.iˈðɛ.sə/ (n, fem)
druidessa

duaner /du.aˈne/ /du.aˈneɾ/ /du.əˈne/ (adj, masc)
doganale

dubitativament /du.bi.taˌti.vaˈment/ /du.bi.təˌti.vəˈmen/ /du.bi.təˌti.vəˈment/ /du.βi.taˌti.βaˈmen/ /du.βi.təˌti.βəˈmen/ (adv)
dubitativamente

dubni (n, masc)
dubnio

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ (v)
dubitare
  (intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ (n, masc)
dubbio

dubtosament /dupˌto.zaˈmen/ /dupˌto.zaˈment/ /dupˌto.zəˈmen/ /dupˌto.zəˈment/ (adv)
dubbiosamente

duc (n, masc)
duca
  Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

ducat (n, masc)
ducato
  Territori que antigament era governat per un duc.
  Territori que malgrat no ser governat per un duc, ofereix el seu nom, perquè el títol de duc es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.
  (numismàtica) Moneda d'or originària de Venècia i adoptada per diversos països europeus.

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ (n, fem)
duna

duodenal /du.o.ðeˈnaɫ/ /du.o.ðəˈnaɫ/ /du.u.ðəˈnaɫ/ (adj)
duodenale

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ (n, masc)
duodeno

duplicadament /du.pɫiˌka.ðaˈmen/ /du.pɫiˌka.ðaˈment/ /du.pɫiˌka.ðəˈmen/ /du.pɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
duplicatamente

duplicar /du.pɫiˈka/ /du.pɫiˈkaɾ/ (v)
duplicare

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ (adj, masc)
duro
  De duresa, fort, difícil de ratllar, resistent.

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ (v)
portare
  Portar amb les mans, a la butxaca, carregar amb el cos alguna cosa.

durablement /duˌɾa.bɫeˈment/ /duˌɾa.βɫeˈmen/ /duˌɾa.βɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫeˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
durevolmente

dural /duˈɾaɫ/ (adj)
durale
  Relatiu a la duramàter.

durament /ˌdu.ɾaˈmen/ /ˌdu.ɾaˈment/ /ˌdu.ɾəˈmen/ /ˌdu.ɾəˈment/ (adv)
duramente

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ (preposition)
durante

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ (v)
durare

duresa /duˈɾe.za/ /duˈɾə.zə/ /duˈɾɛ.zə/ (n, fem)
durezza

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ (n, fem)
doccia
  Bany pres en una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ (n, masc)
dattilo
  (literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.

dàrsena /ˈðaɾ.se.na/ /ˈðaɾ.sə.nə/ (n, fem)
darsena

dàtil (n, masc)
dattero

dèbilment /ˌdɛ.biɫˈmen/ /ˌdɛ.biɫˈment/ /ˌdɛ.βiɫˈmen/ (adv)
debolmente

dèbit /ˈdɛ.βit/ (n, masc)
debito

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ (n, fem)
decennio
  Període de deu anys.
decade
  Període de deu dies.

dèficit /ˈdɛ.fi.sit/ (n, masc)
deficit

déntol /ˈden.toɫ/ /ˈden.tuɫ/ (n, masc)
dentexo

déu (n, masc)
dio

dígit /ˈdi.d͡ʒit/ /ˈdi.ʒit/ (n, masc)
cifra
  Cadascun dels símbols que s'utilitzen en matemàtica per representat les quantitats des de l'u fins al nou i també el zero.
digito
  Amb relació al còmput dels eclipsis, una dotzena part del diàmetre del Sol o de la Lluna.

díptic /ˈdip.tik/ (n, masc)
dittico

dòcil /ˈdɔ.siɫ/ (adj)
docile
  Que accepta les normes.

dòcilment /ˌdɔ.siɫˈmen/ /ˌdɔ.siɫˈment/ (adv)
docilmente

dòmino /ˈdɔ.mi.no/ /ˈdɔ.mi.nu/ (n, masc)
domino

dònut /ˈdɔ.nut/ (n, masc)
ciambella, bombolone
  Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ (adj, masc)
ecclesiastico
  Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclesiàsticament /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈmen/ /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈment/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈmen/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈment/ (adv)
ecclesiasticamente

eclipsar /e.klipˈsa/ /e.klipˈsaɾ/ /ə.kɫipˈsa/ (v)
eclissare

eclipsi /eˈkɫip.si/ (n, masc)
eclipse, eclisse

eclècticament /eˌkɫɛk.ti.kaˈmen/ /eˌkɫɛk.ti.kaˈment/ /əˌkɫɛk.ti.kəˈmen/ /əˌkɫɛk.ti.kəˈment/ (adv)
ecletticamente

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ (n, masc)
eco

ecoansietat /ˌe.ko.an.si.eˈtat/ /ˌɛ.ko.ən.si.əˈtat/ /ˌɛ.ku.ən.si.əˈtat/ (n, fem)
eco-ansietà, ecoansia

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ (n, fem)
economia
  Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

econòmic /e.koˈnɔ.mik/ /ə.koˈnɔ.mik/ /ə.kuˈnɔ.mik/ (adj, masc)
economico

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
economicamente

ecoturisme (n, masc)
ecoturismo

ecs /ˈɛks/ (Interjection)
puh

ectoderma /ek.toˈðeɾ.ma/ /ək.toˈðəɾ.mə/ /ək.tuˈðɛr.mə/ (n, masc)
ectoderma

ecumènicament /e.kuˌmɛ.ni.kaˈmen/ /e.kuˌmɛ.ni.kaˈment/ /ə.kuˌmɛ.ni.kəˈmen/ /ə.kuˌmɛ.ni.kəˈment/ (adv)
ecumenicamente

edat /eˈðat/ (n, fem)
età
  Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
  Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ (n, masc)
editto

edificar /e.ði.fiˈka/ /e.ði.fiˈkaɾ/ /ə.ði.fiˈka/ (v)
edificare

edifici /e.ðiˈfi.si/ (n, masc)
edificio, palazzo

editar /e.ðiˈta/ /e.ðiˈtaɾ/ (v)
editare
  Preparar la publicació d’una obra impresa o gravada.

editor /e.ðiˈto/ /e.ðiˈtoɾ/ /ə.ðiˈto/ (n, masc)
editore
  Persona d'una editorial o d'una empresa periodística que dirigeix els continguts.

educació /e.ðu.ka.siˈo/ (n, fem)
educazione
  Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.
  Bons costums i maneres.
  Conjunt de sabers d'una persona, experiències acadèmiques.

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ (adj, masc)
educato

eduir /e.ðuˈi/ /e.ðuˈiɾ/ /ə.ðuˈi/ (v)
edurre

edulcorar /e.ðuɫ.koˈɾa/ /e.ðuɫ.koˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.koˈɾa/ /ə.ðuɫ.kuˈɾa/ (v)
addolcire

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ (n, fem)
effe

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ (n, masc)
effetto

efecte extern (n, masc)
esternalità

efecte hivernacle (n, masc)
efetto serra

efectivament /e.fekˌti.vaˈment/ /e.fekˌti.βaˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈment/ /ə.fəkˌti.βəˈmen/ (adv)
effettivamente

efectuar /e.fek.tuˈa/ /e.fek.tuˈaɾ/ /ə.fək.tuˈa/ (v)
effetuare

efeminadament /e.fe.miˌna.ðaˈmen/ /e.fe.miˌna.ðaˈment/ /ə.fə.miˌna.ðəˈmen/ /ə.fə.miˌna.ðəˈment/ (adv)
effeminatamente

efeminar /e.fe.miˈna/ /e.fe.miˈnaɾ/ /ə.fə.miˈna/ (v)
effeminare

eficaçment /e.fiˌkazˈmen/ /e.fiˌkazˈment/ /ə.fiˌkazˈmen/ /ə.fiˌkazˈment/ (adv)
efficacemente

eficientment /e.fi.siˌemˈmen/ /e.fi.siˌemˈment/ /ə.fi.siˌemˈmen/ /ə.fi.siˌemˈment/ (adv)
efficientemente

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ (n, fem)
efficacia

efluir /e.fɫuˈi/ /e.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ (v)
effluire

efígie /eˈfi.ʒi.e/ /əˈfi.ʒi.ə/ (n, fem)
effigie

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ (adj, masc)
egiziano, egizio
  Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ (n, masc)
egiziano
  Persona que habita o és originària d'Egipte.
egizio
  (masculí singular) Llengua afroasiàtica parlada a l'Antic Egipte.

eglefí /e.ɣɫeˈfi/ /ə.ɣɫəˈfi/ (n, masc)
asinello, eglefino

egocèntric /e.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣuˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
egocentrico

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ (n, masc)
egoismo

egoista /e.ɣoˈis.ta/ /e.ɣoˈis.te/ /ə.ɣoˈis.tə/ /ə.ɣuˈis.tə/ (adj)
egoista

egoistament /e.ɣoˌis.taˈmen/ /e.ɣoˌis.taˈment/ /ə.ɣoˌis.təˈment/ /ə.ɣuˌis.təˈmen/ (adv)
egotisticamente

egrègiament /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈmen/ /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈment/ /eˌɣɾɛ.ʒi.aˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈment/ (adv)
egregiamente

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ (n, fem)
cavalla

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ (n, fem)
arnese, utensile
  Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ (n, masc)
einsteinio, einstenio

eix /ˈejʃ/ (n, masc)
asse
  Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.
  Barra a la qual va unit un mecanisme que efectua girs.

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ (n, masc)
sciame

eixamar /e.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈmaɾ/ /ə.ʃəˈma/ (v)
sciamare

eixamenar /e.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈnaɾ/ /ə.ʃə.məˈna/ (v)
sciamare

eixamplar /aj.ʃamˈpɫa/ /e.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫaɾ/ /ə.ʃəmˈpɫa/ (v)
ampliare, allargare

eixample /ejˈʃam.pɫe/ /eˈʃam.pɫe/ /əˈʃam.pɫə/ (n, masc)
ampliamento

eixarm /ejˈʃarm/ /ejˈʃaɾm/ /eˈʃaɾm/ /əˈʃarm/ (n, masc)
stregoneria

eixarmar /e.ʃaɾˈma/ /ej.ʃarˈma/ /ej.ʃaɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ (v)
guarire

eixelebradament /e.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ej.ʃe.ɫeˌbɾa.ðaˈment/ /ej.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈment/ /ə.ʃə.ɫəˌβɾa.ðəˈmen/ (adv)
sbadatamente

eixeridament /e.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈment/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈmen/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈment/ (adv)
spigliatamente

eixir /ejˈʃi/ /ejˈʃiɾ/ /eˈʃi/ /iˈʃi/ /əˈʃi/ (v)
uscire

eixordador /e.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ej.ʃor.ðaˈðo/ /ej.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ə.ʃoɾ.ðəˈðo/ /ə.ʃur.dəˈðo/ /ə.ʃur.ðəˈðo/ (adj, masc)
assordante

eixordar /e.ʃoɾˈða/ /ej.ʃorˈða/ /ej.ʃoɾˈðaɾ/ /ə.ʃoɾˈða/ /ə.ʃurˈða/ (v)
assordare

eixugacabells /e.ʃu.ɣa.kaˈβeʎʃ/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈbeʎs/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈβeʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbəʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbɛʎs/ (n, masc)
fon

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ (adj, masc)
essiccativo
  Que eixuga.

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ (n, masc)
panno
  Drap per a eixugar.
essiccatoio
  Aparell per a eixugar, especialment eixugacabells.

eixugadora /e.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ej.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ə.ʃu.ɣəˈðo.ɾə/ (n, fem)
asciugatrice

eixugamà /e.ʃu.ɣaˈma/ /ej.ʃu.ɣaˈma/ /ə.ʃu.ɣəˈma/ (n, masc)
panno da cucina

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ (v)
asciugare
  Llevar la humitat superficial d'una cosa.
  Llevar la humitat d'una cosa per evaporació de l'aigua.

eixutament /ejˌʃu.taˈmen/ /ejˌʃu.taˈment/ /eˌʃu.taˈmen/ /əˌʃu.təˈmen/ /əˌʃu.təˈment/ (adv)
seccamente

el pro i el contra (n, masc)
il pro e il contro

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ (n, fem)
elle

elaborar /e.ɫa.boˈɾaɾ/ /e.ɫa.βoˈɾa/ /ə.ɫə.boˈɾa/ /ə.ɫə.buˈɾa/ /ə.ɫə.βuˈɾa/ (v)
elaborare

elatiu /e.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ (n, masc)
elativo

elecció /e.ɫek.siˈo/ (n, fem)
elezione

electivament /e.ɫekˌti.vaˈment/ /e.ɫekˌti.βaˈmen/ /ə.ɫəkˌti.vəˈmen/ /ə.ɫəkˌti.vəˈment/ /ə.ɫəkˌti.βəˈmen/ (adv)
elettivamente

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ (adj)
elettorale

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ (n, fem)
elettricità

electrocardiograma /eˌɫek.tɾo.kaɾ.ði.oˈɣɾa.ma/ /əˌɫɛk.tɾo.kəɾ.ði.oˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.di.uˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.ði.uˈɣɾa.mə/ (n, masc)
elettrocardiogramma

electrolitzar /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzaɾ/ /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za/ /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za/ (v)
elettrolizzare

electrostàtic /e.ɫek.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾusˈta.tik/ (adj, masc)
elettrostatico

electrostàtica /e.ɫek.tɾosˈta.ti.ka/ /ə.ɫək.tɾosˈta.ti.kə/ /ə.ɫək.tɾusˈta.ti.kə/ (n, fem)
elettrostatica

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ (n, fem)
elettronica

electró /e.ɫekˈtɾo/ (n, masc)
elettrone

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ (n, masc)
elefante
  Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ (adj)
elegante

elegantment /e.ɫeˌɣamˈmen/ /e.ɫeˌɣamˈment/ /ə.ɫəˌɣamˈmen/ /ə.ɫəˌɣamˈment/ (adv)
elegantemente

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ (v)
scegliere
  Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.
eleggere
  Nomenar algú per elecció per a un càrrec o dignitat.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ (n, masc)
elemento
  Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
  (química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic (n, masc)
elemento chimico

elementalment /e.ɫe.menˌtaɫˈmen/ /e.ɫe.menˌtaɫˈment/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈmen/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈment/ (adv)
elementarmente

elevadament /e.ɫeˌva.ðaˈment/ /e.ɫeˌβa.ðaˈmen/ /ə.ɫəˌva.ðəˈmen/ /ə.ɫəˌva.ðəˈment/ /ə.ɫəˌβa.ðəˈmen/ (adv)
elevatamente

elevat /e.ɫeˈvat/ /e.ɫeˈβat/ /ə.ɫəˈvat/ /ə.ɫəˈβat/ (adj, masc)
elevato

elidir /e.ɫiˈði/ /e.ɫiˈðiɾ/ /ə.ɫiˈði/ (v)
elidire

eliminació /e.ɫi.mi.na.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ɛ.li.mi.na.siˈo/ (n, fem)
eliminazione
  (hípica, basquetbol) Desqualificació d'un esportista d'una prova, un encontre o una competició per una falta reiterada.

eliminar /e.ɫi.miˈna/ /e.ɫi.miˈnaɾ/ /ə.ɫi.miˈna/ (v)
eliminare
  Destruir, esborrar.

elit /eˈɫit/ /əˈɫit/ (n, fem)
élite

ell /ˈɛʎ/ (pronoun)
lui, egli

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ (pronoun)
lei, ella

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ (pronoun)
essi

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ (pronoun)
essi

elocució /e.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫu.ku.siˈo/ (n, fem)
elocuzione

elogiosament /e.ɫo.d͡ʒiˌo.zaˈmen/ /e.ɫo.d͡ʒiˌo.zaˈment/ /e.ɫo.ʒiˌo.zaˈmen/ /ə.ɫo.ʒiˌo.zəˈment/ /ə.ɫu.ʒiˌo.zəˈmen/ (adv)
elogiativamente

eloqüentment /e.ɫoˌkwemˈmen/ /e.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫuˌkwemˈmen/ (adv)
eloquentemente

elucubració /e.ɫu.ku.βɾa.siˈo/ /ə.ɫu.ku.βɾə.siˈo/ (n, fem)
elucubrazione

eludir /e.ɫuˈði/ /e.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ (v)
eludere
  Fugir la dificultat, sortir d'ella amb algun artifici; escapar-se.
  Burlar-se d'alguna cosa, fer que no tingui efecte per mitjà d'algun artifici.

eluir /e.ɫuˈi/ /e.ɫuˈiɾ/ /ə.ɫuˈi/ (v)
eluire

el·lipse /eɫˈɫip.se/ /eˈɫip.se/ /əɫˈɫip.sə/ /əˈɫip.sə/ (n, fem)
ellisse

el·lipsi /eɫˈɫip.si/ /eˈɫip.si/ /əɫˈɫip.si/ /əˈɫip.si/ (n, fem)
ellissi

el·lipsoïdal /e.ɫip.so.iˈðaɫ/ /eɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /ə.ɫip.su.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.su.iˈðaɫ/ (adj)
ellissoidale

el·lípticament /eɫˌɫip.ti.kaˈmen/ /eɫˌɫip.ti.kaˈment/ /eˌɫip.ti.kaˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈment/ /əˌɫip.ti.kəˈmen/ (adv)
ellitticamente

elàsticament /eˌɫas.ti.kaˈmen/ /eˌɫas.ti.kaˈment/ /əˌɫas.ti.kəˈmen/ /əˌɫas.ti.kəˈment/ (adv)
elasticamente

elèctric /eˈɫɛk.tɾik/ /əˈɫɛk.tɾik/ (adj, masc)
elettrico

elèctricament /eˌɫɛk.tɾi.kaˈmen/ /eˌɫɛk.tɾi.kaˈment/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈmen/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈment/ (adv)
elettricamente

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ (n, fem)
emme

emancipar /e.man.siˈpa/ /e.man.siˈpaɾ/ /ə.mən.siˈpa/ (v)
emancipare

emascular /e.mas.kuˈɫa/ /e.mas.kuˈɫaɾ/ /ə.məs.kuˈɫa/ (v)
evirare

embadalir /em.ba.ðaˈɫi/ /em.ba.ðaˈɫiɾ/ /əm.bə.ðəˈɫi/ (v)
stupefare

embajanir /em.ba.d͡ʒaˈni/ /em.ba.d͡ʒaˈniɾ/ /em.ba.ʒaˈni/ /əm.bə.ʒəˈni/ (v)
stupidire

embalatge /em.baˈɫa.d͡ʒe/ /əm.bəˈɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
imballaggio

embalum /em.baˈɫum/ /əm.bəˈɫum/ (n, masc)
carico

embalumar /am.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈmaɾ/ /əm.bə.ɫuˈma/ (v)
caricare

embarbussadament /em.bar.βuˌsa.ðaˈmen/ /em.baɾ.buˌsa.ðaˈment/ /em.baɾ.βuˌsa.ðaˈmen/ /əm.bər.buˌsa.ðəˈmen/ /əm.bəɾ.buˌsa.ðəˈment/ (adv)
scompigliatamente

embarbussament /em.baɾ.βu.saˈmen/ /əm.bər.bu.səˈmen/ (n, masc)
scioglilingua
  Joc de paraules amb dificultat de pronúncia basant-se en la similitud dels sons que contenen.

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ (n, masc)
gravidanza
  Estat de la dona prenyada.

embassament /em.ba.saˈmen/ /em.ba.saˈment/ /əm.bə.səˈmen/ /əm.bə.səˈment/ (n, masc)
invaso, bacino

embellir /am.baˈʎi/ /am.beˈʎi/ /am.beˈʎiɾ/ /em.beˈʎi/ /em.beˈʎiɾ/ /əm.bəˈʎi/ (v)
abbellire
  Fer tornar bell; adornar.

emblanquir /am.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈkiɾ/ /əm.bɫəŋˈki/ (v)
﻿sbiancarsi

emblavir /am.bɫaˈβi/ /em.bɫaˈviɾ/ /em.bɫaˈβi/ /əm.bɫəˈvi/ /əm.bɫəˈβi/ (v)
azzurrare

emblemàticament /em.bɫeˌma.ti.kaˈmen/ /em.bɫeˌma.ti.kaˈment/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈmen/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
emblematicamente

embolcall /am.boɫˈkaʎ/ /em.boɫˈkaʎ/ /əm.boɫˈkaʎ/ /əm.buɫˈkaj/ /əm.buɫˈkaʎ/ (n, masc)
involucro

embolcar /am.boɫˈka/ /em.boɫˈka/ /em.boɫˈkaɾ/ /əm.boɫˈka/ /əm.buɫˈka/ (v)
ricoprrire

emborbollar /em.bor.βoˈʎa/ /em.boɾ.boˈʎaɾ/ /em.boɾ.βoˈʎa/ /əm.boɾ.boˈʎa/ /əm.bur.buˈʎa/ (v)
impacciarsi
  Parlar atropellada i confusament, fent molt soroll.

embotellament /em.bo.te.ʎaˈmen/ /em.bo.te.ʎaˈment/ /əm.bo.tə.ʎəˈment/ /əm.bu.tə.ʎəˈmen/ (n, masc)
imbottigliamento
  Acció d’embotellar, de posar en botelles.

embotellar /em.bo.teˈʎa/ /em.bo.teˈʎaɾ/ /əm.bo.təˈʎa/ /əm.bu.təˈʎa/ (v)
imbottigliare

embragatge /em.bɾaˈɣa.d͡ʒe/ (n, masc)
frizione

embriac /em.bɾiˈak/ (adj, masc)
ubriaco

embriagar /em.bɾi.aˈɣa/ /em.bɾi.aˈɣaɾ/ (v)
ubricare
  Pertorbar les facultats a causa de la ingestió de begudes alcohòliques.

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ (n, fem)
ubriachezza

embridar /em.bɾiˈða/ /em.bɾiˈðaɾ/ /əm.bɾiˈða/ (v)
imbrigliare

embrolladament /em.bɾoˌʎa.ðaˈmen/ /em.bɾoˌʎa.ðaˈment/ /əm.bɾoˌʎa.ðəˈment/ /əm.bɾuˌʎa.ðəˈmen/ (adv)
arruffatamente

embruixar /am.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃaɾ/ /em.bɾuˈʃa/ /əm.bɾuˈʃa/ (v)
stregare

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ (n, masc)
imbuto
  Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.

embós /emˈbos/ /əmˈbos/ (n, masc)
coda
  Congestió de vehicles que dificulta la circulació normal en una via.

emergir /e.merˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒiɾ/ /ə.mərˈʒi/ (v)
emergere

emergència /e.meɾˈd͡ʒɛn.si.a/ /ə.mərˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
emergenza
  Situació de risc immediat que demana una actuació urgent.

emfasitzar /eɱ.fa.ziˈd͡za/ /eɱ.fa.ziˈza/ /eɱ.fa.ziˈzaɾ/ /əɱ.fə.ziˈd͡za/ (v)
enfatizzare

emfiteusi /eɱ.fiˈtɛw.zi/ /əɱ.fiˈtɛw.zi/ (n, masc)
enfiteusi

emfitèutic /eɱ.fiˈtɛw.tik/ /əɱ.fiˈtɛw.tik/ (adj, masc)
enfiteutico

emfàticament /eɱˌfa.ti.kaˈmen/ /eɱˌfa.ti.kaˈment/ /əɱˌfa.ti.kəˈmen/ /əɱˌfa.ti.kəˈment/ (adv)
enfaticamente

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
emigrazione

emigrar /e.miˈɣɾa/ /e.miˈɣɾaɾ/ /ə.miˈɣɾa/ (v)
emigrare

eminentment /e.miˌnemˈmen/ /e.miˌnemˈment/ /ə.miˌnemˈmen/ /ə.miˌnemˈment/ (adv)
eminentemente

eminència /e.miˈnɛn.si.a/ /ə.miˈnɛn.si.ə/ (n, fem)
eminenza
  Tractament de respecte per adreçar-se a un cardenal.

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ (n, masc)
emiro

emmanisar /em.ma.niˈza/ /em.ma.niˈzaɾ/ /əm.mə.niˈza/ (v)
piastrellare

emmarcar /em.marˈka/ /em.maɾˈka/ /em.maɾˈkaɾ/ /əm.mərˈka/ (v)
incorniciare

emmelangir /em.me.ɫaɲˈd͡ʒi/ /em.me.ɫaɲˈd͡ʒiɾ/ /əm.mə.ɫəɲˈʒi/ (v)
intristire

emmenar /em.meˈna/ /em.meˈnaɾ/ /əm.məˈna/ (v)
portare

emmerletat /em.meɾ.ɫeˈtat/ /əm.mər.ɫəˈtat/ (adj, masc)
merlato

emmetzinar /em.me.d͡ziˈnaɾ/ /em.med.ziˈna/ /əm.məd.ziˈna/ (v)
avvelenare

emmurriar-se /em.mu.riˈaɾ.se/ /əm.mu.ri.ərˈsə/ /əm.mu.riˈar.sə/ /əm.mu.riˈaɾ.sə/ (v)
immusonirsi

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ (n, fem)
emozone, emozione

empallar /em.paˈʎa/ /em.paˈʎaɾ/ /əm.pəˈja/ /əm.pəˈʎa/ (v)
impagliare

empalmar /em.paɫˈma/ /em.paɫˈmaɾ/ /əm.pəɫˈma/ (v)
collegare
  Ajuntar o connectar els extrems.

empara /amˈpa.ɾa/ /emˈpa.ɾa/ /əmˈpa.ɾə/ (n, fem)
asilo

emparar /am.paˈɾa/ /am.paˈɾaɾ/ /em.paˈɾa/ /em.paˈɾaɾ/ /əm.pəˈɾa/ (v)
proteggere
  Proporcionar protecció i ajuda contra el perill.

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ (v)
inghiottire

empassar-se /em.paˈsaɾ.se/ /əm.pə.sərˈsə/ /əm.pəˈsar.sə/ /əm.pəˈsaɾ.sə/ (v)
inghiottire
  Fer passar una cosa que es menja de la gola cap a l'estómac.

empat /amˈpat/ /emˈpat/ /əmˈpat/ (n, masc)
pareggio

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ (n, fem)
empatia

empavonar /em.pa.voˈnaɾ/ /em.pa.βoˈna/ /əm.pə.voˈna/ /əm.pə.vuˈna/ /əm.pə.βuˈna/ (v)
brunire

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ (n, masc)
innesto

empeltar /em.peɫˈta/ /em.peɫˈtaɾ/ /əm.pəɫˈta/ (v)
innestare

empenta /amˈpen.ta/ /emˈpen.ta/ /əmˈpən.tə/ /əmˈpɛn.tə/ (n, fem)
spintone
  Cop donat a una persona, animal o cosa, per impel·lir-li moviment, normalment per a fer-la avançar o perquè perdi l'equilibri, quan és per fer-la avançar el cop és pel darrere, per tant, quan és a una persona és a l'esquena.

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ (v)
springere
  Donar una empenta.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ (n, masc)
imperatore
  Cap d'un imperi.

empipar /em.piˈpa/ /em.piˈpaɾ/ /əm.piˈpa/ (v)
arrabiato

empit /emˈpit/ (n, masc)
erta

empitjorar /am.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾa/ /em.pi.d͡ʒoˈɾaɾ/ /əm.pi.d͡ʒoˈɾa/ /əm.pi.d͡ʒuˈɾa/ (v)
peggiorare

empolsegar /am.poɫ.seˈɣa/ /am.poɫ.seˈɣaɾ/ /em.poɫ.seˈɣa/ /em.poɫ.seˈɣaɾ/ /əm.poɫ.səˈɣa/ /əm.puɫ.səˈɣa/ (v)
impolverare

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ (n, fem)
impronta

empremtar /em.pɾemˈta/ /em.pɾemˈtaɾ/ /əm.pɾəmˈta/ (v)
stampare

emprenyar /am.pɾaˈɲa/ /am.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲaɾ/ /əm.pɾəˈɲa/ (v)
arrabbiato

empresari /em.pɾeˈza.ɾi/ /əm.pɾəˈza.ɾi/ (n, masc)
impresario

empresonament /em.pɾe.zo.naˈmen/ /em.pɾe.zo.naˈment/ /əm.pɾə.zo.nəˈment/ /əm.pɾə.zu.nəˈmen/ (n, masc)
carcerazione

empresonar /am.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈnaɾ/ /əm.pɾə.zoˈna/ /əm.pɾə.zuˈna/ (v)
imprigionare, incarcerare

empudegar /am.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣaɾ/ /əm.pu.ðəˈɣa/ (v)
puzzare
  Omplir de males olors.
stuzzicare
  Importunar una persona amb peticions o xerrameca incessant.

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ (v)
spingere
  Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.

empíricament /emˌpi.ɾi.kaˈmen/ /emˌpi.ɾi.kaˈment/ /əmˌpi.ɾi.kəˈmen/ /əmˌpi.ɾi.kəˈment/ (adv)
empiricamente

en Pau, en Pere i en Berenguera (pn)
Tizio, Caio e Sempronio

en efecte (adv)
in effetti

en pau descansi (idiom)
riposi in pace

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ (n, fem)
enne

enaltir /e.naɫˈti/ /e.naɫˈtiɾ/ (v)
lodare

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ (v)
innamorarsi
  (pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

encabir /aŋ.kaˈβi/ /eŋ.kaˈbiɾ/ /eŋ.kaˈβi/ /əŋ.kəˈβi/ (v)
adattarsi

encabritar-se /aŋ.ka.βɾiˈtaɾ.se/ /eŋ.ka.bɾiˈtaɾ.se/ /əŋ.kə.bɾi.tərˈsə/ /əŋ.kə.bɾiˈtaɾ.sə/ /əŋ.kə.βɾiˈtar.sə/ (v)
impennarsi

encalmar-se /aŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /eŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /əŋ.kəɫ.mərˈsə/ /əŋ.kəɫˈmar.sə/ /əŋ.kəɫˈmaɾ.sə/ (v)
placarsi

encantar /aŋ.kanˈta/ /aŋ.kanˈtaɾ/ /eŋ.kanˈta/ /eŋ.kanˈtaɾ/ /əŋ.kənˈta/ (v)
incantare
  Manipular usant fórmules màgiques, encanteris.
  (figurat) Agradar amb plaer o admiració.
  (intransitiu) Restar aturat pensant o veient alguna cosa.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
incantesimo

encanudir /eŋ.ka.nuˈði/ /eŋ.ka.nuˈðiɾ/ /əŋ.kə.nuˈði/ (v)
incanutire

encanyissar /aŋ.ka.ɲiˈsa/ /aŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /eŋ.ka.ɲiˈsa/ /eŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /əŋ.kə.ɲiˈsa/ (v)
ingraticolare

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ (adv)
ancora

encara bo (adv)
meno male

encara que (conjunction)
anche que

encaridament /eŋ.kaˌɾi.ðaˈmen/ /eŋ.kaˌɾi.ðaˈment/ /əŋ.kəˌɾi.ðəˈmen/ /əŋ.kəˌɾi.ðəˈment/ (adv)
caldamente

encarir /aŋ.kaˈɾi/ /aŋ.kaˈɾiɾ/ /eŋ.kaˈɾi/ /eŋ.kaˈɾiɾ/ /əŋ.kəˈɾi/ /əŋ.kəˈɾi/ (v)
rincarire
  Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
lodare
  Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

encefalo- (prefix)
encefalo-

encenall /en.seˈnaʎ/ /ən.səˈnaj/ /ən.səˈnaʎ/ (n, masc)
stipa
  Objecte combustible que s’usa per a encendre foc.
truciolo
  Full prim i caragolat que es desprèn quan es treballa la fusta.

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ (v)
accendere
  Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ (n, masc)
accendino

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ (n, masc)
incenso, olibano

encerclar /en.serˈkɫa/ /en.seɾˈkɫa/ /en.seɾˈkɫaɾ/ (v)
accerchiare

encerrosar /en.se.roˈza/ /en.se.roˈzaɾ/ /ən.sə.roˈza/ /ən.sə.ruˈza/ (v)
mettere la roccata alla canocchia

encertadament /an.seɾˌta.ðaˈment/ /en.serˌta.ðaˈmen/ /en.seɾˌta.ðaˈmen/ /en.seɾˌta.ðaˈment/ /ən.sərˌta.ðəˈmen/ /ən.səɾˌta.ðəˈment/ (adv)
riuscibilmente

encertar /an.serˈta/ /en.serˈta/ /en.seɾˈta/ /en.seɾˈtaɾ/ /ən.sərˈta/ (v)
centrare

encetall /en.seˈtaʎ/ /ən.səˈtaj/ /ən.səˈtaʎ/ (n, masc)
pezzeto

encetar /an.seˈta/ /en.seˈta/ /en.seˈtaɾ/ /ən.səˈta/ (v)
iniziare

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ (n, masc)
lattuga
  Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
enciclopedia

encimbellament /en.sim.be.ʎaˈmen/ /en.sim.be.ʎaˈment/ /ən.sim.bə.ʎəˈmen/ /ən.sim.bə.ʎəˈment/ (n, masc)
hilltopping
  Comportament reproductiu dels individus mascles d'alguns grups d'artròpodes consistent a establir i defensar un territori propi dalt d'un turó, o a les parts altes d'un terreny, per poder-se aparellar amb alguna de les femelles que hi acudeixen.

enclavament /aŋ.kɫa.βaˈmen/ /aŋ.kɫa.βaˈment/ /eŋ.kɫa.vaˈment/ /eŋ.kɫa.βaˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈment/ /əŋ.kɫə.βəˈmen/ (n, masc)
enclave

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ (n, fem)
incudine
  Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.
  Os de l'oïda de molts vertebrats.

encomi /eŋˈkɔ.mi/ /əŋˈkɔ.mi/ (n, masc)
lode

encongidament /eŋ.koɲˌd͡ʒi.ðaˈmen/ /eŋ.koɲˌd͡ʒi.ðaˈment/ /əŋ.koɲˌʒi.ðəˈment/ /əŋ.kuɲˌʒi.ðəˈmen/ (adv)
contrattamente

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ (v)
restringersi

encontrar /aŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾaɾ/ /əŋ.konˈtɾa/ /əŋ.kunˈtɾa/ (v)
incontrare
  Topar per casualitat amb una persona que surt al pas o una cosa que es mou.
scontrarsi
  (pronominal) Topar hostilment.

encontre /aŋˈkɔn.tɾe/ /eŋˈkon.tɾe/ /əŋˈkɔn.tɾə/ (n, masc)
encontro

encotxar /aŋ.kuˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.koˈt͡ʃa/ /əŋ.kuˈt͡ʃa/ (v)
salire in carrozza
  Ficar dins un cotxe.
  (pronominal) Pujar al cotxe.

encrespar /aŋ.kɾesˈpa/ /aŋ.kɾesˈpaɾ/ /eŋ.kɾesˈpa/ /eŋ.kɾesˈpaɾ/ /əŋ.kɾəsˈpa/ (v)
increspare
  El vent, alçar onades.

encrostar /aŋ.kɾosˈta/ /aŋ.kɾosˈtaɾ/ /eŋ.kɾosˈta/ /eŋ.kɾosˈtaɾ/ /əŋ.kɾosˈta/ /əŋ.kɾusˈta/ (v)
incrostare

encruelir /eŋ.kɾu.eˈli/ /eŋ.kɾu.eˈliɾ/ /əŋ.kɾu.əˈɫi/ (v)
accanirsi
  (pronominal) Manifestar-se cruel contra algú, trobant gust en el que perjudica la seva vida, opinió o interessos.

encèfal /enˈsɛ.faɫ/ /ənˈsɛ.fəɫ/ (n, masc)
encefalo

endarrere /en.daˈre.ɾe/ /ən.dəˈre.ɾə/ (adv)
indietro
  En direcció a la banda del darrere.
fa
  Cap al temps passat, abans.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ (Interjection)
avanti
  Encoratjament a prosseguir.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ (adv)
avanti
  En direcció a la banda del davant.
  En un temps futur.

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ (n, masc)
indomani

enderrocar /an.de.roˈka/ /an.de.roˈkaɾ/ /en.de.roˈka/ /en.de.roˈkaɾ/ /ən.də.roˈka/ /ən.də.ruˈka/ (v)
abbattere
  Destruir totalment o parcialment una edificació.
rovesciare
  Per extensió fer caure un govern.

endevinació /an.de.βi.na.siˈo/ /en.de.vi.na.siˈo/ /en.de.βi.na.siˈo/ /ən.də.vi.nə.siˈo/ /ən.də.βi.nə.siˈo/ (n, fem)
divinazione

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ (n, fem)
indovinello, enigma

endimoniadament /an.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈmen/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /ən.di.mo.niˌa.ðəˈment/ /ən.di.mu.niˌa.ðəˈmen/ (adv)
maledettamente

endins /enˈdins/ /ənˈdins/ (adv)
dentro

endocardi /en.doˈkaɾ.ði/ /ən.duˈkar.di/ (n, masc)
endocardio

endocarditis /en.do.kaɾˈði.tis/ /ən.do.kəɾˈði.tis/ /ən.du.kərˈdi.tis/ /ən.du.kərˈði.tis/ (n, fem)
endocardite

endolcir /an.doɫˈsi/ /an.doɫˈsiɾ/ /en.doɫˈsi/ /en.doɫˈsiɾ/ /ən.doɫˈsi/ /ən.duɫˈsi/ (v)
addolcire

endoll /enˈdoʎ/ /ənˈdoʎ/ (n, masc)
spina
  Connector d'un aparell amb el corrent elèctric d'un edifici.
presa
  Dispositiu a les parets d'un edifici per a connectar-hi aparells elèctrics.

endometri /en.doˈmɛ.tɾi/ /ən.doˈmɛ.tɾi/ /ən.duˈmɛ.tɾi/ (n, masc)
endometrio

endosquelet /en.dos.keˈɫet/ /ən.dos.kəˈɫət/ /ən.dus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
endoscheletro

endreç /enˈdɾes/ /ənˈdɾes/ /ənˈdɾəs/ /ənˈdɾɛs/ (n, masc)
sistemazione

endropir /an.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpiɾ/ /ən.dɾoˈpi/ /ən.dɾuˈpi/ (v)
procrastinare

enemic /e.neˈmik/ (n, masc)
nemico

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ (n, fem)
energia

energia renovable (n, fem)
energia rinnovabile

enfangar /aɱ.faŋˈɡa/ /aɱ.faŋˈɡaɾ/ /eɱ.faŋˈɡa/ /eɱ.faŋˈɡaɾ/ /əɱ.fəŋˈɡa/ (v)
infangare
  Omplir de fang.
impegolarsi
  (figurat, pronominal) Ficar-se en una situació difícil de sortir-se’n.

enfastidir /eɱ.fas.tiˈði/ /eɱ.fas.tiˈðiɾ/ /əɱ.fəs.tiˈði/ (v)
molestare

enfilar /aɱ.fiˈla/ /eɱ.fiˈɫa/ /eɱ.fiˈɫaɾ/ /əɱ.fiˈɫa/ (v)
infilare
  Passar fil pel forat d'una agulla de cosir.
  Emprendre un camí, iniciar una marxa.
filetare
  Unir coses passant un fil pel seu interior.

enfit /aɱˈfit/ /eɱˈfit/ /əɱˈfit/ (n, masc)
crudezza

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ (v)
affondare
  Posar, fer anar, al fons.

enfora /eɱˈfɔ.ɾa/ /eɱˈfɔ.ɾɔ/ /əɱˈfɔ.ɾə/ (adv)
fuori

enfornar /aɱ.forˈna/ /eɱ.forˈna/ /eɱ.foɾˈna/ /eɱ.foɾˈnaɾ/ /əɱ.foɾˈna/ /əɱ.furˈna/ (v)
cottura al forno

engalipador /eŋ.ga.li.paˈðo/ /eŋ.ga.li.paˈðoɾ/ /əŋ.gə.ɫi.pəˈðo/ (adj, masc)
abbindolatore

engalipar /aŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpaɾ/ /əŋ.ɡə.ɫiˈpa/ (v)
imbrogliare

enganxar /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃaɾ/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.ɡəɲˈʃa/ (v)
aggrapparsi, appicare
  Agafar alguna cosa amb ganxo o penjar-la en ell.
arrolare
  Atreure a algú a que assenti plaça de soldat donant-li diners.
incollare
  Agafar, apegar.
aggrapparsi
  (pronominal) Agafar-se, topar una cosa amb una altra que la deté o l'embulla.

engany /aŋˈgaɲ/ /eŋˈɡaɲ/ /əŋˈɡaɲ/ (n, masc)
inganno, frode

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ (v)
ingannare

enganyosament /aŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈment/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈmen/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈment/ (adv)
ingannevolmente

engegar /aɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣaɾ/ /əɲ.ʒəˈɣa/ (v)
avviare
  Posar en marxa, iniciar el funcionament.
buttar fuori
  Desfer-se de la presència d'algú, sense consideracions, insultant.

engendrar /an.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾaɾ/ /əɲ.ʒənˈdɾa/ (v)
concepire

enginy /anˈd͡ʒiɲ/ /eɲˈd͡ʒiɲ/ /əɲˈʒiɲ/ (n, masc)
arguzia

enginyeria /eɲ.d͡ʒi.ɲeˈɾi.a/ /əɲ.ʒi.ɲəˈɾi.ə/ (n, fem)
ingegneria

enginyosament /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈmen/ /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈment/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈmen/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈment/ (adv)
ingegnosamente

engolir /aŋ.ɡoˈɫi/ /aŋ.ɡuˈɫiɾ/ /eŋ.ɡoˈɫi/ /eŋ.ɡoˈɫiɾ/ /eŋ.ɡuˈɫi/ /əŋ.ɡoˈɫi/ /əŋ.ɡuˈɫi/ (v)
inghiottire
  Passar alguna cosa per la gola.

engrescar /aŋ.ɡɾesˈka/ /aŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /eŋ.ɡɾesˈka/ /eŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /əŋ.ɡɾəsˈka/ (v)
affascinare
  Desvetllar les ganes per fer una cosa.
  Ficar-se amb gran atenció en un assumpte.
affascinare, arrabbiarsi
  Sentir l'impuls irreprimible de participar en una baralla.

engrillonar /aŋ.gɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/ /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ (v)
incatenare

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ (adv)
quest'anno

enigma (n, masc)
enigma

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ (adj, masc)
enigmatico

enigmàticament /e.niɡˌma.ti.kaˈmen/ /e.niɡˌma.ti.kaˈment/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈmen/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈment/ (adv)
enigmaticamente

enjòlit /eɲˈd͡ʒɔ.ɫit/ /əɲˈʒɔ.ɫit/ (adv)
in bilico
  En suspensió, amb poc equilibri.

enlairament /en.ɫaj.ɾaˈmen/ /en.ɫaj.ɾaˈment/ /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ /ən.ɫəj.ɾəˈment/ (n, masc)
decollo

enlairar /an.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾaɾ/ /ən.ɫəjˈɾa/ (v)
decollare

enlaire /enˈɫaj.ɾe/ /ənˈɫaj.ɾə/ (adv)
in aria
  Cap amunt respecte a terra.

enlletgir /aɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /aɲ.ʎeˈt͡ʃiɾ/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /əɲ.ʎəˈd͡ʒi/ (v)
imbruttire

enllosar /aɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈzaɾ/ /əɲ.ʎoˈza/ /əɲ.ʎuˈza/ (v)
lastricare

enllosat /eɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎuˈzat/ (n, masc)
lastricato

enllumenar /eɲ.ʎu.meˈna/ /eɲ.ʎu.meˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.məˈna/ (v)
illuminare
  Una font de llum, fer claror il·luminant un lloc o algú.
  Instal·lar un o diversos llums per a il·luminar un lloc.

enllà /eɲˈʎa/ /əɲˈʎa/ (adv)
oltre
  D'ací allà, cap allà.

enmig de (preposition)
in mezzo de

ennuegar /an.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣaɾ/ /ən.nu.əˈɣa/ (v)
soffocare

ennuvolar /an.nu.βoˈɫa/ /en.nu.voˈɫaɾ/ /en.nu.βoˈɫa/ /ən.nu.voˈɫa/ /ən.nu.vuˈɫa/ /ən.nu.βuˈɫa/ (v)
rannuvolarsi
  (pronominal, impersonal) Formar-se tot de núvols al cel.

ennuvolat /en.nu.voˈɫat/ /en.nu.βoˈɫat/ /ən.nu.voˈɫat/ /ən.nu.vuˈɫat/ (n, masc)
nuvolaglia

enorme /eˈnoɾ.me/ /əˈnor.mə/ (adj)
enorme

enormement /eˌnor.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈment/ /əˌnor.məˈmen/ /əˌnoɾ.məˈment/ (adv)
enormemente

enormitat /e.noɾ.miˈtat/ /ə.noɾ.miˈtat/ /ə.nur.miˈtat/ (n, fem)
enormità

enquadernació /eŋ.kwa.ðeɾ.na.siˈo/ /əŋ.kwə.ðər.nə.siˈo/ (n, fem)
rilegatura

enrabiar /an.ra.βiˈa/ /en.ra.biˈaɾ/ /en.ra.βiˈa/ /ən.rə.βiˈa/ (v)
arrabbiare

enraonadament /en.ra.oˌna.ðaˈmen/ /en.ra.oˌna.ðaˈment/ /ən.rə.oˌna.ðəˈment/ /ən.rə.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
ragionevolmente

enraonar /an.ra.oˈna/ /en.ra.oˈna/ /en.ra.oˈnaɾ/ /ən.rə.oˈna/ /ən.rə.uˈna/ (v)
ragionare
  (transitiu) Discutir en una conversa per examinar les raons.

enrarir /en.raˈɾi/ /en.raˈɾiɾ/ /ən.rəˈɾi/ (v)
rarfare

enrastellar /an.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎaɾ/ /ən.rəs.təˈʎa/ (v)
rastrellare

enrenou /en.reˈnɔw/ (n, masc)
chiasso
  Soroll causat per un desordre.

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ (Interjection)
indietro

enrocador /en.ro.kaˈðo/ /en.ro.kaˈðoɾ/ /ən.ro.kəˈðo/ /ən.ru.kəˈðo/ (n, masc)
tordo occhiato

enrocar /an.roˈka/ /en.roˈka/ /en.roˈkaɾ/ /ən.roˈka/ /ən.ruˈka/ (v)
incagliare
  Enganxar un ormeig de pesca en el fons rocós.
arroccarsi
  En els escacs, jugada especial consistent en moure en el mateix torn les figures del rei i d'una torre a una posició especifica on ambdues peces són veïnes.
arrampicarsi
  (pronominal) Enfilar-se per les roques.

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ (n, masc)
ente
  Entitat col·lectiva, organisme de persones o serveis, institució.

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ (pronoun)
ci
  Substitució en verbs reflexius de la primera persona del plural (nosaltres). Emprat anteposat al verb, si va darrere del verb adopta la forma nos.

ensabonar /an.sa.βoˈna/ /en.sa.boˈnaɾ/ /en.sa.βoˈna/ /ən.sə.boˈna/ /ən.sə.buˈna/ /ən.sə.βuˈna/ (v)
insaponare

ensalada russa (n, fem)
insalata russa

ensarronar /an.sa.roˈna/ /en.sa.roˈna/ /en.sa.roˈnaɾ/ /ən.sə.roˈna/ /ən.sə.ruˈna/ (v)
imbrogliare
  (figurat) Enganyar algú, normalment fent ús de la paraula.

ensenya /enˈse.ɲa/ /ənˈsə.ɲə/ /ənˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
gonfalone

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ (v)
insegnare
  Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.

ensinistrar /an.si.nisˈtɾa/ /en.si.nisˈtɾa/ /en.si.nisˈtɾaɾ/ (v)
addestrare

ensopegar /an.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣaɾ/ /ən.so.pəˈɣa/ /ən.su.pəˈɣa/ (v)
scivolare

ensopir /an.soˈpi/ /en.soˈpi/ /en.soˈpiɾ/ /ən.soˈpi/ /ən.suˈpi/ (v)
assopirsi

ensorrar /an.soˈra/ /en.soˈra/ /en.soˈraɾ/ /ən.soˈra/ /ən.suˈra/ (v)
incagliare

ensostrar /an.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾaɾ/ /ən.sosˈtɾa/ /ən.susˈtɾa/ (v)
coprire
  Construir el sostre d'un edifici.

ensulsiar /en.suɫ.siˈa/ /en.suɫ.siˈaɾ/ /ən.suɫ.siˈa/ (v)
abbattere

ensulsir /en.suɫˈsi/ /en.suɫˈsiɾ/ /ən.suɫˈsi/ (v)
abbattere

ensumar /an.suˈma/ /en.suˈma/ /en.suˈmaɾ/ /ən.suˈma/ (v)
annusare
  Utilitzar l'olfacte.
fiutare
  Intuir o tenir sospites que hi ha alguna intenció amagada.

ensuperbir /en.su.peɾˈβiɾ/ /ən.su.peɾˈβi/ /ən.su.pəɾˈβi/ (v)
inorgoglire

entabanador /an.ta.βa.naˈðo/ /an.ta.βa.naˈðoɾ/ /en.ta.ba.naˈðoɾ/ /en.ta.βa.naˈðo/ /ən.tə.βə.nəˈðo/ (adj, masc)
abbindolatore

entabanar /an.ta.βaˈna/ /en.ta.baˈnaɾ/ /en.ta.βaˈna/ (v)
asfissiare
  Impedir la respiració i torbar el cap una olor, fum, vapor, etc.
imbrogliare
  Omplir el cap d'il·lusions, d'idees agradables però falses

entaforar /en.ta.foˈɾa/ /en.ta.foˈɾaɾ/ /ən.tə.foˈɾa/ /ən.tə.fuˈɾa/ (v)
nascondere
  Posar quelcom en un forat, normalment per amagar-ho.

entapissar /en.ta.piˈsa/ /en.ta.piˈsaɾ/ /ən.tə.piˈsa/ (v)
tappezzare

entendre /anˈten.dɾa/ /anˈten.dɾe/ /enˈten.dɾe/ /ənˈten.dɾə/ (v)
capire
  Comprendre, copsar la relació entre conceptes, assimilar.

entendre's /enˈten.dɾes/ /ənˈten.dɾəs/ (v)
intendersela
  Tenir relacions sentimentals en privat.

enteniment /an.te.niˈmen/ /an.te.niˈment/ /en.te.niˈmen/ /en.te.niˈment/ /ən.tə.niˈmen/ /ən.tə.niˈment/ (n, masc)
comprensione

entenimentadament /en.te.ni.menˌta.ðaˈmen/ /en.te.ni.menˌta.ðaˈment/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈmen/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈment/ (adv)
sensatamente

enterament /enˌte.ɾaˈmen/ /enˌte.ɾaˈment/ /ənˌte.ɾəˈmen/ /ənˌte.ɾəˈment/ (adv)
interamente

enterc /anˈtɛrk/ /enˈtɛɾk/ (adj, masc)
rigido
  Dit d’un objecte, rígid, inflexible, encarcarat.
caparbio
  (figuradament) Obstinat, tossut.

enterramorts /anˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔɾts/ (n, neut)
becchino

enterrar /an.teˈra/ /en.teˈra/ /en.teˈraɾ/ /ən.təˈra/ (v)
sotterrare

entesa /anˈte.za/ /enˈte.za/ /ənˈtə.zə/ /ənˈtɛ.zə/ (n, fem)
accordo

entollar /an.toˈʎa/ /en.toˈʎa/ /en.toˈʎaɾ/ /ən.toˈʎa/ /ən.tuˈʎa/ (v)
allagare
  Deturar l'aigua formant o omplint tolls.
unire
  (nàutica) Entreteixir dos caps per fer una nova corda més llarga.

entonar /an.toˈna/ /en.toˈna/ /en.toˈnaɾ/ /ən.toˈna/ /ən.tuˈna/ (v)
rintonare

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ (n, fem)
entrata
  Lloc per accedir a l'interior d'un espai.

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ (n, masc)
antipasto
  Primer plat lleuger que se serveix en un àpat.

entranyablement /en.tɾaˌɲa.bɫeˈment/ /en.tɾaˌɲa.βɫeˈmen/ /en.tɾaˌɲab.bɫeˈmen/ /ən.tɾəˌɲa.βɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈment/ (adv)
caramente

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ (v)
entrare
  Passar de fora cap endins.

entremetre's /ˌen.tɾeˈme.tɾes/ /ˌen.tɾəˈmə.tɾəs/ /ˌen.tɾəˈmɛ.tɾəs/ (v)
frapporsi

entremig /ˌen.tɾeˈmit͡ʃ/ (adv)
in mezzo

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ (n, masc)
allenatore

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ (n, masc)
allenamento

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ (v)
allenare

entrepà /ən.tɾəˈpa/ /ˌen.tɾeˈpa/ /ˌen.tɾəˈpa/ (n, masc)
panino

entretant /ˌen.tɾeˈtan/ /ˌen.tɾeˈtant/ /ˌen.tɾəˈtan/ /ˌen.tɾəˈtant/ (adv)
frattanto

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ (n, masc)
divertimento

entretenir /en.tɾe.teˈni/ /en.tɾe.teˈniɾ/ (v)
inttratenere

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ (n, fem)
intervista

entristidor /en.tɾis.tiˈðo/ /en.tɾis.tiˈðoɾ/ /ən.tɾis.tiˈðo/ (adj, masc)
rattristante

entumir /en.tuˈmi/ /en.tuˈmiɾ/ /ən.tuˈmi/ (v)
intorpidire

entusiasmar /en.tu.zi.azˈma/ /en.tu.zi.azˈmaɾ/ /ən.tu.zi.əzˈma/ (v)
entusiasmare

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ (n, masc)
entusiasmo

entusiàsticament /en.tu.ziˌas.ti.kaˈmen/ /en.tu.ziˌas.ti.kaˈment/ /ən.tu.ziˌas.ti.kəˈmen/ /ən.tu.ziˌas.ti.kəˈment/ (adv)
entusiasticamente

enuig /aˈnut͡ʃ/ /eˈnut͡ʃ/ (n, masc)
noia

enumeració /e.nu.me.ɾa.siˈo/ /ə.nu.mə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
numerazione

enumerar /e.nu.meˈɾa/ /e.nu.meˈɾaɾ/ /ə.nu.məˈɾa/ (v)
enumerare

enunciar /e.nun.siˈa/ /e.nun.siˈaɾ/ (v)
enunciare

enutjar /e.nuˈd͡ʒa/ /e.nuˈd͡ʒaɾ/ /ə.nuˈd͡ʒa/ (v)
inalberare
  Causar enuig, molèstia.

enutjosament /e.nuˌd͡ʒo.zaˈmen/ /e.nuˌd͡ʒo.zaˈment/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈment/ (adv)
noiosamente

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ (v)
invadere
  Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ (n, fem)
invidia
  Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejablement /em.beˌd͡ʒa.βɫeˈmen/ /em.beˌʒa.βɫeˈmen/ /em.beˌʒab.bɫeˈmen/ /eɱ.veˌd͡ʒa.bɫeˈment/ /əm.bəˌʒa.βɫəˈmen/ /əɱ.vəˌʒab.bɫəˈmen/ /əɱ.vəˌʒab.bɫəˈment/ (adv)
invidiabilmente

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ (v)
invidiare

envejosament /em.beˌd͡ʒo.zaˈmen/ /em.beˌʒo.zaˈmen/ /eɱ.veˌd͡ʒo.zaˈment/ /əm.bəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈment/ (adv)
invidiosamente

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ (adj, masc)
geloso, invidioso

envelliment /am.be.ʎiˈmen/ /em.be.ʎiˈmen/ /eɱ.ve.ʎiˈment/ /əm.bə.ʎiˈmen/ /əɱ.və.jiˈmen/ /əɱ.və.ʎiˈment/ (n, masc)
invecchiamento

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ (v)
invecchiare

envergar /am.beɾˈɣaɾ/ /em.berˈɣa/ /em.beɾˈɣa/ /eɱ.veɾˈɣaɾ/ /əm.bərˈɡa/ /əɱ.vəɾˈɣa/ (v)
fiorire

envermellir /am.beɾ.meˈʎiɾ/ /em.ber.meˈʎi/ /em.beɾ.meˈʎi/ /eɱ.veɾ.meˈʎiɾ/ /əm.bər.məˈʎi/ /əɱ.vər.məˈji/ /əɱ.vəɾ.məˈʎi/ (v)
arrossare

envestir /am.besˈti/ /am.besˈtiɾ/ /aɱ.vesˈtiɾ/ /em.besˈti/ /eɱ.vesˈtiɾ/ /əm.bəsˈti/ /əɱ.vəsˈti/ (v)
lanciarsi

envilir /em.biˈɫi/ /eɱ.viˈɫiɾ/ /əm.biˈɫi/ /əɱ.viˈɫi/ (v)
avvilire

enxampar /eɲ.t͡ʃamˈpa/ /eɲ.t͡ʃamˈpaɾ/ /əɲ.ʃəmˈpa/ (v)
prendere

enxarpar /eɲ.t͡ʃarˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpaɾ/ /əɲ.ʃərˈpa/ (v)
acchiappare

enyorament /e.ɲo.ɾaˈmen/ /e.ɲo.ɾaˈment/ /ə.ɲo.ɾəˈment/ /ə.ɲu.ɾəˈmen/ (n, masc)
nostalgia
  Acció d’enyorar.

enyorança /a.ɲoˈɾan.sa/ /e.ɲoˈɾan.sa/ /ə.ɲoˈɾan.sə/ /ə.ɲuˈɾan.sə/ (n, fem)
nostalgia

enyorar /a.ɲoˈɾa/ /a.ɲoˈɾaɾ/ /e.ɲoˈɾa/ /e.ɲoˈɾaɾ/ /ə.ɲoˈɾa/ /ə.ɲuˈɾa/ (v)
rammaricare
  Tenir sentiment i pena per l'absència d'alguna persona o per la falta d'alguna cosa.

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ (n, neut)
stupefare, stupido
  (central, nord-occidental) Persona aturada que no té acció ni activitat.

enzim /enˈzim/ /ənˈzim/ (n, masc)
enzima

ençà /enˈsa/ /ənˈsa/ (adv)
in qua
  Cap ací, en direcció al locutor.
  Des del temps passat cap al present.

enèrgic /eˈnɛɾ.d͡ʒik/ /əˈnɛr.ʒik/ (adj, masc)
energico

enèrgicament /eˌnɛr.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /əˌnɛr.ʒi.kəˈmen/ /əˌnɛɾ.ʒi.kəˈment/ (adv)
energicamente

enòleg /eˈnɔ.ɫek/ /əˈnɔ.ɫək/ (n, masc)
enologo

ep /ˈep/ (Interjection)
ehi
  Interjecció per a cridar l'atenció a algú.

epicicloïdal /e.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫu.iˈðaɫ/ (adj)
epicicloidale

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
epidemiologia

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ (n, fem)
epidermide

epidural /e.pi.ðuˈɾaɫ/ /ə.pi.ðuˈɾaɫ/ (adj)
epidurale
  Entorn de la duramàter.

epidèmia /e.piˈðɛ.mi.a/ /ə.piˈðɛ.mi.ə/ (n, fem)
epidemia

epidèmicament /e.piˌðɛ.mi.kaˈmen/ /e.piˌðɛ.mi.kaˈment/ /ə.piˌðɛ.mi.kəˈmen/ /ə.piˌðɛ.mi.kəˈment/ (adv)
epidemicamente

epigastri /e.piˈɣas.tɾi/ /ə.piˈɣas.tɾi/ (n, masc)
epigastrio

epiglotis /e.piˈɣɫɔ.tis/ /ə.piˈɣɫɔ.tis/ (n, fem)
epiglottide

epigramàticament /e.pi.ɣɾaˌma.ti.kaˈmen/ /e.pi.ɣɾaˌma.ti.kaˈment/ /ə.pi.ɣɾəˌma.ti.kəˈmen/ /ə.pi.ɣɾəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
epigrammaticamente

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ (n, fem)
epilessia

episcopal /e.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.kuˈpaɫ/ (adj)
episcopale

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ (n, masc)
episodio

epistolar /e.pis.toˈɫaɾ/ /ə.pis.toˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫar/ (adj)
epistolare

epistolarment /e.pis.toˌɫarˈmen/ /e.pis.toˌɫaɾˈmen/ /e.pis.toˌɫaɾˈment/ /ə.pis.toˌɫaɾˈment/ /ə.pis.tuˌɫarˈmen/ (adv)
epistolarmente

episòdicament /e.piˌzɔ.ði.kaˈmen/ /e.piˌzɔ.ði.kaˈment/ /ə.piˌzɔ.ði.kəˈmen/ /ə.piˌzɔ.ði.kəˈment/ (adv)
episodicamente

epiteli /e.piˈtɛ.ɫi/ /ə.piˈtɛ.ɫi/ (n, masc)
epitelio

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ (n, fem)
epentesi

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ (n, fem)
epistola

epítesi /eˈpi.te.zi/ /əˈpi.tə.zi/ (n, fem)
epitesi

equablement /eˌkwa.bɫeˈment/ /eˌkwa.βɫeˈmen/ /eˌkwab.bɫeˈmen/ /əˌkwa.βɫəˈmen/ /əˌkwab.bɫəˈmen/ /əˌkwab.bɫəˈment/ (adv)
equabilmente

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ (n, masc)
equatore
  Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equidistantment /e.ki.ðisˌtamˈmen/ /e.ki.ðisˌtamˈment/ /ə.ki.ðisˌtamˈmen/ /ə.ki.ðisˌtamˈment/ (adv)
equidistantemente

equilibrar /e.ki.ɫiˈbɾaɾ/ /e.ki.ɫiˈβɾa/ /ə.ki.ɫiˈβɾa/ (v)
equilibrare
  Posar en equilibri, de manera que afegint d'un cantó es resti de l'altre.

equilibri /e.kiˈɫi.bɾi/ /ə.kiˈɫi.βɾi/ (n, masc)
equilibrio

equilibrista /e.ki.ɫiˈbɾis.ta/ /e.ki.ɫiˈbɾis.te/ /ə.ki.ɫiˈβɾis.tə/ (n, neut)
equilibrista

equilàter /e.kiˈɫa.teɾ/ /ə.kiˈɫa.tər/ (adj, masc)
equilatero

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ (n, masc)
equinozio

equip /eˈkip/ /əˈkip/ (n, masc)
squadra
  Grup de persones organitzat.
attrezzatura
  Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equiparar /e.ki.paˈɾa/ /e.ki.paˈɾaɾ/ /ə.ki.pəˈɾa/ (v)
equiparare

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ (n, masc)
bagaglio

equitablement /e.kiˌta.bɫeˈment/ /e.kiˌta.βɫeˈmen/ /e.kiˌtab.bɫeˈmen/ /ə.kiˌta.βɫəˈmen/ /ə.kiˌtab.bɫəˈmen/ /ə.kiˌtab.bɫəˈment/ (adv)
equamente

equivalentment /e.ki.vaˌɫemˈment/ /e.ki.βaˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈment/ /ə.ki.βəˌɫemˈmen/ (adv)
equivalentemente

equivocadament /e.ki.voˌka.ðaˈment/ /e.ki.βoˌka.ðaˈmen/ /ə.ki.voˌka.ðəˈment/ /ə.ki.vuˌka.ðəˈmen/ /ə.ki.βuˌka.ðəˈmen/ (adv)
erratamente

equànimement /eˌkwa.ni.meˈmen/ /eˌkwa.ni.meˈment/ /əˌkwa.ni.məˈmen/ /əˌkwa.ni.məˈment/ (adv)
equanimemente

equívocament /eˌki.vo.kaˈment/ /eˌki.βo.kaˈmen/ /əˌki.vo.kəˈment/ /əˌki.vu.kəˈmen/ /əˌki.βu.kəˈmen/ (adv)
equivocamente

eqüestre /eˈkwes.tɾe/ /əˈkwes.tɾə/ (adj)
cavalcatore

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ (n, fem)
aia
  (agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.
era
  Període llarg amb esdeveniments que el diferencien d'altres períodes.

eradicació /e.ra.ði.ka.siˈo/ /ə.rə.ði.kə.siˈo/ (n, fem)
sradicamento

eradicar /e.ra.ðiˈka/ /e.ra.ðiˈkaɾ/ /ə.rə.ðiˈka/ (v)
eradicare

erbi (n, masc)
erbio

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ (n, fem)
erezione

erecte /eˈɾɛk.te/ /əˈɾɛk.tə/ (adj, masc)
eretto
  Dret i rígid.

eremita /e.ɾeˈmi.ta/ /ə.ɾəˈmi.tə/ (n, neut)
eremita

eremíticament /e.ɾeˌmi.ti.kaˈmen/ /e.ɾeˌmi.ti.kaˈment/ /ə.ɾəˌmi.ti.kəˈmen/ /ə.ɾəˌmi.ti.kəˈment/ (adv)
eremiticamente

erigir /e.ɾiˈd͡ʒi/ /e.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /e.ɾiˈʒi/ /ə.ɾiˈʒi/ (v)
erigere
  Alçar, edificar, construir un monument, una edificació destacada.
  Fundar, instituir.
elevare
  Elevar a una condició o càrrec.

eritema /e.ɾiˈte.ma/ /ə.ɾiˈtɛ.mə/ (n, masc)
eritema

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ (n, masc)
riccio

erm /ˈerm/ /ˈeɾm/ /ˈɛrm/ (n, masc)
terra incolta
  Lloc sense conrear, de terreny àrid i escassa vegetació.

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ (n, masc)
ermellino, armellino
  Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

ermita /eɾˈmi.ta/ /ərˈmi.tə/ (n, fem)
eremo
  Lloc on viu un eremita.
  Capella situada en un lloc isolat.

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ (n, fem)
erre

erradament /eˌra.ðaˈmen/ /eˌra.ðaˈment/ /əˌra.ðəˈmen/ /əˌra.ðəˈment/ (adv)
erratamente

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ (n)
errore, sbaglio
  Equivocació, incorrecció.

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ (adj)
erratico

erròniament /eˌrɔ.ni.aˈmen/ /eˌrɔ.ni.aˈment/ /əˌrɔ.ni.əˈmen/ /əˌrɔ.ni.əˈment/ (adv)
erroneamente

ert /ˈɛrt/ (adj, masc)
rigido

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ (v)
eruttare, ruttare

erudició /e.ɾu.ði.siˈo/ /ə.ɾu.ði.siˈo/ (n, fem)
erudizione

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ (adj, masc)
erudito
  Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ (n, masc)
erudito
  Persona amb erudició, molt culta, estudiosa.

eruditament /e.ɾuˌði.taˈmen/ /e.ɾuˌði.taˈment/ /ə.ɾuˌði.təˈmen/ /ə.ɾuˌði.təˈment/ (adv)
eruditamente

eruga /eˈɾu.ɣa/ (n, fem)
bruco

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ (n, masc)
eruzione

eròticament /eˌɾɔ.ti.kaˈmen/ /eˌɾɔ.ti.kaˈment/ /əˌɾɔ.ti.kəˈmen/ /əˌɾɔ.ti.kəˈment/ (adv)
eroticamente

esbalair /az.βa.ɫaˈi/ /az.βa.ɫaˈiɾ/ /ez.ba.ɫaˈiɾ/ /ez.βa.ɫaˈi/ /əz.bə.ɫəˈi/ (v)
stupire

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ (n, masc)
rovo

esbatiment /ez.βa.tiˈmen/ /ez.βa.tiˈment/ /əz.bə.tiˈmen/ /əz.βə.tiˈment/ (n, masc)
sbattimento
  Batiment, ombra tallant del cos endavant.

esbojarradament /ez.bo.d͡ʒaˌra.ðaˈment/ /ez.βo.d͡ʒaˌra.ðaˈmen/ /ez.βo.ʒaˌra.ðaˈmen/ /əz.bo.ʒəˌra.ðəˈment/ /əz.bu.ʒəˌra.ðəˈmen/ (adv)
pazzamente

esborrany /ez.boˈraɲ/ /əz.boˈraɲ/ /əz.buˈraɲ/ (n, masc)
bozza, brutta copia

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ (v)
cancellare
  Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.
  Treure del cap un sentiment, un record.

esbossar /ez.boˈsaɾ/ /ez.βoˈsa/ /əz.boˈsa/ /əz.buˈsa/ (v)
sbozzare

esbraonar /ez.bɾa.oˈnaɾ/ /ez.βɾa.oˈna/ /əz.bɾə.oˈna/ /əz.bɾə.uˈna/ (v)
debilitare
  Fer perdre el vigor, la força.
affaticare
  Fatigar molt, esgotar.

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ (v)
verificare
  Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbroncar /az.βɾoŋˈka/ /ez.bɾoŋˈkaɾ/ /ez.βɾoŋˈka/ /əz.bɾoŋˈka/ /əz.bɾuŋˈka/ (v)
sgridare

esbrotar /az.βɾoˈta/ /ez.bɾoˈtaɾ/ /ez.βɾoˈta/ /əz.bɾoˈta/ /əz.bɾuˈta/ (v)
potare

esca /ˈes.ka/ /ˈəs.kə/ /ˈɛs.kə/ (n, fem)
esca
  Matèria molt seca, generalment de cuiro, drap o esponja, preparada de forma que qualsevol espurna de foc la fa cremar.

escabrosament /es.kaˌbɾo.zaˈment/ /es.kaˌβɾo.zaˈmen/ /əs.kəˌbɾo.zəˈmen/ /əs.kəˌbɾo.zəˈment/ /əs.kəˌβɾo.zəˈmen/ (adv)
scabrosamente

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ (n, masc)
scacco

escac i mat (n, masc)
scacco matto

escacs /esˈkaks/ (n, masc)
scacchi
  Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escafoïdal /es.ka.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fu.iˈðaɫ/ (adj)
scafoide

escaire /asˈkaj.ɾe/ /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ (n, masc)
squadra
  (waterpolo, esports de pilota) Cadascun dels dos angles rectes formats per la unió d'un dels pals de la porteria i el travesser.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ (n, fem)
scala
  Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
  Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.
  Proporció de dibuixos, plànols o maquetes respecte a l'element real al que fan referència.
  Sistema de mesura que estableix una correspondència entre els nombres i les propietats dels objectes mesurats.

escala cromàtica (n, fem)
scala cromatica

escalabornar /es.ka.ɫa.βorˈna/ /es.ka.ɫa.βoɾˈnaɾ/ /əs.kə.ɫə.βurˈna/ (v)
sbozzare

escalada /as.kaˈɫa.ðɛ/ /es.kaˈɫa.ða/ /əs.kəˈɫa.ðə/ (n, fem)
scalata
  Esport que consisteix en ascendir per un indret vertical utilitzant els quatre membres per a progressar.

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ (v)
scalare

escalf /esˈkaɫf/ /əsˈkaɫf/ (n, masc)
calore

escalivada /es.ka.ɫiˈva.ða/ /es.ka.ɫiˈβa.ða/ /əs.kə.ɫiˈva.ðə/ /əs.kə.ɫiˈβa.ðə/ (n, fem)
lortaggi arrostiti
  Verdures fetes al caliu, normalment pebrots, albergínies, cebes, tomàquets i patates.

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ (n, fem)
cipollina, scalogno
  Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escamarlà /es.ka.maɾˈɫa/ /əs.kə.mərˈɫa/ (n, masc)
langostino

escamot /es.kaˈmɔt/ /əs.kəˈmɔt/ (n, masc)
plotone
  Grup armat de persones (milícies, policies, etc) no gaire nombrós, sovint agrupat per a un objectiu específic.

escampar /as.kamˈpa/ /es.kamˈpa/ /es.kamˈpaɾ/ /əs.kəmˈpa/ (v)
estendere
  Estendre una matèria per una superfície.

escandalitzar /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ /es.kan.da.ɫiˈza/ /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ (v)
scandalizzare

escandall /as.kanˈdaʎ/ /es.kanˈdaʎ/ /əs.kənˈdaj/ /əs.kənˈdaʎ/ (n, masc)
scandaglio
  Instrument que consta d'un cilindre de plom posat a l’extrem d’un cordill, que serveix per a determinar la pregonesa del mar, d’un riu, etc., en un punt determinat.
  Determinació del valor, de la qualitat, etc., d'una mercaderia agafant-ne mostres i generalitzant-ne els resultats.

escandalosament /es.kan.daˌɫo.zaˈmen/ /es.kan.daˌɫo.zaˈment/ /əs.kən.dəˌɫo.zəˈmen/ /əs.kən.dəˌɫo.zəˈment/ (adv)
scandalosamente

escandi /əsˈkan.di/ (n, masc)
scandio

escandir /es.kanˈdi/ /es.kanˈdiɾ/ /əs.kənˈdi/ (v)
scandire

escantellar /as.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎaɾ/ /əs.kən.təˈʎa/ (v)
scheggiare

escanyar /as.kaˈɲa/ /es.kaˈɲa/ /es.kaˈɲaɾ/ /əs.kəˈɲa/ (v)
strangolare

escanyolit /as.ka.ɲoˈɫit/ /es.ka.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲuˈɫit/ (adj, masc)
emaciato

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ (v)
scappare

escara /esˈka.ɾa/ /əsˈka.ɾə/ (n, fem)
escara

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ (n, masc)
scarabeo, coleottero

escarabeu /es.ka.ɾaˈbɛw/ /əs.kə.ɾəˈβɛw/ (n, masc)
scarabeo

escarafall /as.ka.ɾaˈfaʎ/ /es.ka.ɾaˈfaʎ/ /əs.kə.ɾəˈfaʎ/ (n, masc)
spavento

escaramussar /es.ka.ɾa.muˈsa/ /es.ka.ɾa.muˈsaɾ/ /əs.kə.ɾə.muˈsa/ (v)
scaramucciare

escarnidor /as.kar.niˈðo/ /es.kar.niˈðo/ /es.kaɾ.niˈðoɾ/ /əs.kər.niˈðo/ (adj, masc)
scherno

escarnir /as.kaɾˈni/ /es.karˈni/ /es.kaɾˈni/ /es.kaɾˈniɾ/ /əs.kərˈni/ (v)
schernire

escarpa /esˈkaɾ.pa/ /əsˈkar.pə/ (n, fem)
scarpa

escarransit /as.ka.ranˈsit/ /es.ka.ranˈsit/ /əs.kə.rənˈsit/ (adj, masc)
rachitico

escarrassadament /es.ka.raˌsa.ðaˈmen/ /es.ka.raˌsa.ðaˈment/ /əs.kə.rəˌsa.ðəˈmen/ /əs.kə.rəˌsa.ðəˈment/ (adv)
affannosamente

escartejar /as.kar.teˈd͡ʒa/ /es.kar.teˈʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /əs.kər.təˈʒa/ /əs.kəɾ.təˈd͡ʒa/ (v)
mescolare

escassament /esˌka.saˈmen/ /esˌka.saˈment/ /əsˌka.səˈmen/ /əsˌka.səˈment/ (adv)
scarsamente

escassetat /es.ka.seˈtat/ (n, fem)
scarsità

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ (n, fem)
scaglia

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ (n, fem)
scena

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ (n, masc)
scenario

escenogràficament /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ə.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /əs.sə.noˌɣɾa.fi.kəˈment/ /əs.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
scenograficamente

escintil·lar /e.sin.tiɫˈɫa/ /e.sin.tiɫˈɫaɾ/ /e.sin.tiˈɫa/ /ə.sin.tiɫˈɫa/ /ə.sin.tiˈɫa/ /əs.sin.tiɫˈɫa/ (v)
scintillare

esclatar /as.kɫaˈta/ /es.kɫaˈta/ /es.kɫaˈtaɾ/ /əs.kɫəˈta/ (v)
scoppiare
  Obrir-se una cosa per una força o impuls interior.
schiattare
  Manifestar-se de forma sobtada.

esclau /esˈkɫaw/ (n, masc)
schiavo
  Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.
  Persona subjecta als seus desitjos, vicis i passions desordenades.

escletxa /asˈkle.t͡ʃa/ /asˈkle.t͡ʃɛ/ /esˈkɫe.t͡ʃa/ /əsˈkɫe.t͡ʃə/ (n, fem)
fessura

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ (n, masc)
zoccolo
  Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escocès /es.koˈses/ /əs.koˈsɛs/ /əs.kuˈsɛs/ (adj, masc)
scozzese

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ (n, fem)
scuola
  Col·legi, establiment per aprendre.
  Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.

escolanet /as.ko.ɫaˈnet/ /es.ko.ɫaˈnet/ /əs.ko.ɫəˈnət/ /əs.ku.ɫəˈnɛt/ (n, masc)
chierichetto

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ (v)
scolare

escolarització /es.ko.ɫa.ɾi.d͡za.siˈo/ /es.ko.ɫa.ɾi.za.siˈo/ /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
scolarizzazione

escoli /esˈkɔ.ɫi/ /əsˈkɔ.ɫi/ (n, masc)
scolia

escoliasta /es.ko.ɫiˈas.ta/ /əs.ko.ɫiˈas.tə/ /əs.ku.ɫiˈas.tə/ (n, neut)
chiosatore

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ (v)
ascoltare

escolàstic /es.koˈɫas.tik/ /əs.kuˈɫas.tik/ (adj, masc)
scolastico

escolàstica /es.koˈɫas.ti.ka/ /əs.koˈɫas.ti.kə/ /əs.kuˈɫas.ti.kə/ (n, fem)
scolastica
  Moviment de la filosofia medieval d'influència de Sant Tomàs, que pretenia justificar la fe amb el raonament.

escolàsticament /es.koˌɫas.ti.kaˈmen/ /es.koˌɫas.ti.kaˈment/ /əs.koˌɫas.ti.kəˈment/ /əs.kuˌɫas.ti.kəˈmen/ (adv)
scolasticamente

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ (n, fem)
scopa, granata
  (central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ (v)
spazzare, scopare
  Treure la brutícia del terra amb una escombra.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ (n, fem)
rifiuti
  (nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escombriaire /es.kom.bɾiˈaj.ɾe/ /əs.kom.bɾiˈaj.ɾə/ /əs.kum.bɾiˈaj.ɾə/ (n, neut)
spazzino

escopinada /as.ko.piˈna.ðɛ/ /es.ko.piˈna.ða/ /əs.ko.piˈna.ðə/ /əs.ku.piˈna.ðə/ (n, fem)
sputo

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ (v)
sputare
  Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ (n, neut)
scorpione

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ (n, masc)
scorpione

escorreplats /esˌko.reˈpɫats/ /əsˌko.rəˈpɫats/ (n, masc)
scolapiatti

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ (n, fem)
corteccia, scorza
  Part exterior del tronc dels arbres.

escotar /as.koˈta/ /es.koˈta/ /es.koˈtaɾ/ /əs.koˈta/ /əs.kuˈta/ (v)
pagare
  Pagar l'escot o la part que toca a cadascú en alguna despesa comuna.
scollare
  Tallar de tal manera el vestit que es mostra la gargamella i part del pit; fer escotadura.

escriba /esˈkɾi.ba/ /əsˈkɾi.βə/ (n, masc)
scriba

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ (n, masc)
scrittore

escriptori /es.kɾipˈtɔ.ɾi/ /əs.kɾipˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
scrivania
  Habitació en què treballa un escriptor.
desktop
  Aparença de pantalla d’un ordinador que mostra informació perquè l'usuari pugui manipular-lo.

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ (n, fem)
scrittura
  acte d'escriure

escriptural /es.kɾip.tuˈɾaɫ/ /əs.kɾip.tuˈɾaɫ/ (adj)
scritturale
  Relatiu o pertanyent a les escriptures.

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ (v)
scrivere

escrostonar /as.kɾos.toˈna/ /es.kɾos.toˈna/ /es.kɾos.toˈnaɾ/ /əs.kɾos.toˈna/ /əs.kɾus.tuˈna/ (v)
scrostare

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ (n, masc)
scroto

escrupolosament /es.kɾu.poˌɫo.zaˈmen/ /es.kɾu.poˌɫo.zaˈment/ /əs.kɾu.poˌɫo.zəˈment/ /əs.kɾu.puˌɫo.zəˈmen/ (adv)
scrupolosamente

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ (v)
esaminare

escrutini /es.kɾuˈti.ni/ /əs.kɾuˈti.ni/ (n, masc)
scrutinio

escrúpol /asˈkɾu.poɫ/ /esˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.puɫ/ (n, masc)
scrupolo

escudella /as.kuˈðe.ʎa/ /as.kuˈðe.ʎɛ/ /es.kuˈðe.ʎa/ /əs.kuˈðe.ʎə/ (n, fem)
scodella
  Recipient ceràmic en forma de semiesfera usat especialment per a menjar-hi aliments amb brou.

escudellar /as.ku.eˈʎaɾ/ /as.ku.ðeˈʎa/ /es.ku.ðeˈʎa/ /es.ku.ðeˈʎaɾ/ /əs.ku.ðəˈʎa/ (v)
scodellare

escull /esˈkuʎ/ /əsˈkuj/ /əsˈkuʎ/ (n, masc)
scoglio

escullera /es.kuˈʎe.ɾa/ /əs.kuˈje.ɾə/ /əs.kuˈʎe.ɾə/ (n, fem)
gettata

esculpir /es.kuɫˈpi/ /es.kuɫˈpiɾ/ /əs.kuɫˈpi/ (v)
scolpire

escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ (n, masc)
scultore

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
scultura

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ (n, fem)
schiuma

escumadora /as.ku.maˈðo.ɾa/ /as.ku.maˈðo.ɾɛ/ /es.ku.maˈðo.ɾa/ /əs.ku.məˈðo.ɾə/ (n, fem)
schiumarola

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ (n, masc)
stuzzicadenti

escurar /as.kuˈɾa/ /es.kuˈɾa/ /es.kuˈɾaɾ/ /əs.kuˈɾa/ (v)
strofinare

escurçana /es.kuɾˈsa.na/ /əs.kurˈsa.nə/ (n, fem)
pastinaca
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Dasyatis pastinaca)

escurçana rodona (n, fem)
trigone africano

escurçar /as.kurˈsa/ /es.kurˈsa/ /es.kuɾˈsa/ /es.kuɾˈsaɾ/ /əs.kurˈsa/ (v)
accorciare

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ (n, masc)
vipera
  Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ (n, masc)
scudo
  Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ (n, masc)
scalmo

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ (n, masc)
scandalo

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ (adj, masc)
scettico
  Relatiu a la doctrina filosòfica de l’escepticisme que assegura que no hi ha res que sigui cert.

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ (n, masc)
scettico
  Seguidor de la doctrina filosòfica de l’escepticisme.

escèpticament /eˌsɛp.ti.kaˈmen/ /eˌsɛp.ti.kaˈment/ /əsˌsɛp.ti.kəˈmen/ /əsˌsɛp.ti.kəˈment/ /əˌsɛp.ti.kəˈmen/ (adv)
scetticamente

escòcia /esˈkɔ.si.a/ /əsˈkɔ.si.ə/ (n, fem)
scozia

escórpora /esˈkoɾ.po.ɾa/ /əsˈkor.pu.ɾə/ /əsˈkoɾ.po.ɾə/ (n, fem)
scorfano nero
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Scorpaena porcus)

esdentegar /az.ðen.teˈɣa/ /ez.ðen.teˈɣa/ /ez.ðen.teˈɣaɾ/ /əz.dən.təˈɣa/ (v)
sdentare

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ (n, masc)
evento

esdevenir /ez.ðe.veˈniɾ/ /ez.ðe.βeˈni/ /əz.də.βəˈni/ /əz.ðə.vəˈni/ (v)
diventare

esfenoïdal /es.fe.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
sfenoidale

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ (n, fem)
sfera

esferoïdal /es.fe.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
sferoidale

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ (n)
sfinge

esfondrar /as.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾaɾ/ /əs.fonˈdɾa/ /əs.funˈdɾa/ (v)
sfondare

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ (n, masc)
sforzo

esforçar-se /as.forˈsaɾ.se/ /es.foɾˈsaɾ.se/ /əs.foɾˈsaɾ.sə/ /əs.fur.sərˈsə/ /əs.furˈsar.sə/ (v)
sforzarsi, tentare
  Posar tot l'interès per acomplir una activitat amb èxit.
  Posar al límit la capacitat muscular.

esfullament /es.fu.ʎaˈmen/ /es.fu.ʎaˈment/ /əs.fu.jəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈment/ (n, masc)
sfogliatura

esfèricament /esˌfɛ.ɾi.kaˈmen/ /esˌfɛ.ɾi.kaˈment/ /əsˌfɛ.ɾi.kəˈmen/ /əsˌfɛ.ɾi.kəˈment/ (adv)
sfericamente

esgardissar /ez.ɣar.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsaɾ/ /əz.ɡər.diˈsa/ (v)
ravviare
  Desembullar; parlant dels cabells, seda, fils i altres coses semblants, arreglar els caps que s'han fet en un manyoc.
tirarsi
  (pronominal) escabellar-se

esgargamellar-se /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/ /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/ (v)
sfiatarsi

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ (n, fem)
graffio

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ (v)
grattare

esgarrifar /az.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfaɾ/ /əz.ɡə.riˈfa/ (v)
tremere
  Patir tremolor per raons emotives.

esglai /azˈɣɫaj/ /ezˈɣɫaj/ /əzˈɡɫaj/ (n, masc)
spavento

esglaiar /az.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈjaɾ/ (v)
scioccare

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ (n, masc)
scalino

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ (n, fem)
chiesa, Chiesa
  Conjunt de tots els fidels cristians.
  Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgotar /ez.ɣoˈta/ /ez.ɣoˈtaɾ/ /əz.ɣoˈta/ /əz.ɣuˈta/ (v)
disseccare
  Buidar un líquid d’un recipient.
dissipare
  Exhaurir, consumir completament.

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ (n, fem)
scherma

esgrogueït /ez.ɣɾo.ɣeˈit/ /əz.ɡɾu.ɣəˈit/ /əz.ɣɾo.ɣəˈit/ /əz.ɣɾu.ɣəˈit/ (adj, masc)
ingiallito

esguardar /ez.ɣwarˈða/ /ez.ɣwaɾˈða/ /ez.ɣwaɾˈðaɾ/ (v)
sguardare

esguerrar /az.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈraɾ/ /əz.ɡəˈra/ (v)
deturpare
  Fer malbé.

esguerrat /ez.ɣeˈrat/ (adj, masc)
handicappato

esllavissar-se /az.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.viˈsaɾ.se/ /ez.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.βiˈsaɾ.se/ /əz.ʎə.vi.sərˈsə/ /əz.ʎə.viˈsaɾ.sə/ /əz.ʎə.βiˈsar.sə/ (v)
franare

esllomadura /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/ /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/ /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ (n, fem)
dilombato
  Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

esllomar /az.ʎoˈma/ /az.ʎoˈmaɾ/ /ez.ʎoˈma/ /ez.ʎoˈmaɾ/ /əz.ʎoˈma/ /əz.ʎuˈma/ (v)
dislombare

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ (adj, masc)
slovacco
  Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ (n, masc)
slovacco
  Natural d’Eslovàquia.
  (masculí singular) Llengua eslava parlada a Eslovàquia.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ (adj, masc)
sloveno
  Relatiu o pertanyent a Eslovènia, als seus habitants o a la llengua eslovena.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ (n, masc)
sloveno
  Natural d'Eslovènia.
  (masculí singular) Llengua parlada a Eslovènia, i a unes zones de Àustria, Itàlia i Hongria.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ (n, masc)
smalto

esmena /ezˈme.na/ /əzˈmɛ.nə/ (n, fem)
emendamento

esmenar /ez.meˈna/ /ez.meˈnaɾ/ /əz.məˈna/ (v)
emendare
  (dret) Rectificar una llei, una sentència.

esment /azˈmen/ /azˈment/ /ezˈmen/ /ezˈment/ /əzˈmen/ /əzˈment/ (n, masc)
riferimento
  Comunicació d'una notícia.
attenzione
  Atenció en fer una cosa.

esmentar /ez.menˈta/ /ez.menˈtaɾ/ /əz.mənˈta/ (v)
menzionare

esmicolar /az.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫaɾ/ /əz.mi.koˈɫa/ /əz.mi.kuˈɫa/ (v)
sbriciolare

esmolar /az.moˈɫa/ /az.moˈɫaɾ/ /ez.moˈɫa/ /ez.moˈɫaɾ/ /əz.moˈɫa/ /əz.muˈɫa/ (v)
arrotare

esmortir /az.morˈti/ /az.moɾˈtiɾ/ /ez.morˈti/ /ez.moɾˈti/ /ez.moɾˈtiɾ/ /əz.moɾˈti/ /əz.murˈti/ (v)
smortire

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ (n, masc)
prima colazione
  El primer menjar del dia.

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ (v)
prima colazione
  (intransitiu) Prendre el primer menjar del dia.

esmussar /az.muˈsa/ /az.muˈsaɾ/ /ez.muˈsa/ /ez.muˈsaɾ/ /əz.muˈsa/ (v)
smussare
  Fer disminuir l'agudesa del tall o de la punta (d'un estri o d'una arma).

esnob /ezˈnɔp/ /əzˈnɔp/ (n, neut)
snob

esofagitis /e.zo.faˈd͡ʒi.tis/ /e.zo.faˈʒi.tis/ /ə.zo.fəˈʒi.tis/ /ə.zu.fəˈʒi.tis/ (n, fem)
esofagite

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ (adj)
spaziale

espagueti /es.paˈɣɛ.ti/ /əs.pəˈɣɛ.ti/ (n, masc)
spaghetti, spaghetto

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ (n, masc)
spazio
  Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
  Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espai subaracnoïdal (n, masc)
spazio subaracnoideo

espaiosament /es.paˌjo.zaˈmen/ /es.paˌjo.zaˈment/ /əs.pəˌjo.zəˈmen/ /əs.pəˌjo.zəˈment/ (adv)
spaziosamente

espantadís /as.pan.taˈðis/ /es.pan.taˈðis/ /əs.pən.təˈðis/ (n, masc)
pauroso

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ (n, masc)
spaventapasseri

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ (v)
spaventare

espantosament /es.panˌto.zaˈmen/ /es.panˌto.zaˈment/ /əs.pənˌto.zəˈmen/ /əs.pənˌto.zəˈment/ (adv)
spaventosamente

espantós /as.panˈtos/ /es.panˈtos/ /əs.pənˈtos/ (adj, masc)
spaventoso

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ (adj, masc)
spagnolo
  Relatiu o pertanyent a Espanya.
  Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ (n, masc)
spagnolo
  Habitant o nadiu d'Espanya.
  (invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espanyolitzar /es.pa.ɲo.ɫiˈd͡za/ /es.pa.ɲo.ɫiˈza/ /es.pa.ɲo.ɫiˈzaɾ/ /əs.pə.ɲo.ɫiˈd͡za/ /əs.pə.ɲu.ɫiˈd͡za/ (v)
ispanizzare

esparrall /es.paˈraʎ/ /əs.pəˈraj/ /əs.pəˈraʎ/ (n, masc)
sparlo

esparverar /as.par.βeˈɾa/ /as.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.par.βeˈɾa/ /es.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.paɾ.βeˈɾa/ /əs.pər.bəˈɾa/ /əs.pəɾ.vəˈɾa/ (v)
intimorire

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ (n, fem)
spada
  Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.

espasmòdicament /es.pazˌmɔ.ði.kaˈmen/ /es.pazˌmɔ.ði.kaˈment/ /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈmen/ /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈment/ (adv)
spasmodicamente

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ (n, fem)
spalla

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ (adj)
speciale

especialitat /es.pe.si.a.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈðat/ (n, fem)
specialità

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ (adv)
spezialmente

especificadament /es.pe.si.fiˌka.ðaˈmen/ /es.pe.si.fiˌka.ðaˈment/ /əs.pə.si.fiˌka.ðəˈmen/ /əs.pə.si.fiˌka.ðəˈment/ (adv)
specificatamente

especificar /es.pe.si.fiˈka/ /es.pe.si.fiˈkaɾ/ /əs.pə.si.fiˈka/ (v)
specificare

especiosament /es.pe.siˌo.zaˈmen/ /es.pe.siˌo.zaˈment/ /əs.pə.siˌo.zəˈmen/ /əs.pə.siˌo.zəˈment/ (adv)
speciosamente

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ (n, masc)
spettacolo

espectre /esˈpɛk.tɾe/ /əsˈpɛk.tɾə/ (n, masc)
spettro

especulativament /es.pe.ku.ɫaˌti.vaˈment/ /es.pe.ku.ɫaˌti.βaˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈment/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
speculativamente

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ (adj, masc)
specifico

específicament /es.peˌsi.fi.kaˈmen/ /es.peˌsi.fi.kaˈment/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈmen/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈment/ (adv)
specificamente

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ (n, fem)
candela

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ (n, masc)
esperanto
  Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ (n, fem)
speranza

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ (v)
aspettare, attendere
  Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
sperare
  Tenir esperança en alguna cosa.

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ (n, masc)
spirito
  Part no material de la persona, ànima.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ (n, masc)
sperone

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ (n, neut)
spia

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ (v)
spiare

espiera /es.piˈe.ɾa/ /əs.piˈe.ɾə/ (n, fem)
spioncino

espieta /es.piˈe.ta/ /əs.piˈə.tə/ /əs.piˈɛ.tə/ (n, neut)
spione
  (col·loquial) Persona que intenta delatar el que fan els altres.

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ (n, fem)
spiga

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ (n, fem)
spina
  Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
  Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ (n, masc)
spinacio

espinada /es.piˈna.ða/ /əs.piˈna.ðə/ (n, fem)
spina dorsale
  (popular) columna vertebral

espineta /es.piˈne.ta/ /əs.piˈnə.tə/ /əs.piˈnɛ.tə/ (n, fem)
spinetta

espiritisme /es.pi.ɾiˈtiz.me/ /əs.pi.ɾiˈtiz.mə/ (n, masc)
spiritismo

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ (adj)
spiritistico
  Relatiu a l’espiritisme.

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ (n, neut)
spiritista
  Persona seguidora de l’espiritisme.

espiritual /əs.pi.ɾi.tuˈaɫ/ (adj)
spirituale
  Relatiu o pertanyent a l'esperit.

espiritualitat /es.pi.ɾi.tu.a.ɫiˈtat/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
spirituale

espiritualitzar /es.pi.ɾi.tu.a.liˈd͡za/ /es.pi.ɾi.tu.a.liˈzaɾ/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫidˈza/ (v)
spiritualizzare

espiritualment /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ (adv)
spiritualmente

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ (n, fem)
feritoia

esplugabous /esˌpɫu.ɣaˈbɔws/ /əsˌpɫu.ɣəˈβɔws/ (n, masc)
airone guardabuoi

esplugar /as.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣaɾ/ /əs.pɫuˈɣa/ (v)
spulciare
  Treure les puces, els polls.

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ (adj, masc)
splendido

esplèndidament /esˌpɫɛn.di.ðaˈmen/ /esˌpɫɛn.di.ðaˈment/ /əsˌpɫɛn.di.ðəˈmen/ /əsˌpɫɛn.di.ðəˈment/ (adv)
splendidamente

espoliació /es.po.ɫi.a.siˈo/ /əs.po.ɫi.ə.siˈo/ /əs.pu.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
spoliazione

espoliar /es.po.ɫiˈa/ /es.po.ɫiˈaɾ/ /əs.po.ɫiˈa/ /əs.pu.ɫiˈa/ (v)
spogliare

espollar /as.poˈʎa/ /es.poˈʎa/ /es.poˈʎaɾ/ /əs.poˈʎa/ /əs.puˈʎa/ (v)
spidocchiare

espolsar /as.poɫˈsa/ /es.poɫˈsa/ /es.poɫˈsaɾ/ /əs.poɫˈsa/ /əs.puɫˈsa/ (v)
spolverare
  Treure la pols picant o fregant.
sbattere
  Sacsejar perquè se’n desprenguin coses lleugeres.
scacciare
  (pronominal) Treure’s del damunt allò que fa nosa.

espona /asˈpo.nɛ/ /esˈpo.na/ /əsˈpo.nə/ (n, fem)
lato
  Costat del llit.

esponerosament /es.po.neˌɾo.zaˈmen/ /es.po.neˌɾo.zaˈment/ /əs.po.nəˌɾo.zəˈment/ /əs.pu.nəˌɾo.zəˈmen/ (adv)
copiosamente

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ (n, fem)
spugna

esponjós /es.poɲˈd͡ʒos/ /əs.poɲˈʒos/ /əs.puɲˈʒos/ (adj, masc)
spugnoso

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ (adj, masc)
spontaneo

espontàniament /es.ponˌta.ni.aˈmen/ /es.ponˌta.ni.aˈment/ /əs.ponˌta.ni.əˈment/ /əs.punˌta.ni.əˈmen/ (adv)
spontaneamente

espora /esˈpo.ɾa/ /əsˈpo.ɾə/ (n, fem)
spora

esport /esˈpɔɾt/ (n, masc)
sport

esportivament /es.porˌti.βaˈmen/ /es.poɾˌti.vaˈment/ /es.poɾˌti.βaˈmen/ /əs.poɾˌti.vəˈment/ /əs.purˌti.vəˈmen/ /əs.purˌti.βəˈmen/ (adv)
sportivamente

esporuguir /as.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣiɾ/ /əs.po.ɾuˈɣi/ /əs.pu.ɾuˈɣi/ (v)
spaurire
  Fer agafar por a algú.

esporàdicament /es.poˌɾa.ði.kaˈmen/ /es.poˌɾa.ði.kaˈment/ /əs.poˌɾa.ði.kəˈment/ /əs.puˌɾa.ði.kəˈmen/ (adv)
sporadicamente

esposar /es.poˈza/ /es.poˈzaɾ/ /əs.poˈza/ /əs.puˈza/ (v)
sposare

espremedor /as.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðoɾ/ /əs.pɾə.məˈðo/ (n, masc)
spremiagrumi

esprémer /asˈpɾe.me/ /esˈpɾe.me/ /esˈpɾe.meɾ/ /əsˈpɾe.mə/ (v)
spremere

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ (n, fem)
favilla
  Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.
briciolo
  Petita porció d'una cosa.

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ (n, masc)
asparago

espàtula /esˈpa.tu.ɫa/ (n, fem)
spatola

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ (n, fem)
spezia

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ (n, fem)
specie

espèculum /esˈpɛ.ku.ɫum/ /əsˈpɛ.ku.ɫum/ (n, masc)
specolo

espès /asˈpes/ /esˈpes/ /əsˈpəs/ /əsˈpɛs/ (adj, masc)
spesso

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ (n, masc)
lavanda

espín /esˈpin/ /əsˈpin/ (n, masc)
spin

espòiler /esˈpɔj.ɫeɾ/ /əsˈpɔj.ɫər/ (n, masc)
spoiler

espòs /esˈpɔs/ (n, masc)
sposo

esquadró /es.kwaˈðɾo/ (n, masc)
squadrone

esquat /esˈkwat/ /əsˈkwat/ (n, masc)
squat

esqueix /asˈkejʃ/ /esˈkejʃ/ /əsˈkeʃ/ (n, masc)
germoglio
  Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ (n, masc)
scheletro
  En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquella /asˈke.ʎa/ /asˈke.ʎɛ/ /esˈke.ʎa/ /əsˈke.ʎə/ /əsˈkɛ.ʎə/ (n, fem)
campanaccio
  Campana petita; picarol gros.
  La que porta l'esqueller.
campanello
  Instrument fet d'una planxa prima de ferro o coure, soldada en figura de canó, oberta per un extrem i tancada per l'altre; en aquest darrer s'hi posen dues nanses, una en l'exterior per penjar-lo, i altra en l'interior per lligar el batall, que acostuma a ser d'ós, de ferro o de fusta molta forta.

esquellotada /es.ke.ʎoˈta.ða/ /əs.kə.ʎoˈta.ðə/ /əs.kə.ʎuˈta.ðə/ (n, fem)
scampanacciata

esquema /esˈke.ma/ /əsˈkɛ.mə/ (n, masc)
schema
  Representació gràfica simplificada d'un conjunt funcional complex.

esquemàticament /es.keˌma.ti.kaˈmen/ /es.keˌma.ti.kaˈment/ /əs.kəˌma.ti.kəˈmen/ /əs.kəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
schematicamente

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ (n, fem)
schiena, dorso

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ (n, masc)
esca

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ (n, fem)
crepa
  Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ (adj, masc)
sinistro

esquetx /esˈket͡ʃ/ /əsˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
sketch

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ (v)
sciare

esquif /esˈkif/ /əsˈkif/ (n, masc)
schifo
  Bot de servei que es porta en els vaixells.

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ (v)
tosare

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (adj)
eschimese
  Relatiu al poble àrtic americà o a la seva llengua.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (n, masc)
eschimese
  Grup de llengües dels pobles àrtics americans.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (n, neut)
eschimese
  Individu del grup de pobles àrtics americans, des de Sibèria fins a Groenlàndia.

esquinç /asˈkins/ /esˈkins/ /əsˈkins/ (n, masc)
slogatura

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ (n, masc)
scoiattolo
  Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ (n, neut)
crumiro
  (economia) Treballador que refusa seguir una vaga.

esquist /esˈkist/ /əsˈkist/ (n, masc)
scisto

esquitllar /es.kiʎˈʎa/ /es.kiˈʎa/ /es.kiˈʎaɾ/ /əs.kiʎˈʎa/ /əs.kiˈʎa/ (v)
svignarsela
  Donar un cop a les ametlles per separar la clofolla del fruit.
  Lliscar alguna cosa dels dits quan estava sent col·locada.
  Marxar procurant de no ser vist.

esquitx /asˈkit͡ʃ/ /esˈkit͡ʃ/ /əsˈkit͡ʃ/ (n, masc)
spruzzo
  Líquid o substància pastosa que s'escampa per l'aire i cau llançat.

esquitxar /as.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃaɾ/ /əs.kiˈt͡ʃa/ (v)
schizzare

esquivar /as.kiˈβa/ /es.kiˈvaɾ/ /es.kiˈβa/ /əs.kiˈva/ /əs.kiˈβa/ (v)
schivare

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ (n, fem)
schizofrenia

esquí /esˈki/ /əsˈki/ (n, masc)
pattino, sci

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ (n, fem)
esse

essencial /e.sen.siˈaɫ/ /ə.sən.siˈaɫ/ (adj)
essenziale

essencialment /e.sen.siˌaɫˈmen/ /e.sen.siˌaɫˈment/ /ə.sən.siˌaɫˈmen/ /ə.sən.siˌaɫˈment/ (adv)
essenzialmente

essència /eˈsɛn.si.a/ /əˈsɛn.si.ə/ (n, masc)
essenza
  Allò que constitueix el fons de l'ésser, el que té de permanent i invariable.
  Substància que genera partícules volàtils responsables de l'olor.
  "en essència": Expressió per a referir-se al tema central d'un assumpte, la part més important.

est (n, masc)
est, oriente

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (adj)
stabile, stalla
  Establert o fixat amb fermesa.

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (n, masc)
stalla
  (per extensió) Lloc brut.

establement /esˌta.bɫeˈment/ /esˌta.βɫeˈmen/ /esˌtab.bɫeˈmen/ /əsˌta.βɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈment/ (adv)
stabilmente

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ (v)
stablilire, stabilire
  Fundar o crear alguna cosa.

estabornir /as.ta.βorˈni/ /es.ta.boɾˈniɾ/ /es.ta.βorˈni/ /es.ta.βoɾˈni/ /əs.tə.boɾˈni/ /əs.tə.burˈni/ /əs.tə.βurˈni/ (v)
tramortire

estació /es.ta.siˈo/ (n, fem)
stazione
  Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
stagione
  Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estadant /as.taˈðan/ /es.taˈðan/ /es.taˈðant/ /əs.təˈðan/ /əs.təˈðant/ (n, masc)
pigionale

estadi /esˈta.ði/ (n, masc)
stadio
  Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.
  Nom de les diverses etapes de desenvolupament en certs fenòmens, malalties, animals o plantes.

estadista /es.taˈðis.ta/ /es.taˈðis.te/ /əs.təˈðis.tə/ (n, neut)
statistico

estadística /es.taˈðis.ti.ka/ (n, fem)
statistica

estafa /esˈta.fa/ /əsˈta.fə/ (n, fem)
fregatura

estafar /as.taˈfa/ /es.taˈfa/ /es.taˈfaɾ/ /əs.təˈfa/ (v)
carpire
  Enganyar a algú per robar-lo o no pagar el que correspon.

estagnació /es.taŋ.na.siˈo/ /es.taɡ.na.siˈo/ /əs.təŋ.nə.siˈo/ (n, fem)
stagnazione

estalviar /as.taɫ.βiˈa/ /as.taɫ.βiˈaɾ/ /es.taɫ.viˈaɾ/ /es.taɫ.βiˈa/ /əs.təɫ.viˈa/ /əs.təɫ.βiˈa/ (v)
risparmiare

estampació /es.tam.pa.siˈo/ /əs.təm.pə.siˈo/ (n, fem)
stampa

estampar /as.tamˈpa/ /as.tamˈpaɾ/ /es.tamˈpa/ /es.tamˈpaɾ/ /əs.təmˈpa/ (v)
stampare
  Crear uns dibuixos sobre una superfície (paper, roba) fent pressió sobre un motlle en forma de planxa.

estand /esˈtan/ /esˈtant/ /əsˈtan/ /əsˈtant/ (n, masc)
stand

estandarditzar /es.tan.dar.ðiˈd͡za/ /es.tan.daɾ.ðiˈza/ /es.tan.daɾ.ðiˈzaɾ/ /əs.tən.dər.diˈd͡za/ (v)
standardizzare

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ (n, masc)
lago, stagno
  Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
stagno
  Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.
  Bassa en un parc o jardí amb finalitat utilitària o ornamental.

estança /esˈtan.sa/ /əsˈtan.sə/ (n, fem)
stanza
  Habitació, cambra on s’està habitualment.
  Estrofa formada per versos amb rima en consonant de disposició variable i amb estructura que es repeteix.

estar com una canya (v)
magro

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ (n, masc)
stato, stado
  Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estatitzar /es.ta.tiˈd͡za/ /es.ta.tiˈza/ /es.ta.tiˈzaɾ/ /əs.tə.tiˈd͡za/ (v)
statalizzare

estatueta /es.ta.tuˈe.ta/ /əs.tə.tuˈə.tə/ /əs.tə.tuˈɛ.tə/ (n, fem)
statuina

estatura /es.taˈtu.ɾa/ /əs.təˈtu.ɾə/ (n, fem)
statura

estatus /esˈta.tus/ /əsˈta.tus/ (n, masc)
status

estatut /es.taˈtut/ /əs.təˈtut/ (n, masc)
statuto

estavellar /as.ta.βeˈʎa/ /es.ta.veˈʎaɾ/ /es.ta.βeˈʎa/ /əs.tə.vəˈʎa/ /əs.tə.βəˈʎa/ (v)
maciullare
  Fer miques una cosa violentament.

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ (n, masc)
stella
  (astronomia) Astre que emet llum pròpia.
aquilone
  Joguina voladora que s'eleva per la força del vent i que consta d'un centre i opcionalment d'una cua.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ (n, fem)
stele
  monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ (n, fem)
scheggia

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ (n, masc)
stendardo

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ (v)
stendere
  Estirar una cosa ocupant el màxim d'espai possible.
  Penjar la roba rentada d'un fil perquè s'eixugui amb l'aire natural.
  Lliurar el duplicat autentificat d'un document.
  Estar entre dos límits, siguin físics o temporals.
  Col·laborar en la difusió d'una notícia.

estenedor /as.te.neˈðo/ /as.te.neˈðoɾ/ /es.te.neˈðo/ /es.te.neˈðoɾ/ /əs.tə.nəˈðo/ (n, masc)
stendibiancheria

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
stentoreo

estereofònic /esˌte.ɾe.oˈfɔ.nik/ /əsˌtɛ.ɾə.oˈfɔ.nik/ /əsˌtɛ.ɾə.uˈfɔ.nik/ (adj, masc)
stereofonico

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ (v)
sterilizzare
  Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.
  (biologia) Deslliurar de microorganismes un producte, objecte o medi mitjançant el procés d'esterilització.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ (v)
starnutire

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ (n, masc)
starnuto

esteroïdal /es.te.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
steroideo

estiba /asˈti.βa/ /esˈti.ba/ /əsˈti.βə/ (n, fem)
stivaggio
  Resultat d'estibar, col·locació adequada de la càrrega en una nau.

estibar /as.tiˈβa/ /as.tiˈβaɾ/ /es.tiˈbaɾ/ /es.tiˈβa/ /əs.tiˈβa/ (v)
stivare

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ (n, masc)
stigmate
  Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estil /esˈtiɫ/ (n, masc)
stilo, stile

estilar-se /es.tiˈɫaɾ.se/ /əs.ti.ɫərˈsə/ /əs.tiˈɫar.sə/ /əs.tiˈɫaɾ.sə/ (v)
usarsi

estilet /es.tiˈɫet/ /əs.tiˈɫət/ /əs.tiˈɫɛt/ (n, masc)
stiletto
  Punxó per escriure gratant una tauleta de cera.
  Punyal de fulla molt estreta.

estilòbata /es.tiˈɫɔ.ba.ta/ /əs.tiˈɫɔ.βə.tə/ (n, masc)
stilobate

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ (v)
stimare
  Valorar de forma aproximativa alguna cosa.
  Jutjar valorant els pros i contres d'una situació.
voler
  Valorar molt positivament una persona o alguna cosa, sentir-ne afecte.
  (especialment) Amar.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ (adj, masc)
caro
  Que inspira sentiments d'afecte.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ (n, masc)
amante
  Persona amb qui es té una relació sexual i sentimental il·lícita.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ (v)
stendere

estireganyós /es.ti.ɾe.ɣaˈɲos/ /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲos/ (adj, masc)
arrendevole
  Que fàcilment es doblega i estira sense arribar a trencar-se; que s'estireganya.

estirp /esˈtiɾp/ /əsˈtirp/ (n, fem)
sterpo

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ (n, masc)
estate

estival /es.tiˈvaɫ/ /es.tiˈβaɫ/ /əs.tiˈvaɫ/ /əs.tiˈβaɫ/ (adj)
estivo

estoc /esˈtɔk/ /əsˈtɔk/ (n, masc)
stocco
  Espasa d'una mà de fulla fina i allargada, destinada principalment a atacar amb la punta.
stock
  Conjunt de productes emmagatzemats per al subministrament.

estocàstic /es.toˈkas.tik/ /əs.toˈkas.tik/ /əs.tuˈkas.tik/ (adj, masc)
stocastico

estofar /as.tuˈfa/ /es.toˈfa/ /es.toˈfaɾ/ /es.tuˈfa/ /əs.toˈfa/ /əs.tuˈfa/ (v)
stufare
  Coure a foc lent en un recipient ben tapat.
ingessare
  Donar una capa de blanc a la fusta abans de daurar-la.

estofat /es.toˈfat/ /es.tuˈfat/ /əs.toˈfat/ /əs.tuˈfat/ (n, masc)
stufato
  Guisat de carn amb verdures i espècies cuit a foc lent en recipient tancat sense evaporació.

estoicament /esˌtɔj.kaˈmen/ /esˌtɔj.kaˈment/ /əsˌtɔj.kəˈmen/ /əsˌtɔj.kəˈment/ (adv)
stoicamente

estoig /esˈtot͡ʃ/ /əsˈtot͡ʃ/ (n, masc)
astuccio

estola /asˈtɔ.ɫa/ /asˈtɔ.ɫɛ/ /esˈtɔ.ɫa/ /esˈtɔ.ɫɔ/ /əsˈtɔ.ɫə/ (n, fem)
stola

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ (n, fem)
un po' di tempo, momento

estopar /es.toˈpa/ /es.toˈpaɾ/ /əs.toˈpa/ /əs.tuˈpa/ (v)
stoppare

estora /esˈto.ɾa/ /esˈto.ɾɛ/ /əsˈto.ɾə/ (n, fem)
stoino, zerbino
  Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
stoino
  Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ (n, masc)
stornello, storno

estotjar /as.tuˈd͡ʒa/ /es.toˈd͡ʒa/ /es.toˈd͡ʒaɾ/ /əs.toˈd͡ʒa/ /əs.tuˈd͡ʒa/ (v)
conservare

estoïcisme /es.to.iˈsiz.me/ /əs.to.iˈsiz.mə/ /əs.tu.iˈsiz.mə/ (n, masc)
stoicismo

estrafolàriament /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈmen/ /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈment/ /əs.tɾə.foˌɫa.ɾi.əˈment/ /əs.tɾə.fuˌɫa.ɾi.əˈmen/ (adv)
bizzarramente

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ (adj, masc)
straniero, estero
  Que és d'un altre país.

estrangerisme /es.tɾaɲ.d͡ʒeˈɾiz.me/ /əs.tɾəɲ.ʒəˈɾiz.mə/ (n, masc)
forestierismo

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ (adj, masc)
strano
  Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estranyament /esˌtɾa.ɲaˈmen/ /esˌtɾa.ɲaˈment/ /əsˌtɾa.ɲəˈmen/ /əsˌtɾa.ɲəˈment/ (adv)
stranamente

estrat /esˈtɾat/ /əsˈtɾat/ (n, masc)
strato

estratificar /es.tɾa.ti.fiˈka/ /es.tɾa.ti.fiˈkaɾ/ /əs.tɾə.ti.fiˈka/ (v)
stratificare

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ (n, fem)
strategia

estratègicament /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈmen/ /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈment/ /es.tɾaˌtɛ.ʒi.kaˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈment/ (adv)
strategicamente

estrepitosament /es.tɾe.piˌto.zaˈmen/ /es.tɾe.piˌto.zaˈment/ /əs.tɾə.piˌto.zəˈmen/ /əs.tɾə.piˌto.zəˈment/ (adv)
strepitosamente

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ (adj, masc)
stretto
  Que té poca amplada.
  Pas marítim entre dues terres que estan a poca distància l'una de l'altra.

estretament /esˌtɾe.taˈmen/ /esˌtɾe.taˈment/ /əsˌtɾə.təˈment/ /əsˌtɾɛ.təˈmen/ (adv)
strettamente

estria /esˈtɾi.a/ (n, fem)
stria

estrictament /esˌtɾik.taˈmen/ /esˌtɾik.taˈment/ /əsˌtɾik.təˈmen/ /əsˌtɾik.təˈment/ (adv)
strettamente

estrijolar /as.tɾi.ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫaɾ/ /es.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ (v)
strigliare

estrofa /esˈtɾɔ.fa/ /esˈtɾɔ.fɔ/ /əsˈtɾɔ.fə/ (n, fem)
stroffa
  Conjunt de versos que segueixen un patró mètric determinat; qualsevol de les parts simètricament iguals a les altres de què consta una oda o cançó.
briccone
  Pervers.
birbante
  Astut.

estronci /əsˈtɾɔn.si/ (n, masc)
stronzio

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ (n, fem)
struttura
  Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
testura, struttura
  Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estructura d'armadura (n, fem)
Struttura di armatura

estructural /es.tɾuk.tuˈɾaɫ/ /əs.tɾuk.tuˈɾaɫ/ (adj)
strutturale

estructuralisme /es.tɾuk.tu.ɾaˈɫiz.me/ /əs.tɾuk.tu.ɾəˈɫiz.mə/ (n, masc)
strutturalismo

estruç /esˈtɾus/ (n, masc)
struzzo

estràbic /esˈtɾa.bik/ /əsˈtɾa.βik/ (adj, masc)
strabico

estrènuament /esˌtɾɛ.nu.aˈmen/ /esˌtɾɛ.nu.aˈment/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈmen/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈment/ (adv)
intrepidamente

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ (v)
restringere
  Fer estreta o petita una cosa.
stringersi
  Limitar el moviment, escanyar.

estríjol /asˈtɾi.ʒoɫ/ /esˈtɾi.d͡ʒoɫ/ /esˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒuɫ/ (n, masc)
striglia

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ (n, masc)
studio
  Acció d'estudiar.
  Habitació dedicada per estudiar.

estudiadament /es.tu.ðiˌa.ðaˈmen/ /es.tu.ðiˌa.ðaˈment/ /əs.tu.ðiˌa.ðəˈmen/ /əs.tu.ðiˌa.ðəˈment/ (adv)
studiatamente

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ (n, neut)
studente
  Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiantil /es.tu.ði.anˈtiɫ/ /əs.tu.ði.ənˈtiɫ/ (adj)
studentesco

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ (v)
studiare
  Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

estudiosament /es.tu.ðiˌo.zaˈmen/ /es.tu.ðiˌo.zaˈment/ /əs.tu.ðiˌo.zəˈmen/ /əs.tu.ðiˌo.zəˈment/ (adv)
studiosamente

estult /esˈtuɫt/ /əsˈtuɫt/ (adj, masc)
stolto

estultament /esˌtuɫ.taˈmen/ /esˌtuɫ.taˈment/ /əsˌtuɫ.təˈmen/ /əsˌtuɫ.təˈment/ (adv)
stoltamente

estupefacte /es.tu.peˈfak.te/ (adj, masc)
sbalordito

estupendament /es.tuˌpen.daˈmen/ /es.tuˌpen.daˈment/ /əs.tuˌpen.dəˈmen/ /əs.tuˌpen.dəˈment/ (adv)
stupendamente

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ (n, masc)
storione

esturió sevruga (n, masc)
storione stellato

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ (adj)
standard
  D'acord amb una norma o especificació.

estàndard /esˈtan.daɾt/ /əsˈtan.dərt/ (n, masc)
standard
  norma, especificació

estàsim /esˈta.zim/ /əsˈta.zim/ (n, masc)
stasimo

estàtic /esˈta.tik/ /əsˈta.tik/ (adj, masc)
statico

estàtica /esˈta.ti.ka/ /əsˈta.ti.kə/ (n, fem)
statica

estàtua /esˈta.tu.a/ (n, fem)
statua

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ (adj)
sterile
  Persona que no pot engendrar.

estèrilment /esˌtɛ.ɾiɫˈmen/ /esˌtɛ.ɾiɫˈment/ /əsˌtɛ.ɾiɫˈmen/ /əsˌtɛ.ɾiɫˈment/ (adv)
vanamente

estètica /esˈtɛ.ti.ka/ /əsˈtɛ.ti.kə/ (n, masc)
estetica

estèticament /esˌtɛ.ti.kaˈmen/ /esˌtɛ.ti.kaˈment/ /əsˌtɛ.ti.kəˈmen/ /əsˌtɛ.ti.kəˈment/ (adv)
esteticamente

estéreo /esˈte.ɾe.o/ /əsˈte.ɾe.o/ (adj)
stereo

estòlidament /esˌtɔ.ɫi.ðaˈmen/ /esˌtɔ.ɫi.ðaˈment/ /əsˌtɔ.ɫi.ðəˈmen/ /əsˌtɔ.ɫi.ðəˈment/ (adv)
stoltamente

estómac /esˈto.mak/ (n, masc)
stomaco

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ (adj, masc)
stupido

estúpidament /esˌtu.pi.ðaˈmen/ /esˌtu.pi.ðaˈment/ /əsˌtu.pi.ðəˈmen/ /əsˌtu.pi.ðəˈment/ (adv)
stupidamente

esvalotadament /ez.va.ɫoˌta.ðaˈment/ /ez.βa.ɫoˌta.ðaˈmen/ /əz.bə.ɫuˌta.ðəˈmen/ /əz.və.ɫoˌta.ðəˈment/ /əz.və.ɫuˌta.ðəˈmen/ (adv)
avventatamente

esvaïment /az.βa.iˈmen/ /az.βa.iˈment/ /ez.va.iˈment/ /ez.βa.iˈmen/ /əz.bə.iˈmen/ /əz.və.iˈmen/ /əz.və.iˈment/ (n, masc)
svanimento
  Acció i efecte d'esvair.

esverar /ez.veˈɾaɾ/ /ez.βeˈɾa/ /əz.bəˈɾa/ /əz.vəˈɾa/ (v)
allarmare

esvoranc /az.βoˈɾaŋ/ /ez.voˈɾaŋk/ /ez.βoˈɾaŋ/ /əz.buˈɾaŋ/ /əz.voˈɾaŋk/ /əz.vuˈɾaŋk/ (n, masc)
apertura

esvàstica /ezˈvas.ti.ka/ /ezˈβas.ti.ka/ /əzˈbas.ti.kə/ /əzˈvas.ti.kə/ (n, fem)
svastica

esòfag /eˈzɔ.fak/ (n, masc)
esofago

et /et/ (pronoun)
ti

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ (adj, masc)
eterno

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ (n, fem)
eternità

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
etimologia

etimològic /e.ti.moˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.muˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
etimologico
  Relatiu o pertanyent a l'etimologia.

etimològicament /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /e.ti.moˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.ti.moˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
etimologicamente

etiopatogènia /e.ti.o.pa.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /e.ti.o.pa.toˈʒɛ.ni.a/ /ə.ti.o.pə.toˈʒɛ.ni.ə/ /ə.ti.u.pə.tuˈʒɛ.ni.ə/ (n, fem)
etiopathogenesis

etmoïdal /ed.mo.iˈðaɫ/ /əd.mo.iˈðaɫ/ /əd.mu.iˈðaɫ/ (adj)
etmoidale
  Pertanyent o relatiu a l'etmoide.

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ (n, fem)
eukaryota

eucaristia /ew.ka.ɾisˈti.a/ /əw.kə.ɾisˈti.ə/ (n, fem)
eucaristia

eucarístic /ew.kaˈɾis.tik/ /əw.kəˈɾis.tik/ (adj, masc)
eucaristico

eufònicament /ewˌfɔ.ni.kaˈmen/ /ewˌfɔ.ni.kaˈment/ /əwˌfɔ.ni.kəˈmen/ /əwˌfɔ.ni.kəˈment/ (adv)
eufonicamente

eufòria /ewˈfɔ.ɾi.a/ /əwˈfɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
euforia

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ (n, masc)
euro

europeïtzar /ew.ɾo.pe.iˈd͡za/ /ew.ɾo.pe.iˈza/ /ew.ɾo.pe.iˈzaɾ/ /əw.ɾo.pə.iˈd͡za/ /əw.ɾu.pə.iˈd͡za/ (v)
europeizzare

europi /əwˈɾɔ.pi/ (n, masc)
europio

eurovisiu /ew.ɾo.viˈziw/ /ew.ɾo.βiˈziw/ /əw.ɾo.viˈziw/ /əw.ɾu.viˈziw/ /əw.ɾu.βiˈziw/ (adj, masc)
eurovisivo

eurítmicament /ewˌɾid.mi.kaˈmen/ /ewˌɾid.mi.kaˈment/ /əwˌɾid.mi.kəˈmen/ /əwˌɾid.mi.kəˈment/ (adv)
euritmicamente

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ (n, fem)
eutanasia

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ (v)
evacuare

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ (n, masc)
vangelo

evangelista /e.vaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /ə.vəɲ.ʒəˈɫis.tə/ /ə.βəɲ.ʒəˈɫis.tə/ (n, masc)
evangelistaaa

evangelització /e.van.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.d͡za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /ə.van.ʒə.ɫid.za.siˈo/ /ə.βən.ʒə.ɫid.zə.siˈo/ (n, fem)
evangelizzazione

evangelitzar /e.van.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /ə.vən.ʒə.ɫidˈza/ /ə.βən.ʒə.ɫidˈza/ (v)
evangelizzare

evangèlic /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫik/ (adj)
evangelico

evangèlicament /e.vaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /e.βaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ /ə.βəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
evangelicamente

evaporació /e.va.po.ɾa.siˈo/ /e.βa.po.ɾa.siˈo/ /ə.və.po.ɾə.siˈo/ /ə.və.pu.ɾə.siˈo/ /ə.βə.pu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
vaporizzazione

evaporar /e.va.poˈɾaɾ/ /e.βa.poˈɾa/ /ə.və.poˈɾa/ /ə.və.puˈɾa/ /ə.βə.puˈɾa/ (v)
evaporare

evasivament /e.vaˌzi.vaˈment/ /e.βaˌzi.βaˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈment/ /ə.βəˌzi.βəˈmen/ (adv)
evasivamente

evasió fiscal (n, fem)
evasione fiscale

eventualment /e.ven.tuˌaɫˈment/ /e.βen.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈment/ /ə.βən.tuˌaɫˈmen/ (adv)
eventualmente

evidenciar /e.vi.ðen.siˈaɾ/ /e.βi.ðen.siˈa/ /ə.vi.ðən.siˈa/ /ə.βi.ðən.siˈa/ (v)
evidenziare

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ (adj)
evidente

evidentment /e.viˌðemˈment/ /e.βiˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈment/ /ə.βiˌðemˈmen/ (adv)
evidentemente

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ (v)
evitare

evocar /e.voˈkaɾ/ /e.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ (v)
evocare

evolucionar /e.vo.lu.si.oˈnaɾ/ /e.βo.lu.si.oˈna/ /e.βo.lu.si.oˈnaɾ/ /ə.vo.ɫu.si.oˈna/ /ə.vu.ɫu.si.uˈna/ /ə.βu.ɫu.si.uˈna/ (v)
evolvere

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
evoluzione

exacerbar /eɡ.za.serˈβa/ /eɡ.za.seɾˈbaɾ/ /eɡ.za.seɾˈβa/ /əɡ.zə.sərˈba/ (v)
esacerbare

exactament /eɡˌzak.taˈmen/ /eɡˌzak.taˈment/ /əɡˌzak.təˈmen/ /əɡˌzak.təˈment/ (adv)
esattamente

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ (adj, masc)
esatto
  Precís, ajustat a un patró.

exactitud /eɡ.zak.tiˈtut/ /əɡ.zək.tiˈtut/ (n, fem)
esattezza
  Puntualitat en l'execució d'alguna cosa.

exageradament /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈment/ /eɡ.za.ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
esageratamente

exaltació /eɡ.zaɫ.ta.siˈo/ /əɡ.zəɫ.tə.siˈo/ (n, fem)
esaltamento

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ (v)
esaltare
  Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.
  (metafòricament) Realçar el mèrit o circumstàncies d'algú o alguna cosa amb massa encariment.

exalçament /eɡ.zaɫ.saˈmen/ /eɡ.zaɫ.saˈment/ /əɡ.zəɫ.səˈmen/ /əɡ.zəɫ.səˈment/ (n, masc)
esaltamento

exalçar /eɡ.zaɫˈsa/ /eɡ.zaɫˈsaɾ/ /əɡ.zəɫˈsa/ (v)
esaltare

examen /eɡˈza.men/ /əɡˈza.mən/ (n, masc)
recensione

examinar /eɡ.za.miˈna/ /eɡ.za.miˈnaɾ/ /əɡ.zə.miˈna/ (v)
esaminare

exasperar /eɡ.zas.peˈɾa/ /eɡ.zas.peˈɾaɾ/ /əɡ.zəs.pəˈɾa/ (v)
esasperare

excedència /ek.seˈðɛn.si.a/ /ək.səˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
aspettativa

excelsament /ekˌsɛɫ.saˈmen/ /ekˌsɛɫ.saˈment/ /əkˌsɛɫ.səˈmen/ /əkˌsɛɫ.səˈment/ (adv)
eccelsamente

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ (adj)
eccellente
  De gran valor.

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ (n, masc)
trenta
  La màxima qualificació d'un alumne.

excel·lentment /ek.seɫˌɫemˈmen/ /ek.seɫˌɫemˈment/ /ek.seˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈment/ /ək.səˌɫemˈmen/ (adv)
eccellentemente

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ (n, masc)
eccellenza

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
eccezionalmente

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ (n, fem)
eccezione

excessivament /ek.se.si.vaˈment/ /ek.se.si.βaˈmen/ /ək.sə.si.vəˈmen/ /ək.sə.si.vəˈment/ /ək.sə.si.βəˈmen/ (adv)
eccessivamente

excitació /ek.si.ta.siˈo/ /ək.si.tə.siˈo/ (n, fem)
eccitazione

excitar /ek.siˈta/ /ek.siˈtaɾ/ /ək.siˈta/ (v)
eccitare
  Provocar o activar vivament sentiments.
  Estimular un òrgan del cos.
  Despertar el desig sexual.

exclusivament /eks.kɫuˌzi.vaˈment/ /eks.kɫuˌzi.βaˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈment/ /əks.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
esclusivamente

excomunió /eks.ko.mu.niˈo/ /əks.ko.mu.niˈo/ /əks.ku.mu.niˈo/ (n, fem)
comunica

excorticar /as.kul.tiˈɡa/ /eks.kor.tiˈka/ /eks.koɾ.tiˈka/ /eks.koɾ.tiˈkaɾ/ /əks.koɾ.tiˈka/ /əks.kur.tiˈka/ (v)
scorticare

excrement /eks.kɾeˈmen/ /eks.kɾeˈment/ /əks.kɾəˈmen/ /əks.kɾəˈment/ (n, masc)
scrementi

excursionisme /eks.kuɾ.si.oˈniz.me/ /əks.kur.si.uˈniz.mə/ /əks.kuɾ.si.oˈniz.mə/ (n, masc)
escursionismo

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ (n, fem)
escursione

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ (n, fem)
scusa

excèntricament /ekˌsɛn.tɾi.kaˈmen/ /ekˌsɛn.tɾi.kaˈment/ /əkˌsɛn.tɾi.kəˈmen/ /əkˌsɛn.tɾi.kəˈment/ (adv)
eccentricamente

execrablement /eɡ.zeˌkɾa.bɫeˈment/ /eɡ.zeˌkɾa.βɫeˈmen/ /eɡ.zeˌkɾab.bɫeˈmen/ /əɡ.zəˌkɾa.βɫəˈmen/ /əɡ.zəˌkɾab.bɫəˈmen/ /əɡ.zəˌkɾab.bɫəˈment/ (adv)
esecrabilmente

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ (n, fem)
esecuzione

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ (v)
eseguirer
  Portar a terme un treball fins al final.
  Tocar amb un instrument una obra musical.
giustiziare, eseguirer
  Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.

executiu /eɡ.ze.kuˈtiw/ /əɡ.zə.kuˈtiw/ (adj, masc)
esecutivo

executivament /eɡ.ze.kuˌti.vaˈment/ /eɡ.ze.kuˌti.βaˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈment/ /əɡ.zə.kuˌti.βəˈmen/ (adv)
esecutivamente

executor /eɡ.ze.kuˈto/ /eɡ.ze.kuˈtoɾ/ /əɡ.zə.kuˈto/ (adj, masc)
essecutore

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ (adj)
esemplare
  Que pot servir d'exemple.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ (n, masc)
esemplare
  Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.
  Cada llibre d'una mateixa edició.

exemplarment /eɡ.zemˌpɫarˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈment/ /əɡ.zəmˌpɫarˈmen/ /əɡ.zəmˌpɫaɾˈment/ (adv)
esemplarmente

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ (n, masc)
esempio

exempt /eɡˈzemt/ /əɡˈzemt/ (adj, masc)
esente

exemptar /eɡ.zemˈta/ /eɡ.zemˈtaɾ/ /əɡ.zəmˈta/ (v)
esonerare

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ (n, masc)
esercizio

exercir /eɡ.zerˈsi/ /eɡ.zeɾˈsi/ /eɡ.zeɾˈsiɾ/ /əɡ.zərˈsi/ (v)
esercitare

exercitar /eɡ.zer.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈtaɾ/ /əɡ.zər.siˈta/ (v)
esercitare

exfoliació /eks.fo.ɫi.a.siˈo/ /əks.fo.ɫi.ə.siˈo/ /əks.fu.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
esfoliazione

exhaurir /eɡ.zawˈɾi/ /eɡ.zawˈɾiɾ/ /əɡ.zəwˈɾi/ (v)
esaurire
  Consumir completament, esgotar.

exhaustiu /eɡ.zawsˈtiw/ /əɡ.zəwsˈtiw/ (adj, masc)
esaustivo

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ (v)
esibire

exhumar /eɡ.zuˈma/ /eɡ.zuˈmaɾ/ /əɡ.zuˈma/ (v)
esumare
  desenterrar

exigent /eɡ.ziˈd͡ʒen/ /eɡ.ziˈd͡ʒent/ /eɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒent/ (adj)
sigente

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ (v)
esigere

exigu /eɡˈzi.ɣu/ /əɡˈzi.ɣu/ (adj, masc)
esiguo

exiguament /eɡˌzi.ɣwaˈmen/ /eɡˌzi.ɣwaˈment/ /əɡˌzi.ɣwəˈmen/ /əɡˌzi.ɣwəˈment/ (adv)
esiguamente

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ (n, masc)
esilio

existent /eɡ.zisˈten/ /eɡ.zisˈtent/ /əɡ.zisˈten/ /əɡ.zisˈtent/ (adj)
esistente

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ (v)
esistere
  Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.
  Haver-hi, restar alguna cosa.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
esistenza

exonerar /eɡ.zo.neˈɾa/ /eɡ.zo.neˈɾaɾ/ /əɡ.zo.nəˈɾa/ /əɡ.zu.nəˈɾa/ (v)
sgravare

exorbitantment /eɡ.zor.βiˌtamˈmen/ /eɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /eɡ.zoɾ.βiˌtamˈmen/ /əɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /əɡ.zur.biˌtamˈmen/ (adv)
esorbitantemente

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ (n, masc)
esorcismo

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ (v)
esorcizzare

exormador (n, masc)
fattucchiero

exornació /eɡ.zoɾ.na.siˈo/ /əɡ.zoɾ.nə.siˈo/ /əɡ.zur.nə.siˈo/ (n, fem)
ornamento

exornar /eɡ.zorˈna/ /eɡ.zoɾˈna/ /eɡ.zoɾˈnaɾ/ /əɡ.zoɾˈna/ /əɡ.zurˈna/ (v)
ornare

exosquelet /eɡ.zos.keˈɫet/ /əɡ.zos.kəˈɫət/ /əɡ.zus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
esoscheletro

expandir /eks.panˈdi/ /eks.panˈdiɾ/ /əks.pənˈdi/ (v)
espandere

expansivament /eks.panˌsi.vaˈment/ /eks.panˌsi.βaˈmen/ /əks.pənˌsi.vəˈmen/ /əks.pənˌsi.vəˈment/ /əks.pənˌsi.βəˈmen/ (adv)
espansivamente

expectació /eks.pek.ta.siˈo/ /əks.pək.tə.siˈo/ (n, fem)
aspettativa

expectativa /eks.pek.taˈti.va/ /eks.pek.taˈti.βa/ /əks.pək.təˈti.və/ /əks.pək.təˈti.βə/ (n, fem)
aspettativa

expectorar /eks.pek.toˈɾa/ /eks.pek.toˈɾaɾ/ /əks.pək.toˈɾa/ /əks.pək.tuˈɾa/ (v)
espettorare

expedició /eks.pe.ði.siˈo/ /əks.pə.ði.siˈo/ (n, fem)
spedizione

expedidor /eks.pe.ðiˈðo/ /eks.pe.ðiˈðoɾ/ /əks.pə.ðiˈðo/ (n, masc)
emittente

expel·lir /eks.peɫˈɫi/ /eks.peɫˈɫiɾ/ /eks.peˈɫi/ /əks.pəɫˈɫi/ /əks.pəˈɫi/ (v)
espellere

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ (n, masc)
esperimento
  Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experimentalment /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈmen/ /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈment/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈmen/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈment/ (adv)
sperimentalmente

experimentar /eks.pe.ɾi.menˈta/ /eks.pe.ɾi.menˈtaɾ/ /əks.pə.ɾi.mənˈta/ (v)
sperimentare
  Tenir experiències.

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ (n, fem)
esperienza

expertament /eksˌpɛr.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈment/ /əksˌpɛr.təˈmen/ /əksˌpɛɾ.təˈment/ (adv)
espertamente

explanar /eks.pɫaˈna/ /eks.pɫaˈnaɾ/ /əks.pɫəˈna/ (v)
spiegare

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ (v)
spiegare, chiarire
  Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.

explicitar /eks.pɫi.siˈta/ /eks.pɫi.siˈtaɾ/ /əks.pɫi.siˈta/ (v)
esplicitare

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ (v)
esplorare

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ (adj, masc)
esplosivo
  Relatiu a l’explosió.

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ (n, masc)
esplosivo
  Substància o artefacte capaç d’explotar.

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ (n, fem)
esplosione

explotar /eks.pɫoˈta/ /eks.pɫoˈtaɾ/ /əks.pɫoˈta/ /əks.pɫuˈta/ (v)
esplodere
  Esclatar.

explícitament /eksˌpɫi.si.taˈmen/ /eksˌpɫi.si.taˈment/ /əksˌpɫi.si.təˈmen/ /əksˌpɫi.si.təˈment/ (adv)
esplicitamente

exponent /eks.poˈnen/ /eks.poˈnent/ /əks.poˈnent/ /əks.puˈnen/ (n, masc)
esponnte

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ (v)
esportare

exposar /eks.poˈza/ /eks.poˈzaɾ/ /əks.poˈza/ /əks.puˈza/ (v)
esporre

exposició /eks.po.zi.siˈo/ /əks.po.zi.siˈo/ /əks.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
esposizione, mostra
  Exhibició d'obres d'art, generalment pintures o escultures.

expressament /eksˌpɾe.saˈmen/ /eksˌpɾe.saˈment/ /əksˌpɾe.səˈmen/ /əksˌpɾe.səˈment/ (adv)
espressamente

expressar /eks.pɾeˈsa/ /eks.pɾeˈsaɾ/ /əks.pɾəˈsa/ (v)
esprimere

expressivament /eks.pɾeˌsi.vaˈment/ /eks.pɾeˌsi.βaˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈment/ /əks.pɾəˌsi.βəˈmen/ (adv)
espressivamente

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ (n, fem)
espressione
  Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
  Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.
expressione, espressione
  Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.

expulsar /eks.puɫˈsa/ /eks.puɫˈsaɾ/ /əks.puɫˈsa/ (v)
espellere
  Treure algú d’un lloc considerant que no hi pot estar.

expòsit /eksˈpɔ.zit/ /əksˈpɔ.zit/ (adj, masc)
esposito
  Noi o noia que ha estat posat a la porta d'alguna església, casa o altre paratge públic, per no tenir amb què criar-lo els seus pares, o perquè no es conegui quins són.

exquisidament /eks.kiˌzi.ðaˈmen/ /eks.kiˌzi.ðaˈment/ /əks.kiˌzi.ðəˈmen/ /əks.kiˌzi.ðəˈment/ (adv)
squisitamente

extemporàniament /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈmen/ /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈment/ /əks.təm.poˌɾa.ni.əˈment/ /əks.təm.puˌɾa.ni.əˈmen/ (adv)
estemporaneamente

extensament /eksˌten.saˈmen/ /eksˌten.saˈment/ /əksˌtən.səˈment/ /əksˌtɛn.səˈmen/ (adv)
estesamente

extensivament /eks.tenˌsi.vaˈment/ /eks.tenˌsi.βaˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈment/ /əks.tənˌsi.βəˈmen/ (adv)
estensivamente

exteriorment /eks.te.ɾiˌorˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈment/ /əks.tə.ɾiˌorˈmen/ /əks.tə.ɾiˌoɾˈment/ (adv)
esteriormente

exterminar /eks.ter.miˈna/ /eks.teɾ.miˈna/ /eks.teɾ.miˈnaɾ/ /əks.tər.miˈna/ (v)
sterminare

externament /eksˌtɛr.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈment/ /əksˌtɛr.nəˈmen/ /əksˌtɛɾ.nəˈment/ (adv)
esternamente

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ (n, fem)
estinzione

extingir /eks.tiɲˈd͡ʒi/ /eks.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /əks.tiɲˈʒi/ (v)
spegnere

extirpació /eks.tiɾ.pa.siˈo/ /əks.tir.pə.siˈo/ (n, fem)
estirpazione

extirpar /eks.tirˈpa/ /eks.tiɾˈpa/ /eks.tiɾˈpaɾ/ /əks.tirˈpa/ (v)
estirpare

extorsionar /eks.tor.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈnaɾ/ /əks.toɾ.si.oˈna/ /əks.tur.si.uˈna/ (v)
estorcere

extorsió /eks.toɾ.siˈo/ /əks.toɾ.siˈo/ /əks.tur.siˈo/ (n, fem)
estorsione

extraordinari /eks.tɾa.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.diˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
straordinario

extraordinàriament /eks.tɾa.or.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /əks.tɾə.ur.diˌna.ɾi.əˈmen/ /əks.tɾə.ur.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
straordinariamente

extrapolar /eks.tɾa.poˈɫa/ /eks.tɾa.poˈɫaɾ/ /əks.tɾə.poˈɫa/ /əks.tɾə.puˈɫa/ (v)
estrapolare

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ (adj)
extraterrestre

extravagantment /eks.tɾa.vaˌɣamˈment/ /eks.tɾa.βaˌɣamˈmen/ /əks.tɾə.vəˌɣamˈmen/ /əks.tɾə.vəˌɣamˈment/ /əks.tɾə.βəˌɣamˈmen/ (adv)
stravagantemente

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ (adj)
estremo
  Que està a un grau molt alt.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ (n, masc)
estremo
  Part d'un objecte situada més lluny respecte del qui parla.

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ (adv)
estremamente

extremament /eksˌtɾe.maˈmen/ /eksˌtɾe.maˈment/ /əksˌtɾe.məˈmen/ /əksˌtɾe.məˈment/ (adv)
estremamente

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ (n, fem)
estremità

extrínsecament /eksˌtɾin.se.kaˈmen/ /eksˌtɾin.se.kaˈment/ /əksˌtɾin.sə.kəˈmen/ /əksˌtɾin.sə.kəˈment/ (adv)
estrinsecamente

exuberantment /eɡ.zu.beˌɾamˈment/ /eɡ.zu.βeˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈment/ /əɡ.zu.βəˌɾamˈmen/ (adv)
esuberantemente

exultar /eɡ.zuɫˈta/ /eɡ.zuɫˈtaɾ/ /əɡ.zuɫˈta/ (v)
esultare

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ (n, masc)
esercito, armata
  Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ (adj, masc)
esotico

eòlic /eˈɔ.ɫik/ (adj, masc)
eolio
  Relatiu o pertanyent a Eòlia, als seus habitants o a la seva llengua.
eolico
  Relacionat amb el vent.

eòlic /eˈɔ.ɫik/ (n, masc)
eolico
  Dialecte del grec antic parlat pels eolis.

fabricar /fa.bɾiˈkaɾ/ /fa.βɾiˈka/ /fə.βɾiˈka/ (v)
fabbricare

fabular /fa.βuˈla/ /fa.βuˈlaɾ/ /fə.βuˈɫa/ (v)
fabulere

fabulosament /fa.buˌɫo.zaˈment/ /fa.βuˌɫo.zaˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈment/ /fə.βuˌɫo.zəˈmen/ (adv)
favolosamente

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ (n, fem)
fazione

faceciosament /fa.se.siˌo.zaˈmen/ /fa.se.siˌo.zaˈment/ /fə.sə.siˌo.zəˈmen/ /fə.sə.siˌo.zəˈment/ (adv)
faceziosamente

facial /fa.siˈaɫ/ /fə.siˈəɫ/ (adj)
facciale

facilitar /fa.si.ɫiˈta/ /fa.si.ɫiˈtaɾ/ /fə.si.ɫiˈta/ (v)
facilitate
  Fer més fàcil alguna cosa.
fornire
  Donar a algú allò que necessita, proporcionar.

factible /fakˈti.bɫe/ /fakˈti.βɫe/ /fakˈtib.bɫe/ /fəkˈti.βɫə/ /fəkˈtib.bɫə/ (adj)
fattibile

factor /fakˈto/ /fakˈtoɾ/ /fəkˈto/ (n, masc)
facitore
  Persona que fa alguna cosa.

facturar /fak.tuˈɾa/ /fak.tuˈɾaɾ/ /fək.tuˈɾa/ (v)
fatturare
  Fer constar en una factura el producte venut a un preu determinat.
spedire
  Enregistrar en un centre de transports l’equipatge o mercaderies a trametre a una destinació.

factòtum /fakˈtɔ.tum/ /fəkˈtɔ.tum/ (n, neut)
factotum

facultar /fa.kuɫˈta/ /fa.kuɫˈtaɾ/ /fə.kuɫˈta/ (v)
autorizzare

facultat /fa.kuɫˈtat/ /fə.kuɫˈtat/ (n, fem)
facoltà
  Capacitat innata per fer una cosa.
  Secció d'una universitat, a la qual correspon una o diverses àrees de coneixement contigües, on s'imparteixen els ensenyaments d'una carrera determinada o de diverses carreres afins.

facultativament /fa.kuɫ.taˌti.vaˈment/ /fa.kuɫ.taˌti.βaˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈment/ /fə.kuɫ.təˌti.βəˈmen/ (adv)
facoltativamente

facècia (n, fem)
facezia

fada /ˈfa.ða/ (n, fem)
fata

fadament /ˌfa.ðaˈmen/ /ˌfa.ðaˈment/ /ˌfa.ðəˈmen/ /ˌfa.ðəˈment/ (adv)
insipidamente

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ (n, fem)
faina

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ (n, masc)
fagotto

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ (n, masc)
faggio

faisà /fajˈza/ (n, masc)
fagiano

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ (n, fem)
guaina
  Peça de roba interior elàstica que subjecta l’abdomen.

faixí /fajˈʃi/ /faˈʃi/ /fəˈʃi/ (n, masc)
sciarpa

faiçó /fajˈso/ /fəjˈso/ (n, fem)
aspetto

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ (n, fem)
falange
  Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falca /ˈfaɫ.ka/ (n, fem)
cuneo

falcó /faɫˈko/ (n, masc)
falcone, falco

falda /ˈfaɫ.da/ /ˈfaɫ.də/ (n, fem)
grembo
  Part entre la cintura i els genolls d'una persona asseguda.
falda
  Vessant inferior d'una muntanya.

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ (n, fem)
gonna
  (sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
  (bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

faldistori /faɫ.disˈtɔ.ɾi/ /fəɫ.disˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
faldistorio

fals /ˈfaɫs/ (adj, masc)
falso, fasullo
  Que no s'ajusta a la veritat.

falsament /ˌfaɫ.saˈmen/ /ˌfaɫ.saˈment/ /ˌfaɫ.səˈmen/ /ˌfaɫ.səˈment/ (adv)
falsamente

falsedat /faɫ.seˈðat/ /fəɫ.səˈðat/ (n, fem)
falsità
  Informació o dita falsa.

falsificació /faɫ.si.fi.ka.siˈo/ /fəɫ.si.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
falsificazione

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ (n, fem)
mancanza
  Mancança d'una cosa necessària.
infrazione
  Actuació contrària a un deure, considerat legalment una ofensa menor.

faltar /faɫˈta/ /faɫˈtaɾ/ /fəɫˈta/ (v)
fallire

faluga /faˈɫu.ɣa/ /fəˈɫu.ɣə/ (n, fem)
filuga
  Embarcació petita impulsada per vela o rems.
  Persona o animal bellugadís.
  Sensació de ventre remogut.

fal·laçment /faɫˌɫazˈmen/ /faɫˌɫazˈment/ /faˌɫazˈmen/ /fəɫˌɫazˈmen/ /fəɫˌɫazˈment/ /fəˌɫazˈmen/ (adv)
fallacemente

fal·lera /faɫˈɫe.ɾa/ /fəɫˈɫe.ɾə/ (n, fem)
passione

fal·libilitat /fa.ɫi.βi.ɫiˈtat/ /faɫ.ɫi.bi.ɫiˈtat/ /fə.ɫi.βi.ɫiˈtat/ /fəɫ.ɫi.bi.ɫiˈtat/ /fəɫ.ɫi.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
fallibilità

fal·lible /faɫˈɫi.bɫe/ /faɫˈɫib.bɫe/ /faˈɫi.βɫe/ /fəɫˈɫib.bɫə/ /fəˈɫi.βɫə/ (adj)
fallibile

fal·locèntric /fa.ɫoˈsɛn.tɾik/ /faɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fə.ɫuˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫuˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
fallocentrico

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ (n, masc)
fallo

fal·làcia /faɫˈɫa.si.a/ /faˈɫa.si.a/ /fəɫˈɫa.si.ə/ /fəˈɫa.si.ə/ (n, fem)
fallacia

falç /ˈfaɫs/ (n, fem)
falcetto, falce

fam (n, fem)
fame

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ (n, fem)
fama

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ (adj)
famigliare
  Relatiu a la família.
familiare
  Conegut, proper.

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ (n, neut)
familiare
  Parent, membre de la mateixa família.

familiarització /fa.mi.ɫi.a.ɾi.d͡za.siˈo/ /fa.mi.ɫi.a.ɾi.za.siˈo/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
familiarizzazione

familiaritzar /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈd͡za/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈza/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈzaɾ/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾiˈd͡za/ (v)
familiarizzare, familiarizzarsi
  Fer esdevenir algú familiar amb algú altre o quelcom.

familiarment /fa.mi.ɫiˌarˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈment/ /fə.mi.ɫiˌarˈmen/ /fə.mi.ɫiˌaɾˈment/ (adv)
familiarmente

famolenc /fa.moˈɫeŋk/ /fə.muˈɫɛŋ/ (adj, masc)
affamato

famèlicament /faˌmɛ.ɫi.kaˈmen/ /faˌmɛ.ɫi.kaˈment/ /fəˌmɛ.ɫi.kəˈmen/ /fəˌmɛ.ɫi.kəˈment/ (adv)
famelicamente

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ (n, fem)
famiglia

família monoparental (n, fem)
famiglia monogenitoriale

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ (adj, masc)
famoso, celebre

fanal /faˈnaɫ/ /fəˈnaɫ/ (n, masc)
lampione
  Font lluminosa col·locada en una caixa destinada a la il·luminació de la via pública.

fanatisme /fa.naˈtiz.me/ /fə.nəˈtiz.mə/ (n, masc)
fanatismo

fandango /fanˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡu/ (n, masc)
fandango

fanfarró /faɱ.faˈro/ /fəɱ.fəˈro/ (n, masc)
fanfarone

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ (n, masc)
fango
  Barreja d'aigua i terra.

fangar /faŋˈɡa/ /faŋˈɡaɾ/ /fəŋˈɡa/ (v)
vangare

fansub /fanˈsup/ (n, masc)
fansub

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ (n, fem)
fantasia

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ (n, masc)
fantasma, spettro

fantasmagoria /fan.taz.ma.ɣoˈɾi.a/ /fən.təz.mə.ɣoˈɾi.ə/ /fən.təz.mə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
fantasmagoria

fantasmagòricament /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
fantasmagoricamente

fantasmal /fan.tasˈmaɫ/ /fən.tasˈmaɫ/ (adj)
fantasmatico

fantoma /fanˈto.ma/ /fənˈto.mə/ (n, masc)
fantoccio

fantotxe /fanˈto.t͡ʃe/ /fənˈtɔ.t͡ʃə/ (n, masc)
fantoccio

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ (adj)
fantastico
  Relatiu a la fantasia.

fantàsticament /fanˌtas.ti.kaˈmen/ /fanˌtas.ti.kaˈment/ /fənˌtas.ti.kəˈmen/ /fənˌtas.ti.kəˈment/ (adv)
fantasticamente

fanàtic /faˈna.tik/ /fəˈna.tik/ (adj, masc)
fanatico

fanàticament /faˌna.ti.kaˈmen/ /faˌna.ti.kaˈment/ /fəˌna.ti.kəˈmen/ /fəˌna.ti.kəˈment/ (adv)
fanaticamente

far (n, masc)
faro
  Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faralló /fa.ɾaˈʎo/ /fə.ɾəˈʎo/ (n, masc)
faraglione

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ (n, masc)
faraone
  Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.
  Joc d'apostes en el que per guanyar cal endevinar el valor d'un naip que destaparà el crupier.

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ (n, masc)
imbottitura
  Contingut amb el que està farcida una cosa.

farcir /farˈsi/ /faɾˈsi/ /faɾˈsiɾ/ (v)
riempire

farcit /faɾˈsit/ /fərˈsit/ (adj, masc)
riempitivo

farda /ˈfar.də/ /ˈfaɾ.ða/ (n, fem)
ciarpame
  Conjunt de coses que no serveixen per a res.

fardell /faɾˈðeʎ/ /fərˈdeʎ/ (n, masc)
balla

farga /ˈfaɾ.ɣa/ (n, fem)
fucina

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ (n, fem)
timo

farina /faˈɾi.na/ (n, fem)
farina

farina de galeta (n, fem)
pangrattato

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ (n, fem)
faringe

farisaicament /fa.ɾiˌzaj.kaˈmen/ /fa.ɾiˌzaj.kaˈment/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈmen/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈment/ (adv)
farisaicamente

faristol /fa.ɾisˈtɔɫ/ /fə.ɾisˈtɔɫ/ (n, masc)
leggio

farmacovigilància /ˌfar.ma.ko.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfar.mə.ku.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfar.mə.ku.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfaɾ.ma.ko.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.ma.ko.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.mə.ko.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ (n, fem)
farmacovigilanza

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ (adj, masc)
farmaceutico
  Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ (n, masc)
farmacista
  Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ (n, fem)
farmacia

fart /ˈfart/ (adj, masc)
stufo
  Que ha menjat en excés.
  Fastiguejat d’una cosa per l’excés.

fase /ˈfa.ze/ (n, fem)
fase

fastigosament /fas.tiˌɣo.zaˈmen/ /fas.tiˌɣo.zaˈment/ /fəs.tiˌɣo.zəˈmen/ /fəs.tiˌɣo.zəˈment/ (adv)
schifosamente

fastiguejar /fas.ti.ɣeˈd͡ʒa/ /fas.ti.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /fas.ti.ɣeˈʒa/ /fəs.ti.ɣəˈd͡ʒa/ /fəs.ti.ɣəˈʒa/ (v)
disgustare
  Fer fàstic.
stufare
  Provocar gran molèstia.

fastigós /fas.tiˈɣos/ /fəs.tiˈɣos/ (adj, masc)
disgustoso
  Que causa fàstic.
  Que percep fàstic.

fastuosament /fas.tuˌo.zaˈmen/ /fas.tuˌo.zaˈment/ /fəs.tuˌo.zəˈmen/ /fəs.tuˌo.zəˈment/ (adv)
fastosamente

fat /ˈfat/ (n, masc)
fato

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ (adj)
fatale
  Que esdevindrà sense poder-ho evitar.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ (adj)
fatalistico
  Relatiu a la doctrina del fatalisme.
  Partidari de la doctrina del fatalisme.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ (n, neut)
fatalista
  Persona amb una actitud resignada a un desenllaç desfavorable.

fatalitat /fa.ta.ɫiˈtat/ /fə.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
fatalità

fatalment /faˌtaɫˈmen/ /faˌtaɫˈment/ /fəˌtaɫˈmen/ /fəˌtaɫˈment/ (adv)
fatalmente

fatigosament /fa.tiˌɣo.zaˈmen/ /fa.tiˌɣo.zaˈment/ /fə.tiˌɣo.zəˈmen/ /fə.tiˌɣo.zəˈment/ (adv)
faticosamente

fatigós /fa.tiˈɣos/ /fə.tiˈɣos/ (adj, masc)
faticoso

fatu /ˈfa.tu/ (adj, masc)
fatuo

fatxa /ˈfa.t͡ʃa/ /ˈfa.t͡ʃə/ (n, fem)
faccia
  (col·loquial) Aspecte extern d’una persona tal com és percebut pels altres.

fatídic /faˈti.ðik/ /fəˈti.ðik/ (adj, masc)
fatidico
  Que anuncia o pronostica el futur, especialment si anuncia desgràcies o la mort.

fatídicament /faˌti.ði.kaˈmen/ /faˌti.ði.kaˈment/ /fəˌti.ði.kəˈmen/ /fəˌti.ði.kəˈment/ (adv)
fatidicamente

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ (n, fem)
favola, fiaba

fauna /ˈfaw.na/ (n, fem)
fauna

faust /ˈfawst/ (adj, masc)
fausto

faustament /ˌfaws.taˈmen/ /ˌfaws.taˈment/ /ˌfaws.təˈmen/ /ˌfaws.təˈment/ (adv)
faustamente

fautor /fawˈto/ /fawˈtoɾ/ /fəwˈto/ (n, masc)
fautore

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ (n, masc)
favore

favorablement /fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
favorevolmente

fax /ˈfaks/ (n, masc)
fax
  Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
  Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

faç /ˈfas/ (n, fem)
faccia

façana /faˈsa.na/ /fəˈsa.nə/ (n, fem)
facciata
  Mur d'un edifici que es veure des de l'exterior, especialment el principal.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ (n, fem)
fede, fiducia

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ (adj)
debole
  Sense prou força física.

feblement /ˌfe.bɫeˈment/ /ˌfe.βɫeˈmen/ /ˌfe.βɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫeˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈment/ (adv)
debolmente

feblesa /febˈbɫe.za/ /feˈbɫe.za/ /feˈβɫe.za/ /fəbˈbɫə.zə/ /fəbˈbɫɛ.zə/ /fəˈβɫɛ.zə/ (n, fem)
debolezza

febre /ˈfe.bɾe/ (n, fem)
febbre

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ (n, masc)
febbraio
  Segon mes de l'any.

febrilment /feˌbɾiɫˈment/ /feˌβɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈment/ /fəˌβɾiɫˈmen/ (adv)
febbrilmente

febrosament /feˌbɾo.zaˈment/ /feˌβɾo.zaˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈment/ /fəˌβɾo.zəˈmen/ (adv)
febbrilmente

fecundació /fe.kun.da.siˈo/ /fə.kun.də.siˈo/ (n, fem)
fecondazione

fecundament /feˌkun.daˈmen/ /feˌkun.daˈment/ /fəˌkun.dəˈmen/ /fəˌkun.dəˈment/ (adv)
fecondamente

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
federazione

federar /fe.ðeˈɾa/ /fe.ðeˈɾaɾ/ /fə.ðəˈɾa/ (v)
federare

feix /ˈfej/ /ˈfejʃ/ /ˈfeʃ/ /ˈfeʃ/ (n, masc)
fascio
  Grup de tiges col·locades en paral·lel i lligades.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ (n, masc)
fascismo

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ (adj)
fascista
  Relatiu al feixisme.

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ (n, neut)
fascista
  Partidari del feixisme.

feldspat /feɫsˈpat/ /fəɫsˈpat/ (n, masc)
feldspato

feldspatoide /feɫs.paˈtɔj.ðe/ /fəɫs.pəˈtɔj.ðə/ (n, masc)
feldspatoide

feldspàtic /feɫsˈpa.tik/ /fəɫsˈpa.tik/ (adj, masc)
feldspatico

felibritge /fe.ɫiˈbɾi.d͡ʒe/ /fə.ɫiˈβɾi.d͡ʒə/ (n, masc)
felibrismo

felicitació /fe.ɫi.si.ta.siˈo/ /fə.ɫi.si.tə.siˈo/ (n, fem)
felicitazione, congratulazione

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ (n, fem)
felicità, gioia
  Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

felinament /feˌɫi.naˈmen/ /feˌɫi.naˈment/ /fəˌɫi.nəˈmen/ /fəˌɫi.nəˈment/ (adv)
felinamente

feliç /feˈɫis/ (adj)
felice
  Que sent felicitat.

feliçment /feˌɫizˈmen/ /feˌɫizˈment/ /fəˌɫizˈmen/ /fəˌɫizˈment/ (adv)
felicemente

fellonament /feˌʎo.naˈmen/ /feˌʎo.naˈment/ /fəˌʎo.nəˈmen/ /fəˌʎo.nəˈment/ (adv)
fellonescamente

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ (n, masc)
feltro
  Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ (n, masc)
sterco
  Munt d’excrements d’animal.
letame
  Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ (n, fem)
femmina
  Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.
dado
  (botànica) En les plantes, individu que porta només flors femelles i lleva fruit.

femení /fe.meˈni/ /fə.məˈni/ (adj, masc)
femminile

feminicidi /fe.mi.niˈsi.ði/ /fə.mi.niˈsi.ði/ (n, masc)
femminicidio

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ (n, masc)
femminismo

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ (n, masc)
fieno
  Farratge assecat per fenificació.

fenici /feˈni.si/ /fəˈni.si/ (adj, masc)
fenicio

fenomen /feˈnɔ.men/ /fəˈnɔ.mən/ (n, masc)
fenomeno

feocromocitoma /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/ /fə.o.kɾo.mo.siˈto.mə/ /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ (n, masc)
feocromocitoma

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ (v)
fare
  Portar a terme una acció.

fer campana (v)
bigiare

fer el desentès (v)
fare orecchi da mercante

fer els ulls grossos (v)
chiudere un occhio

fer l'andorrà (v)
fare l'inglese

fer l'ullet (v)
strizzare

fer la contra (v)
fare il bastian contrario

fer la figa (v)
fare le fiche

fer la punyeta (v)
rompere le scatole

fer manades (v)
gesticolare

fer pam i pipa (v)
fare marameo

fer un xat (v)
chattare

fer via (v)
camminare
  Caminar per un lloc, anar a un lloc determinat.
affrettarsi
  Anar de pressa per acabar de fer una cosa.

fer-ne cinc cèntims (v)
dire in due parole

ferament /ˌfe.ɾaˈmen/ /ˌfe.ɾaˈment/ /ˌfe.ɾəˈmen/ /ˌfe.ɾəˈment/ (adv)
ferocemente

ferestament /feˌɾes.taˈmen/ /feˌɾes.taˈment/ /fəˌɾes.təˈmen/ /fəˌɾes.təˈment/ (adv)
ferocemente

ferida /feˈɾi.ða/ (n, fem)
ferita
  Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.

feridura /fe.ɾiˈðu.ɾa/ /fə.ɾiˈðu.ɾə/ (n, fem)
apoplessia

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ (v)
ferire
  Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.

ferir amb canyes (v)
ferire

fermament /ˌfer.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈment/ /ˌfəɾ.məˈment/ /ˌfɛr.məˈmen/ (adv)
fermamente

ferment /ferˈment/ /feɾˈmen/ /fərˈment/ /fəɾˈmen/ (n, masc)
fermento

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
fermentazione

fermi (n, masc)
fermio

fermió (n, masc)
fermione

feroçment /feˌɾozˈmen/ /feˌɾozˈment/ /fəˌɾozˈmen/ /fəˌɾozˈment/ (adv)
ferocemente

ferralla /feˈra.ʎa/ /fəˈra.ʎə/ (n, fem)
rottame di ferro

ferramenta /fe.raˈmen.ta/ /fə.rəˈmen.tə/ (n, fem)
ferro

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ (n, masc)
fabbro
  Persona que treballa el ferro.

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ (n, masc)
ferro

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ (n, masc)
ferrovia

ferventment /ferˌβemˈmen/ /feɾˌvemˈment/ /feɾˌβemˈmen/ /fərˌbemˈmen/ /fərˌvemˈmen/ /fəɾˌvemˈment/ (adv)
fervidamente

fervorosament /fer.βoˌɾo.zaˈmen/ /feɾ.voˌɾo.zaˈment/ /feɾ.βoˌɾo.zaˈmen/ /fər.buˌɾo.zəˈmen/ /fər.vuˌɾo.zəˈmen/ /fəɾ.voˌɾo.zəˈment/ (adv)
fervorosamente

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ (adj, masc)
fesso
  Mig partit amb un tall llarg.

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ (n, masc)
fez
  Casquet troncocònic de feltre o de roba, de color vermell amb una borla fosca, usat tradicionalment en pobles àrabs i otomans.

fesa /ˈfe.za/ /ˈfə.zə/ /ˈfɛ.zə/ (n, fem)
fessura

festa /ˈfes.ta/ /ˈfes.tə/ (n, fem)
festa
  Dia dedicat a la commemoració d'un esdeveniment, generalment comporta el lliurament laboral.

festivament /fesˌti.vaˈment/ /fesˌti.βaˈmen/ /fəsˌti.vəˈmen/ /fəsˌti.vəˈment/ /fəsˌti.βəˈmen/ (adv)
festivamente

festosament /fesˌto.zaˈmen/ /fesˌto.zaˈment/ /fəsˌto.zəˈmen/ /fəsˌto.zəˈment/ (adv)
festosamente

festuc /fesˈtuk/ /fəsˈtuk/ (n, masc)
pistacchio

fet /ˈfet/ (n, masc)
fatto
  Quelcom que succeeix, que ocorre, que hom ha dut a terme.

fet i amagar (n, masc)
nascondino

feta /ˈfe.ta/ /ˈfe.tə/ (n, fem)
fatto
  Fet assenyalat, notable.

feta la llei, feta la trampa (idiom)
fatta la legge, trovato l'inganno

fetal /feˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ (adj)
fetale

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ (n, masc)
fegato
  Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

fetilla /feˈti.ʎa/ /fəˈti.ʎə/ (n, fem)
incantesimo

fetiller /fe.tiˈʎe/ /fe.tiˈʎeɾ/ /fə.tiˈʎe/ (n, masc)
stregone

fetitxe /feˈti.t͡ʃe/ /fəˈti.t͡ʃə/ (n, masc)
feticcio

fetitxització /fa.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.d͡za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.d͡zə.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.zə.siˈo/ (n, fem)
feticcizzazone

fetitxitzar /fe.ti.t͡ʃiˈd͡za/ /fe.ti.t͡ʃiˈza/ /fe.ti.t͡ʃiˈzaɾ/ /fə.ti.t͡ʃiˈd͡za/ (v)
feticcizzare

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ (n, masc)
feudo

feudalment /fewˌðaɫˈmen/ /fewˌðaɫˈment/ /fəwˌðaɫˈmen/ /fəwˌðaɫˈment/ (adv)
feudalmente

fi (adj, masc)
fine
  Dit dels materials poc gruixuts.
  Objecte que s'ha fet amb delicadesa o persona que es mou amb delicadesa.

fi (n, fem)
fine
  Lloc on s'acaba una cosa.
fi
  Vint-i-unena lletra de l'alfabet grec: φ ‎(f) Φ ‎(F).

fi (n, masc)
scopo
  Objectiu, finalitat o motivació.

fiable /fiˈa.bɫe/ /fiˈa.βɫe/ /fiˈa.βɫə/ /fiˈab.bɫe/ /fiˈab.bɫə/ (adj)
affidabile
  Dit d'algú o d'allò que és digne de confiança.

fiador /fi.aˈðo/ /fi.aˈðoɾ/ /fi.əˈðo/ (n, masc)
garante
  Persona que fa d'aval.

fiança /fiˈan.sa/ /fiˈan.sə/ (n, fem)
fidanza

fibló /fibˈbɫo/ /fiˈbɫo/ /fiˈβɫo/ (n, masc)
pungiglione

fibra /ˈfi.bɾa/ /ˈfi.βɾə/ (n, fem)
fibra

ficar /fiˈka/ /fiˈkaɾ/ (v)
ficcare

ficció (n, fem)
finzione

fictíciament /fikˌti.si.aˈmen/ /fikˌti.si.aˈment/ /fikˌti.si.əˈmen/ /fikˌti.si.əˈment/ (adv)
fittiziamente

fidel /fiˈðɛɫ/ (adj)
fedele
  que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa
  (figuradament) que respecta el contingut original d'alguna cosa (adaptació fidel del llibre)

fidel /fiˈðɛɫ/ (n, neut)
fedele
  (religió) creient iniciat

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ (adv)
fedelmente

fideu de cabell d'àngel (n, masc)
vermicello

figa /ˈfi.ɣə/ (n, fem)
fico, pieghevole
  Fruit de la figuera (gènere Ficus).
fico
  (vulgarisme) vulva

figaflor /ˌfi.ɣaˈfɫɔ/ /ˌfi.ɣaˈfɫɔɾ/ /ˌfi.ɣəˈfɫɔ/ (n, fem)
fico fiore

figle /ˈfi.ɣɫe/ /ˈfi.ɣɫə/ (n, masc)
oficleide

figuera /fiˈɣe.ɾə/ (n, fem)
fico

figuereta /fi.ɣeˈɾe.ta/ /fi.ɣəˈɾə.tə/ /fi.ɣəˈɾɛ.tə/ (n, fem)
capriola
  Moviment gimnàstic que s'efectua amagant el cap en direcció al pit i deixant-se caure cap endavant.

figura /fiˈɣu.ɾa/ /fiˈɣu.ɾə/ (n, masc)
figura

figuradament /fi.ɣuˌɾa.ðaˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðaˈment/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
figuralmente

figurativament /fi.ɣu.ɾaˌti.vaˈment/ /fi.ɣu.ɾaˌti.βaˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈment/ /fi.ɣu.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
figurativamente

fil (n, masc)
filo, refe
  Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.
filo
  (patinatge sobre gel, hoquei sobre gel) Cadascun dels dos costats de la fulla d'un patí de gel separats per una canal arrodonida, que el patinador posa en contacte directament amb el glaç per descriure un traçat en la direcció volguda.

filador /fi.ɫaˈðo/ /fi.ɫaˈðoɾ/ /fi.ɫəˈðo/ (n, masc)
filatore

filantrop /fi.ɫanˈtɾɔp/ /fi.ɫənˈtɾɔp/ (n, masc)
filantropo

filantròpicament /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈmen/ /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈment/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈmen/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈment/ (adv)
filantropicamente

filar prim /fiˌɫaɾˈpɾim/ /fiˌɫaˈpɾim/ (v)
spaccare il capello in quattro

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ (n, fem)
fila

filetejar /fi.ɫe.teˈd͡ʒa/ /fi.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /fi.ɫe.teˈʒa/ /fi.ɫə.təˈd͡ʒa/ /fi.ɫə.təˈʒa/ (v)
filettare

filferro /fiɫˈfɛ.ro/ /fiɫˈfɛ.ru/ (n, masc)
filo di ferro, filo
  Fil metàl·lic, especialment d’acer dolç, flexible i tenaç.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ (n, fem)
filiale
  (economia) Empresa que està sota el control d’una altra empresa.

filialment /fi.ɫiˌaɫˈmen/ /fi.ɫiˌaɫˈment/ (adv)
filialmente

filigrana /fi.ɫiˈɣɾa.na/ /fi.ɫiˈɣɾa.nə/ (n, fem)
filigrana
  Decoració artística feta amb fils de metall preciós entrellaçats.
  Obra delicada i exquisida.
  Senyal fet el paper en forma d'empremta transparent que és visible a contrallum.

filigranar /fi.ɫi.gɾaˈna/ /fi.ɫi.gɾaˈnaɾ/ /fi.ɫi.gɾəˈna/ (v)
filigranare

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ (n, masc)
figlio, figliolo

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ (n, fem)
figlia

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ (n, fem)
figliastra

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ (n, masc)
figliastro

fillol /fiˈjɔɫ/ /fiˈʎɔɫ/ (n, masc)
figlioccio

filmar /fiɫˈma/ /fiɫˈmaɾ/ (v)
filmare

filogènesi /fi.ɫoˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.nə.zi/ /fi.ɫuˈʒɛ.nə.zi/ (n, fem)
filogenesi

filologia /fi.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /fi.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
filologia
  Estudi d'una llengua o d'un conjunt d'aquestes i de la seva literatura basant-se en els seus texts.

filològic /fi.ɫoˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.ɫoˈɫɔ.ʒik/ /fi.ɫuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
filologico

filològicament /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.ɫuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
filologicamente

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ (n, fem)
rocca, conocchia

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ (n, fem)
filosofia

filosòfic /fi.ɫoˈzɔ.fik/ /fi.ɫuˈzɔ.fik/ (adj, masc)
filosofico

filosòficament /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈment/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kəˈment/ /fi.ɫuˌzɔ.fi.kəˈmen/ (adv)
filosoficamente

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ (v)
filtrare
  Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
  Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
  Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ (n, masc)
filtro

fil·loxera /fi.ɫokˈse.ɾa/ /fi.ɫukˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾa/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫukˈse.ɾə/ (n, fem)
filòssera

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ (n, masc)
filosofo

final /fiˈnaɫ/ (adj)
finale, ultimo
  Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ (n, fem)
finale
  Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ (n, masc)
finale
  fi, última part d'alguna cosa

finalitat /fi.na.ɫiˈtat/ /fi.nə.ɫiˈtat/ (n, fem)
finalità

finalitzar /fi.na.ɫiˈd͡za/ /fi.na.ɫiˈza/ /fi.na.ɫiˈzaɾ/ /fi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
finalizzare

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ (adv)
finalmente, alla fine

finament /ˌfi.naˈmen/ /ˌfi.naˈment/ /ˌfi.nəˈmen/ /ˌfi.nəˈment/ (adv)
finemente

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ (v)
finanziare

finestra /fiˈnes.tɾa/ (n, fem)
finestra

fingidament /fiɲˌd͡ʒi.ðaˈmen/ /fiɲˌd͡ʒi.ðaˈment/ /fiɲˌʒi.ðəˈmen/ /fiɲˌʒi.ðəˈment/ (adv)
fintamente

fingir /fiɲˈd͡ʒi/ /fiɲˈd͡ʒiɾ/ /fiɲˈʒi/ (v)
fingere

fingit /fiɲˈd͡ʒit/ /fiɲˈʒit/ (adj, masc)
finto

finir /fiˈni/ /fiˈniɾ/ (v)
finire
  (transitiu) Acabar, donar fi.
  (intransitiu) Acabar-se, tenir fi.

fins (preposition)
finché

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ (n, masc)
finlandese
  (només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ (n, fem)
fiera

firma /ˈfir.mə/ /ˈfiɾ.ma/ (n, fem)
ditta
  (economia) empresa o casa comercial

fisc /ˈfisk/ (n, masc)
fisco

fiscorn /fisˈkɔrn/ (n, masc)
flicorno

fisiognomònicament /fi.zi.oŋ.noˌmɔ.ni.kaˈmen/ /fi.zi.oŋ.noˌmɔ.ni.kəˈment/ /fi.zi.oɡ.noˌmɔ.ni.kaˈmen/ /fi.zi.oɡ.noˌmɔ.ni.kaˈment/ /fi.zi.uŋ.nuˌmɔ.ni.kəˈmen/ (adv)
fisionomicamente

fisiològic /fi.zi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.zi.oˈɫɔ.ʒik/ /fi.zi.uˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
fisiologico

fisiològicament /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.zi.uˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
fisiologicamente

fisonomia /fi.zo.noˈmi.a/ /fi.zo.noˈmi.ə/ /fi.zu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
fisionomia

fisonòmicament /fi.zoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /fi.zoˌnɔ.mi.kaˈment/ /fi.zoˌnɔ.mi.kəˈment/ /fi.zuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
fisionomicamente

fissionar /fi.si.oˈna/ /fi.si.oˈnaɾ/ /fi.si.uˈna/ (v)
fissionare
  Produir una fissió.

fit /ˈfit/ (adj, masc)
fisso

fita /ˈfi.ta/ (n, fem)
cippo
  Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fitora /fiˈto.ɾa/ /fiˈto.ɾə/ (n, fem)
fiocina

fitorar /fi.toˈɾa/ /fi.toˈɾaɾ/ /fi.tuˈɾa/ (v)
fiocinare

fitxa /ˈfi.t͡ʃa/ /ˈfi.t͡ʃə/ (n, masc)
scheda
  Quadre resum dels continguts sobre una informació, generalment es desa en ordre alfabètic.
tessera
  Petites peces que té cada jugador en alguns jocs de taula com ara el parxís o en alguns jocs d'atzar com ara la ruleta.

fix /ˈfiks/ (adj)
fisso

fixament /ˌfik.saˈmen/ /ˌfik.saˈment/ /ˌfik.səˈmen/ /ˌfik.səˈment/ (adv)
fissamente
  D’una manera fixa.

fixar /fikˈsa/ /fikˈsaɾ/ (v)
fissare
  Deixar una cosa ben subjecta a una altra, de forma immòbil.
  Establir de forma definitiva.
fissarsi
  (pronominal) Mirar amb molta atenció.

flac /ˈfɫak/ (adj, masc)
sottile

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ (n, masc)
nerbo

flagel·lar /fra.d͡ʒeɫˈɫa/ /fɫa.d͡ʒeɫˈɫaɾ/ /fɫa.d͡ʒeˈɫa/ /fɫa.ʒeɫˈɫa/ /fɫa.ʒeˈɫa/ /fɫə.ʒəɫˈɫa/ /fɫə.ʒəˈɫa/ (v)
flagellare

flagrant /fɫaˈɣɾan/ /fɫaˈɣɾant/ /fɫəˈɣɾan/ /fɫəˈɣɾant/ (adj)
flagrante

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ (n, fem)
fiamma

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ (n, masc)
fenicottero
  (epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flauta /ˈfɫaw.ta/ (n, fem)
flauto

flauta de Pan (n, fem)
flauto di Pan

flauta dolça (n, fem)
flauto a becco, flauto dolce

flauta travessera (n, fem)
flauto traverso

fleca /ˈfɫe.ka/ /ˈfɫɛ.kə/ (n, fem)
panetteria

flegmàticament /fɫeɡˌma.ti.kaˈmen/ /fɫeɡˌma.ti.kaˈment/ /fɫəɡˌma.ti.kəˈmen/ /fɫəɡˌma.ti.kəˈment/ (adv)
flemmaticamente

flegmó /fɫeɡˈmo/ /fɫəɡˈmo/ (n, masc)
flemmone

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ (n, masc)
flerovio

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ (n, fem)
freccia
  Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.

flexatò /fɫek.saˈtɔ/ /fɫək.səˈtɔ/ (n, masc)
flessatono

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ (adj)
flessibile

flexiseguretat /fɫek.si.ze.ɣu.ɾeˈtat/ /fɫək.si.zə.ɣu.ɾəˈtat/ (n, fem)
flessicurezza

floc /ˈfɫɔk/ (n, masc)
fiocco
  Petita porció de neu.

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ (n, fem)
fiore

flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ (n, fem)
flora

floridament /fɫoˌɾi.ðaˈmen/ /fɫoˌɾi.ðaˈment/ /fɫoˌɾi.ðəˈment/ /fɫuˌɾi.ðəˈmen/ (adv)
floridamente

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ (n, fem)
muffa

florilegi /fɫo.ɾiˈɫɛ.d͡ʒi/ /fɫo.ɾiˈɫɛ.ʒi/ /fɫu.ɾiˈɫɛ.ʒi/ (n, masc)
florilegio

florir /fɫoˈɾi/ /fɫoˈɾiɾ/ /fɫuˈɾi/ (v)
fiorire
  Obrir-se les flors o fer-ne flors una planta.

floronco /fɫoˈɾoŋ.ko/ /fɫuˈɾoŋ.ku/ (n, masc)
furoncolo

flotació /fɫo.ta.siˈo/ /fɫo.tə.siˈo/ /fɫu.tə.siˈo/ (n, fem)
flodazione

fluctuar /fɫuk.tuˈa/ /fɫuk.tuˈaɾ/ (v)
fluttuare

fluid /ˈfɫujt/ (n, masc)
fluido
  Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluidament /ˌfɫuj.ðaˈmen/ /ˌfɫuj.ðaˈment/ /ˌfɫuj.ðəˈmen/ /ˌfɫuj.ðəˈment/ /ˌfɫwi.ðaˈmen/ (adv)
fluidamente

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ (v)
fluire

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ (adj, masc)
sciolto
  Mancat de força.

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ (n, masc)
flusso
  Vessament d’un líquid orgànic, especialment el fluix vaginal.

fluor /fɫuˈor/ (n, masc)
fluoro

flux /ˈfɫuks/ (n, masc)
flusso

flàccid /ˈfɫak.sit/ (adj, masc)
flaccido

flòridament /ˌfɫɔ.ɾi.ðaˈmen/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðaˈment/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðəˈmen/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðəˈment/ (adv)
floristicamente

foc (n, masc)
fuoco, fiamma
  Quelcom que crema, que produeix combustió.

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ (n, fem)
foca

fogosament /foˌɣo.zaˈmen/ /foˌɣo.zaˈment/ /foˌɣo.zəˈment/ /fuˌɣo.zəˈmen/ (adv)
focosamente

fogot /foˈɣɔt/ /fuˈɣɔt/ (n, masc)
soffocamento
  Sensació de calor sobtada que experimenta una persona.

foguera /foˈɣe.ɾa/ /foˈɣe.ɾə/ /fuˈɣe.ɾə/ (n, fem)
falò

foli /ˈfɔ.ɫi/ (n, masc)
foglio

foll /ˈfoʎ/ (adj, masc)
pazzo

follament /ˌfo.ʎaˈmen/ /ˌfo.ʎaˈment/ /ˌfo.ʎəˈmen/ /ˌfo.ʎəˈment/ (adv)
pazzamente

follar /foˈʎa/ /foˈʎaɾ/ /fuˈʎa/ (v)
pigiare
  (viticultura) Esprémer el raïm veremat trepitjant-lo per extreure'n el most.
scopare
  (vulgarisme) Fornicar, tenir relacions sexuals.

fona /ˈfo.na/ /ˈfo.nə/ (n, fem)
frombola
  Arma per a caçar o per a la guerra, consistent en una corda no gaire llarga amb una part més ampla en el mig. El funcionament és el següent: s'agafada pels dos extrems, es col·loca un projectil en la part ampla del mig, es fa voleiar en cercles per impel·lir energia cinètica al projectil fins que es deixa anar un extrem de la corda, la qual cosa allibera el projectil del moviment circular i el dirigeix en moviment recte al seu objectiu.

fonamentalment /fo.na.menˌtaɫˈmen/ /fo.na.menˌtaɫˈment/ /fo.nə.mənˌtaɫˈment/ /fu.nə.mənˌtaɫˈmen/ (adv)
fondamentalmente

fonda /ˈfon.da/ (n, fem)
locanda

fondo /ˈfon.do/ /ˈfon.du/ (adj, masc)
fondo

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ (v)
fondere, sciogliere
  (transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.

fondue xinesa (n, fem)
fondue cinese

foner /foˈne/ /foˈneɾ/ /fuˈne/ (n, masc)
fromboliero

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ (n, masc)
fungo

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ (n, masc)
finocchio

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ (n, fem)
fonte, sorgente
  Punt d'on brolla un curs d'aigua.

fonèticament /foˌnɛ.ti.kaˈmen/ /foˌnɛ.ti.kaˈment/ /foˌnɛ.ti.kəˈment/ /fuˌnɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
foneticamente

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ (adv)
fuori
  A l'exterior de

fora de joc (n, masc)
fuorigioco
  (futbol, rugbi, waterpolo) Situació de joc consistent en la localització d'un atacant sense pilota en una posició determinada del camp contrari susceptible de fer-lo incórrer en falta.

foraster /fo.ɾasˈte/ /fo.ɾasˈteɾ/ /fo.ɾəsˈte/ /fu.ɾəsˈte/ (adj, masc)
forastiero

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ (n, masc)
foro, buco
  (pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ (n, fem)
forca
  Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forcadella /foɾ.kaˈðe.ʎa/ /foɾ.kəˈðe.ʎə/ /fur.kəˈðe.ʎə/ (n, fem)
castagnola rossa

forense /foˈɾen.se/ /fuˈɾɛn.sə/ (adj)
forense

forest /foˈɾest/ /fuˈɾest/ (n, fem)
foresta
  (literari) Boscúria, selva.
boscaglia
  (dret) Terreny no cultivat sotmès a l’administració pública.

forja /ˈfɔr.d͡ʒa/ /ˈfɔr.ʒə/ /ˈfɔɾ.d͡ʒa/ /ˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ (n, fem)
forgia

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ (n, fem)
forma

formació /foɾ.ma.siˈo/ /foɾ.mə.siˈo/ /fur.mə.siˈo/ (n, fem)
formazione

formal /foɾˈmaɫ/ /furˈmaɫ/ (adj)
formale

formalment /forˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈment/ /furˌmaɫˈmen/ (adv)
formalmente

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ (v)
formare
  Donar forma

format /foɾˈmat/ /furˈmat/ (n, masc)
formato

formatar /for.maˈta/ /foɾ.maˈta/ /foɾ.maˈtaɾ/ /foɾ.məˈta/ /fur.məˈta/ (v)
formattare

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ (n, masc)
formaggio, cacio

formidablement /for.miˌðab.bɫeˈmen/ /foɾ.miˌða.bɫeˈment/ /foɾ.miˌða.βɫeˈmen/ /foɾ.miˌðab.bɫəˈment/ /fur.miˌða.βɫəˈmen/ /fur.miˌðab.bɫəˈmen/ (adv)
formidabilmente

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ (n, fem)
formica

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ (n, masc)
calcestruzzo, beton
  Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
  Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

formulari /foɾ.muˈɫa.ɾi/ /fur.muˈɫa.ɾi/ (n, masc)
formulario

forn (n, masc)
forno, panetteria
  Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

forn de microones (n, masc)
forno a microonde

fornicació /foɾ.ni.ka.siˈo/ /foɾ.ni.kə.siˈo/ /fur.ni.kə.siˈo/ (n, fem)
fornicazione

fornicar /for.niˈka/ /foɾ.niˈka/ /foɾ.niˈkaɾ/ /fur.niˈka/ (v)
fornicare

fornir /forˈni/ /foɾˈni/ /foɾˈniɾ/ /furˈni/ (v)
fornire

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ (n, fem)
forchetta
  Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

fort (adj, masc)
forte
  Dotat de fortalesa, robust.

forta maror (n, fem)
mare molto mosso

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ (n, fem)
forza
  Qualitat d'ésser fort en sentit espiritual o moral.
fortezza
  Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortament /ˌfɔr.taˈmen/ /ˌfɔr.təˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈment/ /ˌfɔɾ.təˈment/ (adv)
fortemente

forte /ˈfɔɾ.te/ (adv)
forte

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
fortificazione
  Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.

fortissimo /forˈti.si.mo/ (adv)
fortissimo

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ (n, fem)
fortuna
  Sort, particularment quan és bona.
  Patrimoni o propietats que hom posseeix.

fortunal /foɾ.tuˈnaɫ/ /fur.tuˈnaɫ/ (adj)
fortunale
  (meteorologia) Temps tempestuós en la mar.

fortuïtament /for.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈment/ /foɾ.tuˌi.təˈment/ /fur.tuˌi.təˈmen/ (adv)
fortuitamente

forà /foˈɾa/ /fuˈɾa/ (adj, masc)
estero

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ (n, fem)
forza

forçadament /forˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈment/ /foɾˌsa.ðəˈment/ /furˌsa.ðəˈmen/ (adv)
forzatamente

forçosament /forˌso.zaˈmen/ /foɾˌso.zaˈmen/ /foɾˌso.zaˈment/ /foɾˌso.zəˈment/ /furˌso.zəˈmen/ (adv)
forzosamente

forçut /foɾˈsut/ /furˈsut/ (adj, masc)
forte

fosc (adj, masc)
scuro, oscuro
  Sense llum.

foscament /ˌfos.kaˈmen/ /ˌfos.kaˈment/ /ˌfos.kəˈmen/ /ˌfos.kəˈment/ (adv)
oscuramente

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ (n, fem)
buio, oscurità

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ (n, fem)
fossa

fossa nasal (n, fem)
fosse nasali

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ (n, masc)
fossato

fotja /ˈfo.d͡ʒa/ /ˈfo.d͡ʒə/ /ˈfɔ.d͡ʒa/ /ˈfɔ.d͡ʒɔ/ /ˈfɔ.d͡ʒə/ (n, fem)
folaga
  Ocell de la família dels ràl·lids, de plomatge negre i bec blanc amb una placa còrnia blanca al front (Fulica atra).
pozzanghera
  Sot ple d’aigua o de fang.

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
fotografia

fotograma /fo.toˈɣɾa.ma/ /fo.toˈɣɾa.mə/ /fu.tuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
fotogramma

fotogràficament /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈment/ /fo.toˌɣɾa.fi.kəˈment/ /fu.tuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
fotograficamente

fotogènia /fo.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.ə/ /fu.tuˈʒɛ.ni.ə/ (n, fem)
fotogenicità, fotogenia

fotoperiodisme /ˌfo.to.pe.ɾi.oˈðiz.me/ /ˌfo.to.pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /ˌfo.tu.pə.ɾi.uˈðiz.mə/ (n, masc)
fotogiornalismo

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ (n, fem)
fotosintesi

fotovoltaic /fo.to.voɫˈtajk/ /fo.to.βoɫˈtajk/ /fu.tu.vuɫˈtajk/ /fu.tu.βuɫˈtajk/ (adj, masc)
fotovoltaico
  Relatiu a l'electricitat generada per efecte de la llum.

fotre /ˈfo.tɾe/ /ˈfo.tɾə/ (v)
fottere
  (vulgarisme, intransitiu) Fer el coit, l’acte sexual.

fotó /foˈto/ /fuˈto/ (n, masc)
fotone

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ (n, fem)
frazione
  Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
  Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ (n, fem)
frattale
  (geometria) Figura composta per unes formes cadascuna de les quals alhora està formada per les mateixes formes (en mida inferior) i així reiteradament i infinita.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
frattura

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ (n, masc)
fallimento, insuccesso

fragata /fɾaˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ (n, fem)
fregata

fragmentàriament /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈmen/ /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈment/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈment/ (adv)
frammentariamente

fragor /fɾaˈɣoɾ/ /fɾəˈɣor/ (n)
fragore

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ (adj, masc)
franco
  Obertament sincer.

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ (n, masc)
franco
  Poble germànic del Rin inferior que es va establir a la Gàl·lia.
  Moneda d'origen francès i d'altres estats francòfons.

franc albir (n, masc)
libero arbitrio

francament /ˌfɾaŋ.kaˈmen/ /ˌfɾaŋ.kaˈment/ /ˌfɾaŋ.kəˈmen/ /ˌfɾaŋ.kəˈment/ (adv)
francamente

franci (n, masc)
francio

francmaçoneria /ˌfɾaŋ.ma.so.neˈɾi.a/ /ˌfɾaŋ.mə.so.nəˈɾi.ə/ /ˌfɾaŋ.mə.su.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
frammassoneria, massoneria

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ (n, masc)
franco muratore

francoprovençal /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.venˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.vənˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.βenˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ku.pɾu.vənˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ku.pɾu.βənˈsaɫ/ (adj)
francoprovenzale
  Relatiu o pertanyent a la zona, als seus habitants o a la seva llengua.

francoprovençal /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.venˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.vənˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ko.pɾo.βenˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ku.pɾu.vənˈsaɫ/ /ˌfɾaŋ.ku.pɾu.βənˈsaɫ/ (n, masc)
francoprovenzale
  Llengua històricament parlada a tres estats, França, Suïssa i Itàlia (Vall d'Aosta).

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ (adj, masc)
francese
  Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ (n, masc)
francese
  (gentilici) Individu natural de França.
  (només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

franel·la /fɾaˈnɛ.ɫa/ /fɾaˈnɛ.ɫɛ/ /fɾaˈnɛɫ.ɫa/ /fɾəˈnɛ.ɫə/ /fɾəˈnɛɫ.ɫə/ (n, fem)
flanella

franja /ˈfɾaɲ.d͡ʒa/ (n, fem)
frangia
  Espai llarg i estret.

franquesa /fɾaŋˈke.za/ /fɾəŋˈkə.zə/ /fɾəŋˈkɛ.zə/ (n, fem)
franchezza

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ (n, masc)
frate
  Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

fraret /fɾaˈɾet/ /fɾəˈɾət/ /fɾəˈɾɛt/ (n, masc)
pulcinella di mare
  Ocell de la família dels àlcids, de plomatge blanc i negre, de bec triangular comprimit (Fratercula arctica).

frase /ˈfɾa.ze/ (n, fem)
frase
  Unió de subjecte i predicat, oració.

fraseologia /fɾə.zə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
fraseologia

fraternalment /fɾa.terˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈment/ /fɾə.tərˌnaɫˈmen/ /fɾə.təɾˌnaɫˈment/ (adv)
fraternamente

fraternitat /fɾa.teɾ.niˈtat/ /fɾə.tər.niˈtat/ (n, fem)
fraternità

fraternitzar /fɾa.teɾ.niˈd͡za/ /fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /fɾə.təɾ.nidˈza/ (v)
fraternizzare

frau /ˈfɾaw/ (n, masc)
frode, frodi

fraudulentament /fɾaw.ðuˌɫen.taˈmen/ /fɾaw.ðuˌɫen.taˈment/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈmen/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈment/ (adv)
fraudolentemente

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ (n, masc)
freno

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ (adj, masc)
freddo, gelato
  De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ (n, masc)
freddo
  Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fredament /ˌfɾe.ðaˈmen/ /ˌfɾe.ðaˈment/ /ˌfɾə.ðəˈment/ /ˌfɾɛ.ðəˈmen/ (adv)
freddamente

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ (v)
friggere

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ (adj, masc)
fritto
  Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

freixura /fɾejˈʃu.ɾa/ /fɾeˈʃu.ɾa/ /fɾəˈʃu.ɾə/ (n, fem)
corata

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ (v)
frenare

frenèticament /fɾeˌnɛ.ti.kaˈmen/ /fɾeˌnɛ.ti.kaˈment/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈmen/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈment/ (adv)
freneticamente

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ (adj)
frequente, assiduo

freqüentment /fɾeˌkwemˈmen/ /fɾeˌkwemˈment/ /fɾəˌkwemˈmen/ /fɾəˌkwemˈment/ (adv)
frequentemente

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
frequenza

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ (adj, masc)
fresco
  Acabat de fer.

fressa /ˈfɾe.sa/ /ˈfɾɛ.sə/ (n, fem)
rumore

freturosament /fɾe.tuˌɾo.zaˈmen/ /fɾe.tuˌɾo.zaˈment/ /fɾə.tuˌɾo.zəˈmen/ /fɾə.tuˌɾo.zəˈment/ (adv)
frettolosamente

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ (n, masc)
frigo
  Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

frisó /fɾiˈzo/ (n, masc)
frisone
  Persona que habita o és originària de Frísia.
  (invariant) Llengua germànica parlada a Frísia.

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ (n, masc)
fronte
  Part de la cara per sobre dels ulls
  Bàndol de combat

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ (n, fem)
frontiera, confine
  Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

fronterer /fɾon.teˈɾe/ /fɾon.teˈɾeɾ/ /fɾon.təˈɾe/ /fɾun.təˈɾe/ (adj, masc)
confina
  Que té fronteres amb un altre territori.

frontis /ˈfɾon.tis/ (n, masc)
facciata
  Frontispici d'un edifici.

frontispici /fɾon.tisˈpi.si/ /fɾun.tisˈpi.si/ (n, masc)
prospetto, frontespizio
  Façana principal i destacada d’un edifici

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ (n, fem)
cerniera, cardine

fru-fru /ˌfɾuˈfɾu/ (n, masc)
fru fru

fructíferament /fɾukˌti.fe.ɾaˈmen/ /fɾukˌti.fe.ɾaˈment/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈmen/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈment/ (adv)
fruttuosamente

frugal /fɾuˈɣaɫ/ (adj)
frugale

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ (n, fem)
frugalità

frugalment /fɾuˌɣaɫˈmen/ /fɾuˌɣaɫˈment/ (adv)
frugalmente

fruir /fɾuˈi/ /fɾuˈiɾ/ (v)
godere

fruit (n, masc)
frutto, frutta
  Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ (n, fem)
frutta, frutto
  Fruit mengívol.

fruites del bosc (n, fem)
frutti di bosco

frustració (n, fem)
frustrazione

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ (adj)
fragile

fràgilment /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌfɾa.ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.ʒiɫˈment/ (adv)
fragilmente

frívolament /ˌfɾi.vo.ɫaˈment/ /ˌfɾi.vo.ɫəˈment/ /ˌfɾi.vu.ɫəˈmen/ /ˌfɾi.βo.ɫaˈmen/ /ˌfɾi.βu.ɫəˈmen/ (adv)
frivolamente

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ (n, masc)
frusta
  Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ (n, fem)
fuga
  (música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ (adj)
fugace

fugaçment /fuˌɣazˈmen/ /fuˌɣazˈment/ (adv)
fugacemente

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ (v)
fuggire, scappare
  Una cosa, allunyar-se ràpidament.

fugisserament /fu.d͡ʒiˌse.ɾaˈmen/ /fu.d͡ʒiˌse.ɾaˈment/ /fu.ʒiˌse.ɾaˈmen/ /fu.ʒiˌse.ɾəˈmen/ /fu.ʒiˌse.ɾəˈment/ (adv)
fugacemente

fulgurar /fuɫ.ɣuˈɾa/ /fuɫ.ɣuˈɾaɾ/ (v)
splendere

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ (n, fem)
foglia
  (botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
lama
  Part tallant d'un objecte.

fullat /fuˈjat/ /fuˈʎat/ (adj, masc)
fogliato
  Que ha tret fulla.
sfoglio
  Fet de fulls.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ (n, masc)
fogliame
  Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fum (n, masc)
fumo
  Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumador /fu.maˈðo/ /fu.maˈðoɾ/ /fu.məˈðo/ (n, masc)
fumatore
  Persona que fuma.

fumall /fuˈmaj/ /fuˈmaʎ/ (n, masc)
fumacchio

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ (v)
fumare

fumat /fuˈmat/ (adj, masc)
affumicato
  Sotmès al fumatge.
fume
  De color gris fosc semblant al del fum.

fumet /fuˈmɛt/ (n, masc)
brodo
  L'aigua amb la qual s'ha bullit peix.
soffio
  Fum no gaire espès.

funcional /fun.si.oˈnaɫ/ /fun.si.uˈnaɫ/ (adj)
funzionale

funcionar /fun.si.oˈna/ /fun.si.oˈnaɾ/ /fun.si.uˈna/ (v)
funzionare

funció (n, fem)
funzione

funda /ˈfun.da/ /ˈfun.də/ (n, fem)
guaina

fundador /fun.daˈðo/ /fun.daˈðoɾ/ /fun.dəˈðo/ (n, masc)
fondatore

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ (v)
fondare
  Establir, erigir, instituir.
basare
  Recolzar amb raons o motius.

funestament /fuˌnes.taˈmen/ /fuˌnes.taˈment/ /fuˌnes.təˈmen/ /fuˌnes.təˈment/ (adv)
funestamente

funàmbul /fuˈnam.buɫ/ (n, masc)
funambolo

fur /ˈfur/ (n, masc)
foro
  Dret de competència jurisdiccional, bé territorial o bé especial per raó de càrrec, estament o matèria litigant.
franchigia
  (històric) Dret local vigent en un territori, bé consuetudinari o bé per concessió sobirana.

fura /ˈfu.ɾa/ /ˈfu.ɾə/ (n, fem)
furetto
  Mamífer semblant a la mostela (Mustela putorius furo).
ficcanaso
  (figuradament) Persona que es fica a tot arreu per a esbrinar coses d’altri.

furiosament /fu.ɾiˌo.zaˈmen/ /fu.ɾiˌo.zaˈment/ /fu.ɾiˌo.zəˈmen/ /fu.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
furiosamente

furtar /furˈta/ /fuɾˈta/ /fuɾˈtaɾ/ (v)
rubare

furtivament /furˌti.vəˈmen/ /furˌti.βaˈmen/ /furˌti.βəˈmen/ /fuɾˌti.vaˈment/ /fuɾˌti.vəˈment/ /fuɾˌti.βaˈmen/ (adv)
furtivamente

fus /ˈfus/ (n, masc)
fuso
  Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.
fuso orario
  Cadascun dels espais entre meridians que es fan servir per a marcar les diferents zones horàries del planeta Terra.

fusa /ˈfu.za/ /ˈfu.zə/ (n, fem)
biscroma

fusell /fuˈzeʎ/ (n, masc)
fucile

fusible /fuˈzi.bɫe/ /fuˈzi.βɫe/ /fuˈzi.βɫə/ /fuˈzib.bɫe/ /fuˈzib.bɫə/ (n, masc)
fusibile

fusió /fu.ziˈo/ (n, fem)
fusione

fusta /ˈfus.ta/ (n, fem)
legno
  (normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.
  (tennis) Cop d'execució incorrecta en què el contacte de la raqueta amb la pilota o el volant s'efectua en part o totalment per mitjà del marc de la raqueta.
  (golf) Bastó d'empunyadura llarga i cap rodó, que s'utilitza per a fer els cops més llargs.

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ (n, masc)
carpentiere
  (professions) Persona que treballa amb fusta.

fustigar /fus.tiˈɣa/ /fus.tiˈɣaɾ/ (v)
fustigare

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ (n, masc)
calcio

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ (adj, masc)
futuro
  Que ha de venir.

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ (n, masc)
futuro, avvenire
  Temps que ha de venir.
futuro
  Temps verbal diferent del present i del passat.

futvòlei (n, masc)
calciovolo

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ (n, fem)
fabbricazione
  Acció i efecte de fabricar.
fabbrica, stabilimento
  Paratge destinat a fabricar alguna cosa.
fabbrica
  Edifici sumptuós.

fàcil (adj)
facile
  Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàcilment /ˌfa.siɫˈmen/ /ˌfa.siɫˈment/ (adv)
facilmente

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ (adj, masc)
fallico

fàrmac /ˈfaɾ.mak/ /ˈfaɾ.mək/ (n, masc)
farmaco

fàstic /ˈfas.tik/ (n, masc)
disgusto, schifo

fàtuament /ˌfa.tu.aˈmen/ /ˌfa.tu.aˈment/ /ˌfa.tu.əˈmen/ /ˌfa.tu.əˈment/ (adv)
fatuamente

fèmur /ˈfɛ.mur/ (n, masc)
femore

fènix /ˈfɛ.niks/ (n, masc)
fenice

fèrtilment /ˌfɛr.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈment/ (adv)
fertilmente

fètidament /ˌfɛ.ti.ðaˈmen/ /ˌfɛ.ti.ðaˈment/ /ˌfɛ.ti.ðəˈmen/ /ˌfɛ.ti.ðəˈment/ (adv)
fetidamente

fíbula /ˈfi.bu.ɫa/ /ˈfi.βu.ɫə/ (n, fem)
fibula

fímbria /ˈfim.bɾi.a/ /ˈfim.bɾi.ə/ (n, fem)
fimbria
  Vora de baix d’un vestit llarg.
  (botànica) Part d’un òrgan dividida en lacínies, segments estrets semblant a unes franges.

físic /ˈfi.zik/ (adj)
fisico
  Relatiu o pertanyent a la física.

física /ˈfi.zi.ka/ (n, fem)
fisica
  Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

físicament /ˌfi.zi.kaˈmen/ /ˌfi.zi.kaˈment/ /ˌfi.zi.kəˈmen/ /ˌfi.zi.kəˈment/ (adv)
fisicamente

fòmit /ˈfɔ.mit/ (n, masc)
fomite

fòrum (n, masc)
foro

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ (n, masc)
fosforo

fòvea /ˈfɔ.ve.a/ /ˈfɔ.ve.ə/ /ˈfɔ.βe.a/ /ˈfɔ.βe.ə/ (n, fem)
fovea

fórmula /ˈfɔr.mu.ɫə/ (n, fem)
formula

fúnebrement /ˌfu.ne.bɾeˈment/ /ˌfu.ne.βɾeˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈment/ /ˌfu.nə.βɾəˈmen/ (adv)
funereamente

fúria /ˈfu.ɾi.a/ (n, fem)
furia

fútilment /ˌfu.tiɫˈmen/ /ˌfu.tiɫˈment/ (adv)
futilmente

gabella /ɡaˈbe.ʎa/ /ɡəˈβe.ʎə/ (n, fem)
gabella
  Qualsevol tribut o contribució que es paga al príncep.

gabellot /ɡa.beˈʎɔt/ /ɡə.βəˈʎɔt/ (n, masc)
gabelliere

gabinet /ɡa.biˈnet/ /ɡə.biˈnət/ /ɡə.biˈnɛt/ /ɡə.βiˈnɛt/ (n, masc)
gabinetto

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ (n, masc)
gadolinio

gafet /ɡaˈfet/ /ɡəˈfɛt/ (n, masc)
arpione
  Peça de metall feta de fil de llautó o de ferro platejat o altra cosa semblant, que forma un ganxo amb dues anelles al peu per a clavar-lo, i que unint-se amb la gafeta serveix regularment per a cordar les obertures d'una peça de roba.
borchia
  Cadascuna de les tanques de metall que es posen als llibres.

gai /ˈɡaj/ /ˈɡej/ (adj, masc)
gaio

gaiament /ˌɡa.jaˈmen/ /ˌɡa.jaˈment/ /ˌɡa.jəˈmen/ /ˌɡa.jəˈment/ (adv)
gaiamente

gaiata /ɡaˈja.ta/ /ɡəˈja.tə/ (n, fem)
truffatore

gaire /ˈɡaj.ɾe/ /ˈɡaj.ɾə/ (adj)
molto
  (en certes frases) molt

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ (adv)
quasi

gal /ˈɡaɫ/ (adj, masc)
gallo
  Originari, pertanyent o relatiu a la Gàl·lia.

gal /ˈɡaɫ/ (n, masc)
gallo
  Natural de la Gàl·lia.
gal
  Unitat d'acceleració en el sistema cegesimal, equivalent a un centímetre dividit per un segon al quadrat.

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ (adj)
galante
  Obsequiós, especialment amb les dones.
  Amorós, que cerca obsequis amorosos.
bel
  (anteposat) Notable, gentil.

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ (n, masc)
galante
  Home que festeja una dona.
amoroso
  (teatre, cinema) Actor que representa un dels personatges principals, especialment jove i obsequiós amb les dones.

galanteria /ɡa.ɫan.teˈɾi.a/ /ɡə.ɫən.təˈɾi.ə/ (n, fem)
galanteria

galantment /ɡaˌɫamˈmen/ /ɡaˌɫamˈment/ /ɡəˌɫamˈmen/ /ɡəˌɫamˈment/ (adv)
galantemente

galera /ɡaˈɫe.ɾa/ /ɡəˈɫe.ɾə/ (n, fem)
galera, galea
  Vaixell de guerra de l'antiguitat mogut amb la força del vent i dels rems.

galet /ɡaˈɫet/ /ɡəˈɫət/ /ɡəˈɫɛt/ (n, masc)
collo
  Canonet de banya, canya o altra matèria que es posa a la boca de les botes i altres eines semblants per beure per ell amb facilitat.

galeta /ɡaˈɫe.ta/ /ɡəˈɫə.tə/ /ɡəˈɫɛ.tə/ (n, fem)
biscotto
  Tros petit de forma geomètrica diversa de pasta de farina, sucre i greix, cuita al forn.

galiassa (n, fem)
galeazza

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ (n, masc)
galeone
  Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall (n, masc)
gallo
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).

gallardament /ɡaˌʎar.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈment/ /ɡəˌjar.ðəˈmen/ /ɡəˌʎar.dəˈmen/ /ɡəˌʎaɾ.ðəˈment/ (adv)
gagliardamente

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ (n, fem)
secchio

gallerbo /ɡaˈʎɛɾ.bo/ /ɡəˈʎɛr.bu/ /ɡəˈʎɛɾ.bo/ (n, masc)
bavosa

gallet /ɡaˈʎet/ /ɡəˈʎət/ /ɡəˈʎɛt/ (n, masc)
tordo fischietto
  (peixos) Peix de la família dels caproids de cos oval, dors vermellós, ventre argentat i la boca protràctil (Capros aper).

gallina /ɡaˈʎi.na/ (n, fem)
gallina
  Au de corral.

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ (n, masc)
pollaio

galop /ɡaˈɫɔp/ /ɡəˈɫɔp/ (n, masc)
galoppo

galta /ˈɡaɫ.ta/ (n, fem)
guancia, gota

galtada /ɡaɫˈta.ða/ /ɡəɫˈta.ðə/ (n, fem)
schiaffo

galteres /ɡaɫˈte.ɾes/ /ɡəɫˈte.ɾəs/ (n, fem)
orecchioni
  (central, nord-occidental, eivissenc) Inflamació de les galtes paròtides.

galvanitzar /gaɫ.va.niˈzaɾ/ /gaɫ.βa.niˈd͡za/ /gaɫ.βa.niˈzaɾ/ /gəɫ.və.nidˈza/ /gəɫ.βə.nidˈza/ (v)
galvanizzar, galvanizzare

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ (n, masc)
gallio

gal·loromà /ɡa.ɫo.roˈma/ /ɡaɫ.ɫo.roˈma/ /ɡə.ɫu.ruˈma/ /ɡəɫ.ɫo.roˈma/ /ɡəɫ.ɫu.ruˈma/ (adj, masc)
gallo-romano

galà /ɡaˈɫa/ /ɡəˈɫa/ (adj, masc)
bello

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ (n, fem)
galassia

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ (n, masc)
gallone

gamba /ˈɡam.ba/ /ˈɡam.bə/ (n, fem)
gambero
  Un dels diversos crustacis comestibles de l’ordre dels decàpodes i del grup dels macrurs amb abdomen translúcid llarg i potes primes.

gambirot /ɡam.biˈɾɔt/ /ɡəm.biˈɾɔt/ (n, masc)
sventato

gammapatia /gam.ma.paˈti.a/ /gəm.mə.pəˈti.ə/ (n, fem)
gammapatia

gana (n, fem)
fame
  Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.
voglia
  (sovint en plural) Desig de fer alguna cosa o que aquesta cosa s'esdevingui.

gandula /ɡanˈdu.ɫa/ (n, fem)
sdraio, sedia a sdraio

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ (n, masc)
coltello
  Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

ganivetada /ɡa.ni.veˈta.ða/ /ɡa.ni.βeˈta.ða/ /ɡə.ni.vəˈta.ðə/ /ɡə.ni.βəˈta.ðə/ (n, masc)
pugnalata

gansament /ˌɡan.saˈmen/ /ˌɡan.saˈment/ /ˌɡan.səˈmen/ /ˌɡan.səˈment/ (adv)
pigramente

ganxo /ˈɡaɲ.t͡ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃu/ (n, masc)
gancio
  Peça de metall corbada que es fa servir per penjar coses.
forcina
  Peça de metall plegada que es fa servir per subjectar cabells.

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ (n, masc)
sgangherato
  (arcaisme) Home alt i prim.

garantia /ɡa.ɾanˈti.a/ /ɡə.ɾənˈti.ə/ (n, fem)
garanzia

garantir /ɡa.ɾanˈti/ /ɡa.ɾanˈtiɾ/ (v)
garantire

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
garage

garbellar /ɡar.βeˈʎa/ /ɡaɾ.beˈʎaɾ/ /ɡaɾ.βeˈʎa/ /ɡər.bəˈʎa/ (v)
setacciare

garbera /ɡaɾˈβe.ɾa/ /ɡərˈbe.ɾə/ (n, fem)
stipa

garbí /ɡaɾˈbi/ /ɡərˈbi/ (n, masc)
garbino

gargall /ɡaɾˈɣaʎ/ /ɡərˈɡaʎ/ /ɡərˈɣaj/ /ɡəɾˈɣaʎ/ (n, masc)
sputacchio

gargaritzar /ɡar.ɣa.ɾiˈd͡za/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈza/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /ɡər.ɡə.ɾiˈd͡za/ (v)
gargarizzare

gargotejar /ɡar.ɣo.teˈʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒaɾ/ /ɡər.ɣu.təˈʒa/ /ɡəɾ.ɣo.təˈd͡ʒa/ (v)
scarabocchiare

garguirot /ɡaɾ.ɣiˈɾɔt/ /ɡər.ɡiˈɾɔt/ (n, masc)
buffetto

garlaire /ɡaɾˈɫaj.ɾe/ /ɡərˈɫaj.ɾə/ (n, neut)
ciarlone

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ (n, fem)
ghirlanda
  Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.
biscotto
  Panellet de pa o d'una altra pasta formada en cercle.

garlar /ɡarˈɫa/ /ɡaɾˈɫa/ /ɡaɾˈɫaɾ/ /ɡərˈɫa/ (v)
ciarlare

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ (n)
cannonao
  Vi dolç natural produït amb una part de most de raïm garnatxa sobremadurat i fermentat i una part de most no fermentat.

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ (n, fem)
guarnacca
  (històric) Vestit medieval, llarg fins als talons i amb un gran coll, que es portava sobre la gonella.

garrafa /ɡaˈra.fa/ /ɡəˈra.fə/ (n, fem)
damigiana

garrapatea /ɡa.ra.paˈte.a/ /ɡə.rə.pəˈte.ə/ (n, fem)
fusa

garriga /ɡaˈri.ɣa/ /ɡəˈri.ɣə/ (n, fem)
querceto, gariga

garrofa /ɡaˈrɔ.fa/ /ɡaˈrɔ.fɔ/ /ɡəˈrɔ.fə/ (n, fem)
carruba

garrofer /ɡa.roˈfe/ /ɡa.roˈfeɾ/ /ɡə.roˈfe/ /ɡə.ruˈfe/ (n, masc)
carrubo

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ (n, masc)
porcellino

garsa /ˈɡaɾ.sa/ (n, fem)
gazza

gas (n, masc)
gas
  Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasa /ˈɡa.za/ /ˈɡa.zə/ (n, fem)
garsa

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ (n, fem)
gazzella

gaseta /ɡaˈze.ta/ /ɡəˈzə.tə/ /ɡəˈzɛ.tə/ (n, fem)
gazzetta

gaseter (n, masc)
gazzettiere

gasiu /ɡaˈziw/ /ɡəˈziw/ (adj, masc)
tirchio

gasivament /ɡaˌzi.vaˈment/ /ɡaˌzi.βaˈmen/ /ɡəˌzi.vəˈmen/ /ɡəˌzi.vəˈment/ /ɡəˌzi.βəˈmen/ (adv)
spilorciamente

gasoil /ˌɡaˈzɔjɫ/ (n, masc)
gasolio

gasolinera /ɡa.zo.ɫiˈne.ɾa/ /ɡə.zo.ɫiˈne.ɾə/ /ɡə.zu.ɫiˈne.ɾə/ (n, fem)
distributore

gastar /ɡasˈta/ /ɡasˈtaɾ/ (v)
spendere

gastroenteritis /ˌɡas.tɾo.en.teˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾon.təˈɾi.tis/ /ˌɡas.tɾun.təˈɾi.tis/ (n, fem)
gastroenterite

gastronòmicament /ɡas.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /ɡas.tɾoˌnɔ.mi.kaˈment/ /ɡəs.tɾoˌnɔ.mi.kəˈment/ /ɡəs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
gastronomicamente

gastrotomia /ɡas.tɾo.toˈmi.a/ /ɡəs.tɾo.toˈmi.ə/ /ɡəs.tɾu.tuˈmi.ə/ (n, fem)
gastrotomia

gat (n, masc)
gatto, gatta
  Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.
cric
  Eina pensada per a aixecar objectes pesats des de sota tot fent-la expandir cap a munt sense gaire esforç.

gata /ˈga.tə/ (n, fem)
gatta

gatonera /ɡa.toˈne.ɾa/ /ɡə.toˈne.ɾə/ /ɡə.tuˈne.ɾə/ (n, fem)
gattaiola

gatvaire /ˌɡabˈvaj.ɾə/ /ˌɡadˈbaj.ɾe/ /ˌɡadˈbaj.ɾə/ /ˌɡadˈvaj.ɾe/ (n, masc)
gattopardo

gatòfil /ɡaˈtɔ.fiɫ/ /ɡəˈtɔ.fiɫ/ (n, masc)
gattofilo

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ (v)
godere

gavella /ɡaˈve.ʎa/ /ɡaˈβe.ʎa/ /ɡəˈve.ʎə/ /ɡəˈβe.ʎə/ (n, fem)
covone

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ (n, fem)
gabbiano

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ (n, fem)
gi

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ (n, masc)
brina

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ (adj)
gigantesco

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ (n, masc)
gigante, colosso
  Ésser d'estatura desmesurada.

gegantinament /d͡ʒe.ɣanˌti.naˈmen/ /d͡ʒe.ɣanˌti.naˈment/ /ʒə.ɣənˌti.nəˈmen/ /ʒə.ɣənˌti.nəˈment/ (adv)
gigantescamente

geisha /ˈɡej.ʃa/ /ˈɡej.ʃə/ (n, fem)
geisha

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ (n, masc)
ghiaccio
  Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelar /d͡ʒeˈɫa/ /d͡ʒeˈɫaɾ/ /ʒəˈɫa/ (v)
gelare

gelat /ʒəˈɫat/ (adj, masc)
gelato
  Que té una temperatura molt freda (capaç de glaçar).

gelat /ʒəˈɫat/ (n, masc)
gelato
  (aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelateria /d͡ʒe.ɫa.teˈɾi.a/ /ʒə.ɫə.təˈɾi.ə/ (n, fem)
gelateria

gelatina /d͡ʒe.ɫaˈti.na/ /ʒə.ɫəˈti.nə/ (n, fem)
gelatina
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

gelosament /d͡ʒeˌɫo.zaˈmen/ /d͡ʒeˌɫo.zaˈment/ /ʒəˌɫo.zəˈmen/ /ʒəˌɫo.zəˈment/ (adv)
gelosamente

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ (n, fem)
transenna
  Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
  Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gelós /d͡ʒeˈɫos/ /ʒəˈɫos/ (adj, masc)
geloso

gemec /d͡ʒeˈmek/ /ʒəˈmek/ (n, masc)
gemito

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ (n, fem)
gemma

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ (n, masc)
gene

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ (n, masc)
genero

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ (n, masc)
gennaio
  Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ (n, fem)
generazione

generalitat /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫiˈtat/ /ʒə.nə.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
generalità

generalització /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.za.siˈo/ /ʒə.nə.ɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
generalizzazione

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ (adv)
generalmente

generosament /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈment/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈmen/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈment/ (adv)
generosamente

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ (n, fem)
generosità

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ (adj, masc)
generoso

genialment /d͡ʒe.niˌaɫˈmen/ /d͡ʒe.niˌaɫˈment/ /ʒə.niˌaɫˈmen/ /ʒə.niˌaɫˈment/ (adv)
genialmente

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ (adj, masc)
genitivo

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ (n, fem)
gengiva

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ (n, masc)
genocidio

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ (n, masc)
ginocchio
  (anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

genollada /d͡ʒe.noˈʎa.ða/ /ʒə.noˈʎa.ðə/ /ʒə.nuˈja.ðə/ /ʒə.nuˈʎa.ðə/ (n, fem)
ginocchiata

genollera /d͡ʒe.noˈʎe.ɾa/ /ʒə.noˈʎe.ɾə/ /ʒə.nuˈje.ɾə/ (n, fem)
ginocchiera

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ (adv)
affatto
  Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.
un po'
  (interrogatiu, condicional) Quantitat mínima d'una suposició.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ (n, fem)
gente

gentalla /d͡ʒenˈta.ʎa/ /d͡ʒɛnˈta.ʎa/ /ʒənˈta.ʎə/ /ʒənˈta.ʎə/ (n, fem)
gentaglia

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ (adj)
gentile
  Que actua amb cortesia.

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ (n, neut)
gentile
  Per als jueus, els estrangers, els pertanyents a qualsevol altra ètnia.

gentilesa /d͡ʒen.tiˈɫe.za/ /ʒən.tiˈɫə.zə/ /ʒən.tiˈɫɛ.zə/ (n, fem)
gentilezza

gentilici /d͡ʒen.tiˈli.si/ /ʒən.tiˈɫi.si/ (n, masc)
gentilizio

gentilment /d͡ʒenˌtiɫˈmen/ /d͡ʒenˌtiɫˈment/ /ʒənˌtiɫˈmen/ /ʒənˌtiɫˈment/ (adv)
gentilmente

gentrificar /d͡ʒen.tɾi.fiˈka/ /d͡ʒen.tɾi.fiˈkaɾ/ /ʒən.tɾi.fiˈka/ (v)
gentrificare

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ (adj, masc)
genuino

genuïnament /d͡ʒe.nuˌi.naˈmen/ /d͡ʒe.nuˌi.naˈment/ /ʒə.nuˌi.nəˈmen/ /ʒə.nuˌi.nəˈment/ (adv)
genuinamente

genèricament /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈmen/ /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈment/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈmen/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈment/ (adv)
genericamente

genètic /d͡ʒeˈnɛ.tik/ /ʒəˈnɛ.tik/ (adj, masc)
genetico

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
geografia
  Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geogràfic /d͡ʒe.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.uˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
geografico

geogràficament /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ʒə.oˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ʒə.uˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
geograficamente

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
geologia
  Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
geometria

geomètric /d͡ʒe.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.uˈmɛ.tɾik/ (adj, masc)
geometrico

geomètricament /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /ʒə.oˌmɛ.tɾi.kəˈment/ /ʒə.uˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ (adv)
geometricamente

geostacionari /ˌd͡ʒe.os.ta.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.os.tə.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.us.tə.si.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
geostazionario

gep /ˈd͡ʒep/ (n, masc)
gobba

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ (adj, masc)
gobbo
  Que té un gep.

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ (n, masc)
gobbo
  Persona que té un gep.

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ (n, masc)
lampone

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ (n, fem)
sorella
  Filla dels mateixos pares.
  Membre d'una comunitat religiosa.
  Col·lega, companya, sòcia.

germani /ʒərˈma.ni/ (n, masc)
germanio

germen /ˈd͡ʒeɾ.men/ /ˈʒɛr.mən/ (n, masc)
germe

germà /d͡ʒeɾˈma/ (n, masc)
fratello, confratello
  Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ (n, fem)
bricco
  Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ (n, masc)
vaso
  Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ (n, masc)
gerundio

gerència /d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /ʒəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
amministrazione

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ (n, fem)
prato

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ (n, masc)
gesto

gestació /d͡ʒes.ta.siˈo/ /ʒəs.tə.siˈo/ (n, fem)
gestazione

gestió /d͡ʒes.tiˈo/ /ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
gestione

geòmetra /d͡ʒeˈɔ.me.tɾa/ /ʒeˈɔ.mə.tɾə/ (n, neut)
geometra

gibrell /d͡ʒiˈbɾeʎ/ /ʒiˈβɾeʎ/ (n, masc)
catino, terrina
  Tradicionalment, recipient de terrissa envernissada, rodó, aproximadament d'un pam d'alçada, que des del cul es va eixamplant fins a la boca, i serveix principalment per a rentar.

gibrella /d͡ʒiˈbɾe.ʎa/ /ʒiˈβɾe.ʎə/ (n, fem)
piatto

gibrelleta /d͡ʒi.bɾeˈʎe.ta/ /ʒi.bɾəˈʎə.tə/ /ʒi.bɾəˈʎɛ.tə/ /ʒi.βɾəˈʎɛ.tə/ (n, fem)
piattello
  Diminutiu de gibrella.
orinale
  Bacineta per a orinar u orinal que habitualment es deixa sota el llit per evitar haver-s'hi de desplaçar al vàter.

giga /ˈd͡ʒi.ɣa/ /ˈʒi.ɣə/ (n, fem)
giga
  Dansa molt animada d'època barroca.

gimcana /d͡ʒimˈka.na/ /ʒimˈka.nə/ (n, fem)
gincana

gimnàs /d͡ʒimˈnas/ /ʒimˈnas/ (n, masc)
palestra
  Espai tancat destinat a realitzar exercicis gimnàstics.

gimnàstic /d͡ʒimˈnas.tik/ /ʒimˈnas.tik/ (adj, masc)
ginnastico

gimnàstica /d͡ʒimˈnas.ti.ka/ /ʒimˈnas.ti.kə/ (n, fem)
ginnastica
  Exercitació dels músculs del cos amb l'objectiu del benestar físic.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ (n, fem)
gin

ginecologia /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈʒi.a/ /ʒi.nə.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ʒi.nə.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
ginecologia

ginecològic /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.d͡ʒik/ /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.kuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
ginecologico

ginecològicament /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /d͡ʒi.ne.koˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ʒi.nə.koˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ʒi.nə.kuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
ginecologicamente

ginesta /d͡ʒiˈnes.ta/ (n, fem)
ginestra

giny /ˈd͡ʒiɲ/ /ˈʒiɲ/ (n, masc)
widget
  (informàtica) Petit programa com a interfície d’usuari amb accés ràpid a funcions d’ús freqüent.

gipó /d͡ʒiˈpo/ /ʒiˈpo/ (n, masc)
giubba

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ (n, masc)
girasole

giradora /d͡ʒi.ɾaˈðo.ɾa/ /ʒi.ɾəˈðo.ɾə/ (n, fem)
paletta

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ (n, fem)
giraffa
  Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.
  (cinema) Suport amb una perxa per a apropar un micròfon als actors durant el rodatge.

giragonsa /d͡ʒi.ɾaˈɣon.sa/ /ʒi.ɾəˈɣon.sə/ (n, fem)
giravolta

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ (v)
girare
  (intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
  (intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.
emettere
  (transitiu, comerç) Expedir ordres de pagament.

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ (adj, masc)
gitano
  Relatiu als gitanos o al romaní.

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ (n, masc)
gitano
  Individu d’un poble nòmada originari del nord-oest de l’Índia antiga, establert a Occident des del segle XI.

gla (n, fem)
ghianda

glabel·la /ɡɫaˈbɛɫ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫɛ/ /ɡɫaˈβɛɫ.ɫa/ /ɡɫəˈbɛɫ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛɫ.ɫə/ (n, fem)
glabella

glaciologia /ɡɫa.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɡɫa.si.o.ɫoˈʒi.a/ /ɡɫə.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /ɡɫə.si.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
glaciologia

glacis /ˈɡɫa.sis/ (n, masc)
spalto

glaciòleg /ɡɫa.siˈɔ.ɫek/ /ɡɫə.siˈɔ.ɫək/ (n, masc)
glaciologo

gland /ˈɡɫan/ /ˈɡɫant/ (n, masc)
glande

glauc /ɡɫawk/ (adj, masc)
glauco
  (científic, poètic) Verd pàl·lid grisós.

glaçada /gɫaˈsa.ða/ /gɫəˈsa.ðə/ (n, fem)
diaccio

glaçar /ɡɫaˈsa/ /ɡɫaˈsaɾ/ /ɡɫəˈsa/ (v)
gelare

glenoïdal /ɡɫe.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
glenoidale

glicoràquia /ɡɫi.koˈra.ki.a/ /ɡɫi.koˈra.ki.ə/ /ɡɫi.kuˈra.ki.ə/ (n, fem)
glicorrachia

gliptogènesi /ɡlip.toˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /ɡlip.tuˈʒɛ.nə.zi/ (n, fem)
gliptogenesi

globalment /ɡɫoˌbaɫˈment/ /ɡɫoˌβaɫˈmen/ /ɡɫuˌbaɫˈmen/ /ɡɫuˌβaɫˈmen/ (adv)
globalmente

globus (n, masc)
globo
  Figura en forma esfèrica.
mongolfiera
  Mitjà aeri de transport, format per una mena de bossa, típicament amb forma ovoide, que conté un gas més lleuger que l'aire que li permet flotar en l'atmosfera.

gloriosament /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈmen/ /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈment/ /ɡɫo.ɾiˌo.zəˈment/ /ɡɫu.ɾiˌo.zəˈmen/ (adv)
gloriosamente

glossa /ˈɡɫɔ.sa/ /ˈɡɫɔ.sɔ/ /ˈɡɫɔ.sə/ (n, fem)
glossa
  Explicació del sentit d’un mot.

glotament /ˌɡɫo.taˈmen/ /ˌɡɫo.taˈment/ /ˌɡɫo.təˈmen/ /ˌɡɫo.təˈment/ (adv)
ghiottamente

glucagonoma /ɡɫu.ka.ɣoˈno.ma/ /ɡɫu.kə.ɣoˈno.mə/ /ɡɫu.kə.ɣuˈno.mə/ (n, masc)
glucagonoma

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ (n, fem)
glucosio

gluten /ˈɡɫu.ten/ /ˈɡɫu.tən/ (n, masc)
glutino, glutine

gluó (n, masc)
gluone

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ (n, fem)
ghiandola

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
gloria

gofrar /ɡoˈfɾa/ /ɡoˈfɾaɾ/ /ɡuˈfɾa/ (v)
goffrare

goig /ˈɡɔt͡ʃ/ (n, masc)
gioia
  Emoció que resulta d'allò que es posseeix, es desitja o complau.

goja /ˈɡɔ.d͡ʒa/ /ˈɡɔ.d͡ʒɔ/ /ˈɡɔ.ʒa/ /ˈɡɔ.ʒə/ (n, fem)
ninfa

gojosament /ɡoˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ɡoˌd͡ʒo.zaˈment/ /ɡoˌʒo.zaˈmen/ /ɡoˌʒo.zəˈment/ /ɡuˌʒo.zəˈmen/ (adv)
gioiosamente

gol /ˈɡɔɫ/ (n, masc)
gol, rete
  (esports de pilota, polo) Acció i efecte d'introduir la pilota, la bola o el disc a una porteria fins a traspassar totalment la línia de gol.

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ (n, fem)
gola
  (anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.
  (geografia) Entrada o camí estret.
  Excés en menjar i en beure destinat només a fruir-ne i no pas a alimentar-se ni a assedegar-se.

golafre /ɡoˈɫa.fɾe/ /ɡoˈɫa.fɾə/ /ɡuˈɫa.fɾə/ (adj)
ghiottone

golf /ˈɡoɫf/ (n, masc)
golfo
  Porció de mar tancada parcialment de terra.

golfa /ˈɡoɫ.fa/ /ˈɡoɫ.fə/ (n, fem)
soffitta

golfo /ˈgoɫ.fo/ /ˈgoɫ.fu/ (n, masc)
bandella

golosament /ɡoˌɫo.zaˈmen/ /ɡoˌɫo.zaˈment/ /ɡoˌɫo.zəˈment/ /ɡuˌɫo.zəˈmen/ (adv)
golosamente

goma /ˈɡo.ma/ /ˈɡo.mə/ (n, fem)
gomma
  Substància d'alt pes molecular que tendeix a inflar-se amb l'aigua i a transformar-se en una massa gelatinosa.
  Cosa que es fa servir per esborrar les marques de llapis sobre paper.
  Substància obtinguda de la resina de les acàcies, que serveix per enganxar.
  (tennis de taula) Revestiment d'una o totes dues cares de la fulla d'una pala format per una o dues capes de goma o cautxú.
  Material elàstic que es fa servir per subjectar coses.

goma d'esborrar (n, fem)
gomma da cancellare

goma elàstica (n, fem)
elastico

gong /ˈɡɔŋ/ /ˈɡɔŋk/ /ˈɡɔŋk/ (n, masc)
gong

googlejar /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡu.ɣɫeˈʒa/ /ɡu.ɣɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫəˈʒa/ (v)
googlare

gorg /ˈɡork/ (n, masc)
pozza

goril·la /ɡoˈɾiɫ.ɫa/ /ɡoˈɾiɫ.ɫə/ /ɡuˈɾi.ɫə/ /ɡuˈɾiɫ.ɫə/ (n, masc)
gorilla
  Primat herbívor de grans dimensions de la família dels pòngids, amb moltes similituds amb l'ésser humà i que habita una part reduïda de l'Àfrica central.

gorra /ˈɡo.ra/ /ˈɡo.rə/ (n, fem)
berretto

gorra de beisbol (n, fem)
?

gos (n, masc)
cane
  Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gosadia /ɡo.zaˈði.a/ /ɡo.zəˈði.ə/ /ɡu.zəˈði.ə/ (n, fem)
coraggio

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ (v)
osare

gossa /ˈɡo.sə/ (n, fem)
cagna

got /ˈɡot/ (n, masc)
bicchiere
  Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ (n, fem)
goccia
  Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ (n, masc)
governo
  Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ (n, masc)
governatore

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ (v)
sterzare
  Dirigir una embarcació amb l'ajuda del timó.
governare
  Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

gra /ˈɡra/ (n, masc)
grano

graciosament /ɡɾa.siˌo.zaˈmen/ /ɡɾa.siˌo.zaˈment/ /ɡɾə.siˌo.zəˈmen/ /ɡɾə.siˌo.zəˈment/ (adv)
graziosamente

graduadament /ɡɾa.ðuˌa.ðaˈmen/ /ɡɾa.ðuˌa.ðaˈment/ /ɡɾə.ðuˌa.ðəˈmen/ /ɡɾə.ðuˌa.ðəˈment/ (adv)
gradatamente

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ (adv)
gradualmente

grafia /ɡɾaˈfi.a/ /ɡɾəˈfi.ə/ (n, fem)
grafia

grafit (n, masc)
grafite
  Un dels principals minerals en què es presenta el carboni, caracteritzat pel seu color negre lluent i la seva bona conductivitat.
graffito
  Dibuix o escriptura de traç ràpid feta sobre murs, monuments, portes, etc., especialment en espais públics i normalment de forma il·legal.

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ (n, fem)
taccola
  Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).

gram /ˈɡɾam/ (n, masc)
grammo
gramigna

gramaticalment /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈment/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈment/ (adv)
grammaticalmente

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ (n, fem)
grammatica

gran (adj)
grande
  De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.
  Que excedeix el nivell ordinari quant a mèrits, qualitats morals, etc.

granada /ɡɾaˈna.ða/ /ɡɾəˈna.ðə/ (n, fem)
granata
  Bomba de mà.

grandiosament /ɡɾan.diˌo.zaˈmen/ /ɡɾan.diˌo.zaˈment/ /ɡɾən.diˌo.zəˈmen/ /ɡɾən.diˌo.zəˈment/ (adv)
grandiosamente

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ (n, masc)
granaio
  (agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.
  Lloc fèrtil on abunda el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ (n, fem)
fattoria, podere

granment /ˌɡɾamˈmen/ /ˌɡɾamˈment/ (adv)
grandemente

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ (n, fem)
rana
  (zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.
tuta
  Peça de roba que cobreix la major part del cos i que està dotada de camals i mànigues, usada principalment com a indumentària de treball.

granulometria /ɡɾa.nu.ɫo.meˈtɾi.a/ /ɡɾə.nu.ɫo.məˈtɾi.ə/ /ɡɾə.nu.ɫu.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
granulometria

grapa /ˈɡɾa.pa/ /ˈɡɾa.pə/ (n, fem)
artiglio
  Part de les extremitats d'un quadrúpede que toca a terra.
graffa
  Peça metàl·lica que, doblegada, serveix per ajuntar papers o cartons.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ (n, fem)
spillatrice

grapat /graˈpat/ /grəˈpat/ (n, masc)
manciata
  Porció d’alguna cosa que cap dins el puny o la mà closa.

graponerament /ɡɾa.poˌne.ɾaˈmen/ /ɡɾa.poˌne.ɾaˈment/ /ɡɾə.poˌne.ɾəˈment/ /ɡɾə.puˌne.ɾəˈmen/ (adv)
maldestramente

gras /ˈɡɾas/ (adj, masc)
grasso
  Que conté greix.
  Amb molt de greix al cos, voluminós.

grassament /ˌɡɾa.saˈmen/ /ˌɡɾa.saˈment/ /ˌɡɾa.səˈmen/ /ˌɡɾa.səˈment/ (adv)
grassamente

grat /ˈɡɾat/ (adj, masc)
grato

grat /ˈɡɾat/ (n, masc)
piacere

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ (n, masc)
grattacielo
  Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ (adv)
piacevolmente
  D’una manera grata.

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ (n, masc)
grattamento
  Acció de gratar.

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ (v)
grattarsi, grattare

gratar-se (v)
grattarsi

gratificar /ɡɾa.ti.fiˈka/ /ɡɾa.ti.fiˈkaɾ/ /ɡɾə.ti.fiˈka/ (v)
gratificare

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ (n, fem)
gratitudine, riconoscenza

gratuït /ɡɾa.tuˈit/ /ɡɾə.tuˈit/ (adj, masc)
gratuito

gratuïtament /ɡɾa.tuˌi.taˈmen/ /ɡɾa.tuˌi.taˈment/ /ɡɾə.tuˌi.təˈmen/ /ɡɾə.tuˌi.təˈment/ (adv)
gratuitamente

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ (n, fem)
hiaia
  (construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..

gravador /ɡɾa.vaˈðoɾ/ /ɡɾa.βaˈðo/ /ɡɾa.βaˈðoɾ/ /ɡɾə.vəˈðo/ /ɡɾə.βəˈðo/ (n, masc)
incisore

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ (v)
bulinare, incidere
  Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.
filmare
  Fixar una idea o un sentiment amb profunditat en algú.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ (n, fem)
gravità
  L'estat o condició de ser greu.
  Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó (n, masc)
gravitone

grec (adj, masc)
greco
  Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec (n, masc)
greco
  Ciutadà de Grècia.
  (només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec modern (n, masc)
neogreco

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ (n, masc)
grécale

gregari /ɡɾeˈɣa.ɾi/ /ɡɾəˈɣa.ɾi/ (adj, masc)
gregario

gregorià /ɡɾe.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣu.ɾiˈa/ (adj, masc)
gregoriano

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ (n, masc)
grassa, grasso

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ (v)
ingrassare

gremi /ˈɡɾɛ.mi/ (n, masc)
gilda

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ (n, masc)
crogiolo
  (metal·lúrgia) Recipient de material refractari per a fondre metalls a alta temperatura.
  Situació en què té lloc una assimilació sociocultural entre individus de procedències diverses.

greu /ˈɡɾew/ (adj)
grave
  Aplicat a la música o la parla, de to baix.
  Aplicat a un fet o un assumpte d'importància, amb connotacions negatives.
  Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ (n, masc)
affronto
  Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.

greument /ˌɡɾewˈmen/ /ˌɡɾewˈment/ (adv)
gravemente

grill /ˈɡɾiʎ/ (n, fem)
grillo
  Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.

grip (n, fem)
influenza, grippe

gripau (n, masc)
rospo

gris (adj, masc)
grigio
  Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

grisú /ɡɾiˈzu/ (n, masc)
grisù, grisou

groc (adj, masc)
giallo
  Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc (n, masc)
giallo
  Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ (adj, masc)
groenlandese
  Relatiu o pertanyent a Groenlàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ (n, masc)
groenlandese
  Individu natural de Groenlàndia.
  (només singular) Llengua esquimoaleuta parlada a Groenlàndia.

groguejar /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒa/ /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ɡɾo.ɣeˈʒa/ /ɡɾo.ɣəˈd͡ʒa/ /ɡɾu.ɣəˈʒa/ (v)
tendere al giallo

grollerament /ɡɾoˌʎe.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌʎe.ɾaˈment/ /ɡɾoˌʎe.ɾəˈment/ /ɡɾuˌʎe.ɾəˈmen/ (adv)
sgarbatamente

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ (n, masc)
altalena

gronxar /ɡɾoɲˈt͡ʃa/ /ɡɾoɲˈt͡ʃaɾ/ /ɡɾoɲˈʃa/ /ɡɾuɲˈʃa/ (v)
dondolare

grop /ˈɡɾop/ (n, masc)
nodo
  Nus dels arbres.
troncone
  Part de la branca que queda unida al tronc quan aquella es talla.
inciampo
  Dificultat gran en què algú es troba.

gropa /ˈɡɾo.pa/ /ˈɡɾo.pə/ (n, fem)
groppa

gros (adj, masc)
grande
  Considerable en volum.

gros (n, masc)
grosso
  La part més important d'un tot.
  Moneda de plata múltiple del diner.

grossa /ˈɡɾɔ.sa/ /ˈɡɾɔ.sɔ/ /ˈɡɾɔ.sə/ (n, fem)
grossa
  Dotze dotzenes

grossament /ˌɡɾɔ.saˈmen/ /ˌɡɾɔ.saˈment/ /ˌɡɾɔ.səˈmen/ /ˌɡɾɔ.səˈment/ (adv)
grossomodo

grosserament /ɡɾoˌse.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌse.ɾaˈment/ /ɡɾoˌse.ɾəˈment/ /ɡɾuˌse.ɾəˈmen/ (adv)
grossolanamente

grotesc /ɡɾoˈtesk/ /ɡɾoˈtəsk/ /ɡɾuˈtɛsk/ (adj, masc)
grottesco

grotescament /ɡɾoˌtes.kaˈmen/ /ɡɾoˌtes.kaˈment/ /ɡɾoˌtəs.kəˈment/ /ɡɾuˌtɛs.kəˈmen/ (adv)
grottescamente

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ (n, fem)
gru
  Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).
  Màquina per a aixecar i moure càrregues pesades amb un braç articulat.
carro attrezzi
  Camió per a remolcar vehicles.

gruix /ˈɡɾujʃ/ /ˈɡɾuʃ/ (n, masc)
spessore

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ (adj, masc)
grosso

grumeig /ɡɾuˈmet͡ʃ/ /ɡɾuˈmət͡ʃ/ /ɡɾuˈmɛt͡ʃ/ (n, masc)
esca

grumoll /ɡɾuˈmoʎ/ (n, masc)
grumo

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ (v)
grugnire
  Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.

grup /ˈɡɾup/ (n, masc)
gruppo

gruta /ˈɡɾu.ta/ /ˈɡɾu.tə/ (n, fem)
grotta

gruyère /ɡɾuˈjɛr/ (n, masc)
groviera

gràcia /ˈɡɾa.si.a/ /ˈɡɾa.si.ə/ /ˈɡɾa.sja/ /ˈɡɾa.sjə/ (n, fem)
grazia
  Resultar plaent.
  Traç decoratiu que forma la terminació de les astes dels caràcters d'una tipografia.

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ (Interjection)
grazie
  Expressió per a manifestar agraïment.

gràficament /ˌɡɾa.fi.kaˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kaˈment/ /ˌɡɾa.fi.kəˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kəˈment/ (adv)
graficamente

grèvol /ˈɡɾe.voɫ/ /ˈɡɾe.βoɫ/ /ˈɡɾɛ.voɫ/ /ˈɡɾɛ.vuɫ/ (n, masc)
agrifoglio
  Fusta del grèvol, molt apreciada en ebenisteria.
francolino
  Ocell fasianiforme de la família dels tetraònids (Tetrastes bonasia o Bonasia bonasia) de color gris terrós i tacat a franges, que viu al centre i nord d'Europa i algunes regions d'Àsia.

grífol /ˈgɾi.foɫ/ /ˈgɾi.fuɫ/ (n, masc)
germoglio
  El lluc o brot que treuen de nou els arbres i les plantes.
bullicame
  Grífol d'aigua: El raig que fa l'aigua de baix a dalt, elevant-se sobre la superfície.
germogliare
  Fer o traure grífols: Brotar les plantes, treure llucs nous.

grímpola /ˈɡɾim.po.ɫa/ /ˈɡɾim.po.ɫə/ /ˈɡɾim.pu.ɫə/ (n, fem)
mostravento

grípia /ˈɡɾi.pi.a/ /ˈɡɾi.pi.ə/ (n, fem)
greppia

grívia /ˈɡɾi.vi.a/ /ˈɡɾi.vi.ə/ /ˈɡɾi.βi.a/ /ˈɡɾi.βi.ə/ (n, fem)
spingola
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus bergylta)
leppo
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus viridis)

gual /ˈɡwaɫ/ (n, masc)
guado
  En un riu, zona amb el fons ferm i la fondària prou reduïda per poder passar-hi a peu o en vehicle.
passo carrabile
  Enfonsament suau en una vorera per facilitar l'accés a vehicles.

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ (n, masc)
guanto
  Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.
  (pilota basca) Bossa de cuir amb didals d'una cesta, situada a l'extrem superior i subjectada al canell, dintre la qual el jugador introdueix la mà per sostenir la cesta.

guantera /ɡwanˈte.ɾa/ /ɡwənˈte.ɾə/ (n, fem)
cassetto portaoggetti
  Calaix petit al costat del tauler dels automòbils usat per tal de desar coses.

guany /ˈˈɡwaɲ/ (n, masc)
guadagno

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ (n, masc)
vincitore
  Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar /ɡoˈɲa/ /ɡuˈɲa/ /ɡwaˈɲa/ /ɡwaˈɲaɾ/ (v)
vincere

guaraní /ɡwa.ɾaˈni/ /ɡwə.ɾəˈni/ (n, masc)
guaranì
  (invariable) Llengua ameríndia parlada al Paraguai i part dels estats limítrofes.

guardabosc /ˌɡwar.dəˈβɔsk/ /ˌɡwaɾ.ðaˈbɔsk/ (n, neut)
custodi

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ (v)
tenere
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardiola /ɡwar.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫɔ/ /ɡwər.diˈɔ.ɫə/ (n, fem)
salvadanaio
  Receptacle sòlid i tancat, amb una escletxa per on es posen els diners que estan destinats a fer estalvi.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ (n, masc)
guardia

guaret /ɡwaˈɾet/ /ɡwəˈɾet/ (n, masc)
maggese

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ (v)
curare

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ (n, fem)
guarnigione
  Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.
contorno
  Complements per a guarnir, en especial en elements tèxtils.
  En mecànica, especialment en frens, peça que en cobreix una altra de metàl·lica, pesada per a realitzar un fregament amb una tercera peça mòbil, típicament un disc.

guarnir /ɡwarˈni/ /ɡwaɾˈni/ /ɡwaɾˈniɾ/ /ɡwərˈni/ (v)
guarnire
  Preparar quelcom o un lloc estratègic per protegir-lo o fer-lo útil militarment.

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ (n, fem)
quaglia

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ (n, fem)
guerra
  Conflicte amb armes.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ (n, masc)
guerriero
  Persona que fa la guerra, bel·licosa.

gueto /ˈɡe.to/ /ˈɡɛ.tu/ (n, masc)
ghetto

guia turística (n, fem)
guida turistica

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ (v)
guidare
  Fer de guia.

guillotinar /ɡi.ʎo.tiˈna/ /ɡi.ʎo.tiˈnaɾ/ /ɡi.ʎu.tiˈna/ (v)
ghigliottinare

guimbalet (n, masc)
manovella

guineu (n, fem)
volpe
  Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.

guisa /gi.za/ /gi.zə/ (n, fem)
modo

guitarra /ɡiˈta.ra/ (n, fem)
chitarra

guitarra acústica (n, fem)
chitarra acustica

guitarra batent (n, fem)
chitarra battente

guitarra elèctrica (n, fem)
chitarra elettrica

guix (n, masc)
gesso
  Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
gessetto, gesso
  Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.

gules /ˈɡu.ɫes/ /ˈɡu.ɫəs/ (n, masc)
rosso

gusla /ˈɡuz.ɫa/ /ˈɡuz.ɫə/ (n, fem)
guzla

gust /ˈɡust/ (n, masc)
gusto
  Sentit que permet percebre els sabors.
sapore
  sabor

gustosament /ɡusˌto.zaˈmen/ /ɡusˌto.zaˈment/ /ɡusˌto.zəˈmen/ /ɡusˌto.zəˈment/ (adv)
gustosamente

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ (n, masc)
geyser

gàlib /ˈɡa.ɫip/ (n, masc)
sagoma
  Conjunt de dimensions màximes d’un vehicle i de les construccions per on pot passar.
  Plantilla de les quadernes d’una nau per a la seva construcció.

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ (adj)
gallico
  Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gàrgola /ˈɡar.ɡu.ɫə/ /ˈɡar.ɣu.ɫə/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫa/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫə/ (n, fem)
gargolla

gèminis /ˈd͡ʒɛ.mi.nis/ /ˈʒɛ.mi.nis/ (n, neut)
Gemelli

gènere (n, masc)
genere
  Conjunt de persones o coses amb característiques semblants.
  Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gènesi /ˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /ˈʒɛ.nə.zi/ (n, fem)
genesi

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ (n, masc)
giuggiola

góndol /ˈɡon.doɫ/ /ˈɡon.duɫ/ (n, masc)
femminella

gúmena /ˈɡu.me.na/ /ˈɡu.mə.nə/ (n, fem)
gomena

ha ha /ˈhaˈha/ (Interjection)
ah ah
  Imitació d’una riallada.

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ (v)
abilitare

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
abilità

habitacle /a.biˈta.kɫe/ /ə.βiˈta.kɫə/ (n, masc)
abitacolo

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ (n, neut)
abitante
  Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
  Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ (v)
abitare

habitatge /a.biˈta.d͡ʒe/ (n, masc)
allogio

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ (adj)
abituale, usuale

habitualment /a.bi.tuˌaɫˈment/ /a.βi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈment/ /ə.βi.tuˌaɫˈmen/ (adv)
abitualmente

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ (v)
abituare

habitudinari /a.βi.tu.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
abitudinario

hac /ˈak/ (n, fem)
acca

hadró (n, masc)
adrone

hafni (n, masc)
afnio

hagiotoponímia /a.d͡ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /a.ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /ə.ʒi.o.to.poˈni.mi.ə/ /ə.ʒi.u.tu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
agiotoponomastica

hagiotopònim /a.d͡ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /a.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.u.tuˈpɔ.nim/ (n, masc)
agiotoponimo

haixix /ajˈʃiʃ/ /aˈʃiʃ/ /əˈʃiʃ/ (n, masc)
hascisc

halar /aˈɫa/ /aˈɫaɾ/ /haˈɫa/ /haˈɫaɾ/ /həˈɫa/ /həˈɫa/ /əˈɫa/ /ʒəˈla/ (v)
alare
  (argot mariner) Estirar un cap, ormeig o embarcació per treure'l de l'aigua.

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ (n, masc)
alogene

ham /ˈam/ (n, masc)
amo de pesca, amo

handbol /amˈbɔɫ/ /andˈbɔɫ/ /əmˈbɔɫ/ (n, masc)
pallamano

handicapar /an.di.kaˈpa/ /an.di.kaˈpaɾ/ /ən.di.kəˈpa/ (v)
handicappare

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ (n, fem)
armonia

harmoniosament /ar.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈment/ /ər.mu.niˌo.zəˈmen/ /əɾ.mo.niˌo.zəˈment/ (adv)
armoniosamente

harmonitzar /ar.mo.niˈd͡za/ /aɾ.mo.niˈd͡zaɾ/ /ər.mu.nidˈza/ (v)
armonizzare
  (intransitiu) Estar en harmonia.

harmònica /aɾˈmɔ.ni.ka/ (n, fem)
armonica

harmònicament /arˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈment/ /ərˌmɔ.ni.kəˈmen/ /əɾˌmɔ.ni.kəˈment/ (adv)
armonicamente

harmònium /aɾˈmɔ.ni.um/ (n, masc)
armonium

harúspex /aˈɾus.peks/ /əˈɾus.pəks/ (n, masc)
aruspicina
  Endeví de l'antiga Roma que interpretava presagis a través de l'estudi de les vísceres de les víctimes.

hassi (n, masc)
hassio

haussa /ˈhaw.sa/ /ˈhaw.sə/ (n, masc)
hausa
  Llengua txadiana parlada pel poble del nord de Nigèria i del sud-est de Níger, i com a llengua franca principalment al Txad, el Sudan i Ghana.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ (n, masc)
avere
  Possessió d'algú, moble o immoble.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ (v)
avere
  Tenir en possessió.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ (v)
esserci

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ (adj, masc)
hawaiano
  Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ (n, masc)
hawaiano
  Individu natural de Hawaii.
  (només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

hebraïtzar /e.bɾa.iˈzaɾ/ /e.βɾa.iˈd͡za/ /e.βɾa.iˈza/ /ə.βɾə.iˈd͡za/ (v)
ebraizzare

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ (adj, masc)
ebraico
  Relatiu o pertanyent a l'hebraisme o judaisme.

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ (n, masc)
ebraico
  Llengua semítica parlada a Israel.

hebreu antic (n, masc)
ebraico antico

hedonisme /e.ðoˈniz.me/ /ə.ðoˈniz.mə/ /ə.ðuˈniz.mə/ (n, masc)
edonismo

hegemonia /e.d͡ʒe.moˈni.a/ /ə.ʒə.muˈni.ə/ (n, fem)
egemonia

heli (n, masc)
elio

helicoïdal /e.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ku.iˈðaɫ/ (adj)
elicoidale

helicó /e.liˈko/ /ə.ɫiˈko/ (n, masc)
elicone

hel·lenitzar /e.ɫe.niˈd͡za/ /e.ɫe.niˈza/ /eɫ.ɫe.niˈd͡za/ /eɫ.ɫe.niˈzaɾ/ /ə.ɫə.niˈd͡za/ /əɫ.ɫə.niˈd͡za/ (v)
ellenizzare, grecizzare

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ (n, masc)
elleno

hematologia /e.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /ə.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ /ə.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
ematologia

hematològic /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ma.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
ematologico

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ (n, masc)
ematoma

hematúria /e.maˈtu.ɾi.a/ /ə.məˈtu.ɾi.ə/ (n, fem)
ematuria

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ (n, masc)
emisfero

hemisferoïdal /e.mis.fe.ɾo.iˈðaɫ/ /ə.mis.fə.ɾo.iˈðaɫ/ /ə.mis.fə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
emisferoidale

hemodialitzar /e.mo.ði.a.ɫiˈd͡za/ /e.mo.ði.a.ɫiˈza/ /e.mo.ði.a.ɫiˈzaɾ/ /ə.mo.ði.ə.ɫiˈd͡za/ /ə.mu.ði.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
emodializzare

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ (n, fem)
emoglobina

hemorroide /e.moˈrɔj.ðe/ /ə.moˈrɔj.ðə/ /ə.muˈrɔj.ðə/ (n, fem)
emorroide

hemorroïdal /e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mu.ru.iˈðaɫ/ (adj)
emorroidale

hendíadis /enˈði.a.ðis/ /ənˈði.ə.ðis/ (n, masc)
endiadi

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ (n, fem)
epatite

heptaedre /ep.taˈe.ðɾe/ /əp.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
eptaedro

herba /ˈer.bə/ (n, fem)
erba

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ (adj, masc)
erbaceo
  De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.
  Dit de les plantes no lignificades o amb la tija més o menys dura i rígida, en contraposició amb les plantes llenyoses.

herbejar /er.βeˈd͡ʒa/ /eɾ.βeˈd͡ʒaɾ/ /ər.bəˈʒa/ (v)
pascolare
  Pasturar l'herba.

herboritzar /er.βo.ɾiˈd͡za/ /eɾ.bo.ɾiˈzaɾ/ /eɾ.βo.ɾiˈza/ /ər.bu.ɾiˈd͡za/ /əɾ.bo.ɾiˈd͡za/ (v)
erborare

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ (v)
ereditare
  Succeir a l'universal dret d'algun difunt.
  Contraure els fills les inclinacions o propietats dels pares.

heretat /e.ɾeˈtat/ /ə.ɾəˈtat/ (n, fem)
proprietà

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ (n, neut)
eretico

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ (n, masc)
erede
  Persona que rep una herència.
primogenito
  Primogènit home, que antigament tenia el dret a la part més important de l'herència, és a dir, l'hisenda i les terres.

hermèticament /erˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈment/ /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ /əɾˌmɛ.ti.kəˈment/ (adv)
ermeticamente

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ (n, masc)
eroe

heroicament /eˌɾɔj.kaˈmen/ /eˌɾɔj.kaˈment/ /əˌɾɔj.kəˈmen/ /əˌɾɔj.kəˈment/ (adv)
eroicamente

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ (n, fem)
eroina
  Forma femenina de heroi.

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ (n, masc)
eroina
  (química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

hertz /ˈɛrt͡s/ (n, masc)
hertz

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
eredità
  Llegat.
  Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.
  Conjunt de característiques controlades genèticament que es transmeten d'una generació a la següent.

herèticament /eˌɾɛ.ti.kaˈmen/ /eˌɾɛ.ti.kaˈment/ /əˌɾɛ.ti.kəˈmen/ /əˌɾɛ.ti.kəˈment/ (adv)
ereticamente

hesitar /e.ziˈta/ /e.ziˈtaɾ/ /ə.ziˈta/ (v)
esitare

heteronomia /e.te.ɾo.noˈmi.a/ /ə.tə.ɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
eteronomia

heterosexualitat /ˌe.te.ɾo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
eterosessualità

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ (n, fem)
edera

hexaedre /eɡ.zaˈe.ðɾe/ /əɡ.zəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
esaedro

hi /j/ (pronoun)
ci

hiat /ˈjat/ (n, masc)
iato

hiatal /jaˈtaɫ/ /jəˈtaɫ/ (adj)
iatale
  (anatomia) Relatiu a un hiat

hibernació /i.βeɾ.na.siˈo/ /i.βər.nə.siˈo/ (n, fem)
ibernazione

hibernar /i.beɾˈnaɾ/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ (v)
ibernare

hibridar /i.bɾiˈðaɾ/ /i.βɾiˈða/ (v)
ibridare

hidratació /i.ðɾa.ta.siˈo/ /i.ðɾə.tə.siˈo/ (n, fem)
idratazione

hidratar /i.ðɾaˈta/ /i.ðɾaˈtaɾ/ /i.ðɾəˈta/ (v)
idratare
  (química) Combinar una substància amb aigua, convertir en hidrat.

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ (n, masc)
idrogeno

hidrogenar /i.ðɾo.d͡ʒeˈnaɾ/ /i.ðɾo.ʒeˈna/ /i.ðɾu.ʒəˈna/ (v)
idrogenare

hidrolitzar /i.ðɾo.liˈd͡za/ /i.ðɾo.liˈzaɾ/ /i.ðɾu.ɫidˈza/ (v)
idrolizzare

hidronímia /i.ðɾoˈni.mi.a/ /i.ðɾoˈni.mi.ə/ /i.ðɾuˈni.mi.ə/ (n, fem)
idronimia

hidrostàtic /i.ðɾosˈta.tik/ /i.ðɾusˈta.tik/ (adj, masc)
idrostatico

hidrostàtica /i.ðɾosˈta.ti.ka/ /i.ðɾosˈta.ti.kə/ /i.ðɾusˈta.ti.kə/ (n, fem)
idrostatica

hidroxil /i.ðɾokˈsiɫ/ /i.ðɾukˈsiɫ/ (n, masc)
ossidrilico

hidrònim /iˈðɾɔ.nim/ (n, masc)
idronimo

hiena /ˈje.na/ (n, fem)
iena

hieràticament /jeˌɾa.ti.kaˈmen/ /jeˌɾa.ti.kaˈment/ /jəˌɾa.ti.kəˈmen/ /jəˌɾa.ti.kəˈment/ (adv)
ieraticamente

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ (n, fem)
igiene

higienitzar //i.d͡ʒi.e.niˈˈza/ //i.d͡ʒi.e.niˈˈzaɾ/ //i.ʒi.eˈniˈd͡.za/ //i.ʒiˈə.nidˈ.zə/ (v)
igienizzare

higiènicament /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈment/ /i.ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈment/ (adv)
igienicamente

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ (n, masc)
inno

hioide /ˈjɔj.ðe/ /ˈjɔj.ðə/ (adj)
ioide

hioïdal /jo.iˈðaɫ/ /ju.iˈðaɫ/ (adj)
ioide

hiperbòlicament /i.perˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.peɾˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /i.peɾˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.pərˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /i.pəɾˌbɔ.ɫi.kəˈment/ (adv)
iperbolicamente

hiperinflació /i.pe.ɾiɱ.fɫa.siˈo/ /i.pə.ɾiɱ.fɫə.siˈo/ (n, fem)
iperinflazione

hipermercat /i.peɾ.meɾˈkat/ /i.pər.mərˈkat/ (n, masc)
ipermercato

hipertext /i.peɾˈtekst/ /i.pərˈtekst/ (n, masc)
ipertesto

hiperònim /i.peˈɾɔ.nim/ /i.pəˈɾɔ.nim/ (n, masc)
iperonimo

hipnosi /ibˈnɔ.zi/ (n, fem)
ipnosi

hipnotitzador /ib.no.ti.d͡zaˈðo/ /ib.no.ti.d͡zəˈðo/ /ib.no.ti.zaˈðoɾ/ /ib.nu.ti.d͡zəˈðo/ (n, masc)
ipnotizzatore

hipnotitzar /ib.no.tiˈd͡za/ /ib.no.tiˈza/ /ib.no.tiˈzaɾ/ /ib.nu.tiˈd͡za/ (v)
ipnotizzare

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ (n, masc)
ippocampo
  (anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ (n, fem)
ipocondria

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ (n, fem)
ipocrisia

hiponatrèmia /i.po.naˈtɾɛ.mi.a/ /i.po.nəˈtɾɛ.mi.ə/ /i.pu.nəˈtɾɛ.mi.ə/ (n, fem)
iponatriemia

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ (n, masc)
ippopotamo

hipostàticament /i.posˌta.ti.kaˈmen/ /i.posˌta.ti.kaˈment/ /i.posˌta.ti.kəˈment/ /i.pusˌta.ti.kəˈmen/ (adv)
ipostaticamente

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ (n, fem)
ipoteca

hipotecable /i.po.teˈka.bɫe/ /i.po.teˈka.βɫe/ /i.po.teˈkab.bɫe/ /i.po.təˈkab.bɫə/ /i.pu.təˈka.βɫə/ /i.pu.təˈkab.bɫə/ (adj)
ipotecabile
  Que es pot hipotecar.

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ (v)
ipotecare

hipotecari /i.po.teˈka.ɾi/ /i.pu.təˈka.ɾi/ (adj, masc)
ipotecario
  pertanyent a la hipoteca

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ (n, fem)
ipotenusa

hipotèticament /i.poˌtɛ.ti.kaˈmen/ /i.poˌtɛ.ti.kaˈment/ /i.poˌtɛ.ti.kəˈment/ /i.puˌtɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
ipoteticamente

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ (n, fem)
iperbole

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ (adj)
ipocrita
  Caracteritzat per hipocresia o ser hipòcrita.

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ (n, neut)
ipocrita
  Persona que obra amb hipocresia, amb falsa moral.

hipòcritament /iˌpɔ.kɾi.taˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.taˈment/ /iˌpɔ.kɾi.təˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.təˈment/ (adv)
ipocritamente

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ (n, masc)
ippodromo

hipònim /iˈpɔ.nim/ (n, masc)
iponimo

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ (n, fem)
ipotesi

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
ispano-americano
  D’Hispanoamèrica.

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
ispano-americano
  Habitant o natural d’Hispanoamèrica.

hispànic /isˈpa.nik/ (adj, masc)
ispanico

hissar /iˈsa/ /iˈsaɾ/ (v)
issare

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
istologia

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ (n, masc)
storico

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ (n, fem)
racconto, storia
  relat
storia
  Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

històricament /isˌtɔ.ɾi.kaˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kaˈment/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
storicamente

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ (n, masc)
inverno

hivernacle /i.veɾˈna.kɫe/ /i.vəɾˈna.kɫə/ /i.βerˈna.kɫe/ /i.βeɾˈna.kɫe/ /i.βərˈna.kɫə/ (n, masc)
serra

hivernal /i.veɾˈnaɫ/ /i.vəɾˈnaɫ/ /i.βerˈnaɫ/ /i.βeɾˈnaɫ/ /i.βərˈnaɫ/ (adj)
invernale

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ (v)
svernare

ho /aw/ /ew/ /o/ /u/ /w/ /əw/ /ˈo/ (pronoun)
lo

hobby /ˈhɔ.βi/ (n, masc)
hobby

hola /ˈo.ɫa/ (Interjection)
ciao, salve
  (castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holisme /oˈɫiz.me/ /uˈɫiz.mə/ (n, masc)
olismo

holmi (n, masc)
olmio

holocaust /o.ɫoˈkawst/ /u.ɫuˈkawst/ (n, masc)
olocausto

holístic /oˈɫis.tik/ /uˈɫis.tik/ (adj, masc)
olistico

hom /ˈɔm/ (pronoun)
si

home /ˈɔ.mə/ (n, masc)
uomo
  Persona del sexe masculí.
marito
  Marit, independentment de la situació legal.

homeostàtic /o.me.osˈta.tik/ /o.mə.osˈta.tik/ /u.mə.usˈta.tik/ (adj, masc)
omeostatico

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ (n, masc)
omicidio

homogeneïtzar /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈza/ /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈzaɾ/ /o.mo.ʒe.ne.iˈd͡za/ /o.mo.ʒə.nə.iˈd͡za/ /u.mu.ʒə.nə.iˈd͡za/ (v)
omogeneizzare

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ (adj, masc)
omogeneo

homogèniament /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈment/ /o.moˌʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌʒɛ.ni.əˈment/ /u.muˌʒɛ.ni.əˈmen/ (adv)
omogeneamente

homologar /o.mo.ɫoˈɣa/ /o.mo.ɫoˈɣaɾ/ /u.mu.ɫuˈɣa/ (v)
omologare
  Contrastar els compliment de determinats requisits oficials.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ (adj)
omosessuale
  (LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ (n, neut)
omosessuale
  (LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
omosessualità

homosexualitzar /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈza/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
omosessualizzare

homòlogament /oˌmɔ.ɫo.ɣaˈmen/ /oˌmɔ.ɫo.ɣaˈment/ /oˌmɔ.ɫo.ɣəˈment/ /uˌmɔ.ɫu.ɣəˈmen/ (adv)
omologamente

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ (adj, masc)
omonimo

honest /oˈnest/ /uˈnest/ (adj, masc)
onesto

honestament /oˌnes.taˈmen/ /oˌnes.taˈment/ /oˌnes.təˈment/ /uˌnes.təˈmen/ (adv)
onestamente

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ (n, fem)
onestà

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ (n)
onore
  Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
  (golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

honorablement /o.noˌɾa.bɫeˈment/ /o.noˌɾa.βɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫəˈment/ /u.nuˌɾa.βɫəˈmen/ /u.nuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
onorabilmente

honorari /o.noˈɾa.ɾi/ /u.nuˈɾa.ɾi/ (adj, masc)
onorario

honorificar /o.no.ɾi.fiˈka/ /o.no.ɾi.fiˈkaɾ/ /u.nu.ɾi.fiˈka/ (v)
onorare

honorífic /o.noˈɾi.fik/ /u.nuˈɾi.fik/ (adj, masc)
onorifico
  que dona honor

honoríficament /o.noˌɾi.fi.kaˈmen/ /o.noˌɾi.fi.kaˈment/ /o.noˌɾi.fi.kəˈment/ /u.nuˌɾi.fi.kəˈmen/ (adv)
onorificamente

honradament /onˌra.ðaˈmen/ /onˌra.ðaˈment/ /onˌra.ðəˈment/ /unˌra.ðəˈmen/ (adv)
onestamente

honrar /onˈra/ /onˈraɾ/ /unˈra/ (v)
onorare

honrosament /onˌro.zaˈmen/ /onˌro.zaˈment/ /onˌro.zəˈment/ /unˌro.zəˈmen/ (adv)
onorevolmente

hoquei /oˈkej/ /uˈkɛj/ (n, masc)
hockey

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ (n, fem)
ora

horabaixa /ˌɔ.ɾaˈbaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβa.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾəˈβa.ʃə/ (n)
pomeriggio
  (literari) Hora pròxima a la posta de sol.

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ (adj)
orizzontale

horitzontalment /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈment/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈment/ /u.ɾi.d͡zunˌtaɫˈmen/ (adv)
orizzontalmente

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ (n, masc)
orizzonte

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ (n, fem)
ormone

hormonal /oɾ.moˈnaɫ/ /ur.muˈnaɫ/ (adj)
ormonale

hornabec /oɾ.naˈbɛk/ /oɾ.nəˈbɛk/ /ur.nəˈbɛk/ /ur.nəˈβɛk/ (n, masc)
opera a corno

horrible /oˈri.bɫe/ /oˈri.βɫe/ /oˈrib.bɫe/ /oˈrib.bɫə/ /uˈri.βɫə/ /uˈrib.bɫə/ (adj)
orribile

horriblement /oˌri.bɫeˈment/ /oˌri.βɫeˈmen/ /oˌrib.bɫeˈmen/ /oˌrib.bɫəˈment/ /uˌri.βɫəˈmen/ /uˌrib.bɫəˈmen/ (adv)
orribilmente

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ (n)
orrore

horroritzar /o.ro.ɾiˈd͡za/ /o.ro.ɾiˈza/ /o.ro.ɾiˈzaɾ/ /u.ru.ɾiˈd͡za/ (v)
spaventare
  Causar horror.

horrorosament /o.roˌɾo.zaˈmen/ /o.roˌɾo.zaˈment/ /o.roˌɾo.zəˈment/ /u.ruˌɾo.zəˈmen/ (adv)
orrendamente

hort /ˈɔrt/ (n, masc)
giardino
  Unitat de mesura de superfície de la terra agrícola a Mallorca que és equivalent a 443,94 m². Cada hort es correspon amb 25 destres amb un quadrat de quatre costats de 21 pams lineals. Quatre horts fan un quartó.

hortal /oɾˈtaɫ/ /urˈtaɫ/ (n, masc)
ortale

hospici /osˈpi.si/ /usˈpi.si/ (n, masc)
ricovero

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ (n, masc)
ospedale, nosocomio
  Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hospitalàriament /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/ /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/ /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ (adv)
ospitalmente

hostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
ospite
  Persona que s'allotja en casa aliena.
alloggio
  Lloc on allotjar-se, especialment si s'ha de passar la nit.

hostatjar /os.taˈd͡ʒa/ /os.taˈd͡ʒaɾ/ /os.təˈd͡ʒa/ /us.təˈd͡ʒa/ (v)
albergare, albergarsi
  Rebre hostes a casa donant-los allotjament.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ (n, masc)
ospite, ospitante
  Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hostilitat /os.ti.ɫiˈtat/ /us.ti.ɫiˈtat/ (n, fem)
ostilità

hostilitzar /os.ti.liˈd͡za/ /os.ti.liˈzaɾ/ /us.ti.ɫidˈza/ (v)
osteggiare

hostilment /osˌtiɫˈmen/ /osˌtiɫˈment/ /usˌtiɫˈmen/ (adv)
ostilmente

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ (n, masc)
hotel, albergo

hoteler /o.teˈɫe/ /o.teˈɫeɾ/ /o.təˈɫe/ /u.təˈɫe/ (adj, masc)
alberghiero

hoteler /o.teˈɫe/ /o.teˈɫeɾ/ /o.təˈɫe/ /u.təˈɫe/ (n, masc)
albergatore

humanament /uˌma.naˈmen/ /uˌma.naˈment/ /uˌma.nəˈmen/ /uˌma.nəˈment/ (adv)
umanamente

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ (n, fem)
umanità

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ (adj)
umanoide
  Que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ (n, neut)
umanoide
  Ésser que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humil /uˈmiɫ/ (adj)
umile
  Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.
  De baixa renda o condició social, pobre.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
umiliazione

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ (v)
abbassare
  Abaixar, inclinar alguna part del cos en senyal de submissió i acatament.
umiliare
  Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.
umiliarsi
  (pronominal) Fer actes d'humilitat.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ (n, fem)
umiltà

humilment /uˌmiɫˈmen/ /uˌmiɫˈment/ (adv)
umilmente

humit /uˈmit/ (adj, masc)
umido
  Que té humitat.

humitat /u.miˈtat/ (n, fem)
umidità

humitejar /u.mi.teˈd͡ʒa/ /u.mi.teˈd͡ʒaɾ/ /u.mi.təˈʒa/ (v)
umettare

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ (n)
umore
  Qualsevol líquid d'un ésser viu, sigui normal o patològic.
  Estat d'ànim amb tendència cap a una emoció en concret
umore, umorismo
  Capacitat per entendre bromes, la gràcia d'una expressió amb doble sentit, riure per una situació còmica.

humorísticament /u.moˌɾis.ti.kaˈmen/ /u.moˌɾis.ti.kaˈment/ /u.moˌɾis.ti.kəˈment/ /u.muˌɾis.ti.kəˈmen/ (adv)
umoristicamente

humà (n, masc)
umano

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ (n, masc)
uragano

hàbil /ˈa.βiɫ/ (adj)
abile
  Apte, adequat, a propòsit.
  Destre, capaç, intel·ligent.

hàbilment /ˌa.biɫˈmen/ /ˌa.biɫˈment/ /ˌa.βiɫˈmen/ (adv)
abilmente

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ (n, masc)
criceto

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ (n, fem)
ernia

híbrid /ˈi.βɾit/ (adj, masc)
ibrido
  En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

híligaynon /ˈi.ɫi.ɣaj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.nun/ (n, masc)
hiligaynon
  Llengua parlada a les Filipines.

hípica /ˈi.pi.ka/ /ˈi.pi.kə/ (n, fem)
ippica

hòrridament /ˌɔ.ri.ðaˈmen/ /ˌɔ.ri.ðaˈment/ /ˌɔ.ri.ðəˈmen/ /ˌɔ.ri.ðəˈment/ (adv)
orridamente

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ (Interjection)
ostia
  (vulgarisme) Exclamació de sorpresa.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ (n, fem)
ostia
  Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.
sberla
  (vulgarisme) Cop fort, bufetada.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ (n, masc)
òmero, omero

hússar /ˈu.saɾ/ /ˈu.sər/ (n, masc)
ussaro
  Membre d'algunes unitats de cavalleria (motoritzada) modernes, les quals en altres èpoques estaven formades per hússars de la primera accepció.

i (conjunction)
e, ed
  Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

i grega (n, fem)
ipsilon

iaio /ˈja.jo/ /ˈja.ju/ (n, masc)
nonno
  (infantil) Avi.

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ (n, fem)
icona

iconoclasta /i.ko.noˈkɫas.ta/ /i.ku.nuˈkɫas.tə/ (n, neut)
iconoclasta

iconografia /i.ko.no.ɣɾaˈfi.a/ /i.ku.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
iconografia

icosaedre /i.ko.zaˈe.ðɾe/ /i.ko.zəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
icosaedro

icositetraedre /i.ko.zi.te.tɾaˈe.ðɾe/ /i.ko.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
icositetraedro

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ (n, fem)
itterizia

ictus /ˈik.tus/ (n, masc)
ictus

idea /iˈðe.a/ (n, fem)
idea
  Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

ideal /i.ðeˈaɫ/ (adj)
ideale
  Que no és real, que només està en la ment.
  perfecte

ideal /i.ðeˈaɫ/ (n, masc)
ideale
  Model de referència de cosa bella, ben feta, sana o qualsevol altre valor positiu.
  Idea o conjunt d'idees considerades per una persona o grup com a objectiu principal i final.

idealitzar /i.ðe.a.lidˈza/ /i.ðe.a.liˈzaɾ/ /i.ðe.ə.ɫidˈza/ (v)
idealizzare

idealment /i.ðeˌaɫˈmen/ /i.ðeˌaɫˈment/ (adv)
idealmente

idear /i.ðeˈa/ /i.ðeˈaɾ/ (v)
ideare

identificador /i.ðen.ti.fi.kaˈðo/ /i.ðen.ti.fi.kaˈðoɾ/ /i.ðən.ti.fi.kəˈðo/ (adj, masc)
identificativo

identificar /i.ðen.ti.fiˈka/ /i.ðen.ti.fiˈkaɾ/ /i.ðən.ti.fiˈka/ (v)
identificare

identitat /i.ðen.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈðat/ (n, fem)
identità

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
ideologia

idil·li /iˈðiɫ.ɫi/ (n, masc)
idillio

idiolecte /i.ði.oˈɫɛk.te/ /i.ði.oˈɫɛk.tə/ /i.ði.uˈɫɛk.tə/ (n, masc)
idioletto

idiopatia /i.ði.o.paˈti.a/ /i.ði.u.pəˈti.ə/ (n, fem)
idiopatia

idiopàtic /i.ði.oˈpa.tik/ /i.ði.uˈpa.tik/ (adj, masc)
idiopatico

idiosincràsia /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.a/ /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.ə/ /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ (n, fem)
idiosincrasia

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ (adj)
idiota
  (medicina) Dit de qui pateix idiòcia.

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ (n, neut)
idiota
  (pejoratiu) estúpid

idolatrar /i.ðo.laˈtɾa/ /i.ðo.laˈtɾaɾ/ /i.ðu.ɫəˈtɾa/ (v)
idolatrare

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ (n, fem)
idolatria

idèntic (adj, masc)
identico

idènticament /iˌðɛn.ti.kaˈmen/ /iˌðɛn.ti.kaˈment/ /iˌðɛn.ti.kəˈmen/ /iˌðɛn.ti.kəˈment/ (adv)
identicamente

idíl·lic /iˈði.ɫik/ /iˈðiɫ.ɫik/ (adj, masc)
idilliaco, idillico

idòniament /iˌðɔ.ni.aˈmen/ /iˌðɔ.ni.aˈment/ /iˌðɔ.ni.əˈmen/ /iˌðɔ.ni.əˈment/ (adv)
idoneamente

iglú /iˈɣɫu/ (n, masc)
igloo, iglù
  Edifici en forma de casquet esfèric fet de peces de gel usat principalment pels esquimals.

igni /ˈiŋ.ni/ /ˈiɡ.ni/ (adj, masc)
igneo

ignominiosament /iŋ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iŋ.no.mi.niˌo.zəˈment/ /iŋ.nu.mi.niˌo.zəˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈment/ (adv)
ignominiosamente

ignorantment /iŋ.noˌɾamˈmen/ /iŋ.noˌɾamˈment/ /iŋ.nuˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈment/ (adv)
ignorantemente

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ (v)
ignorare
  No saber, no entendre, no conèixer alguna cosa.
  Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ (n, fem)
ignoranza

igual /iˈɣwaɫ/ (adj)
uguale, pari
  Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igual /iˈɣwaɫ/ (n, masc)
uguale, pari
  Persona considerada del mateix rang que una altra.
uguale
  Signe emprat en matemàtiques per equiparar dues expressions numèriques o algebraiques.

igualar /i.ɣwaˈɫa/ /i.ɣwaˈɫaɾ/ /i.ɣwəˈɫa/ (v)
uguagliare
  Fer que diverses coses es tornin iguals, posar al mateix nivell.
agguagliare
  Aplanar, posar a nivell, compensar, equilibrar.

igualment /iˌɣwaɫˈmen/ /iˌɣwaɫˈment/ (adv)
ugualmente

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ (n, fem)
parità, uguaglianza

iguana /iˈɣwa.na/ /iˈɣwa.nə/ (n, fem)
iguana

ili /ˈi.ɫi/ (n, masc)
ileo
ilio

illa /ˈi.ʎa/ (n, fem)
isola
  Porció de terra isolada per la mar.
isolato
  Conjunt de cases.

illot /iˈʎɔt/ (n, masc)
isolotto

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ (adj)
illegale

il·legalitat /i.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /i.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ (n, fem)
illegalità

il·legalment /i.ɫeˌɣaɫˈmen/ /i.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈment/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈment/ (adv)
illegalmente

il·legible /i.ɫeˈd͡ʒi.βɫe/ /i.ɫeˈʒi.βɫe/ /i.ɫəˈʒi.βɫə/ /iɫ.ɫeˈd͡ʒi.bɫe/ /iɫ.ɫeˈʒib.bɫe/ /iɫ.ɫəˈʒib.bɫə/ (adj)
illeggibile

il·legítimament /i.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈment/ /iɫ.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈment/ (adv)
illegittimamente

il·limitadament /i.ɫi.miˌta.ðaˈmen/ /i.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðaˈment/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈmen/ /iɫ.ɫi.miˌta.ðəˈment/ (adv)
illimitatamente

il·luminació /i.ɫu.mi.na.siˈo/ /i.ɫu.mi.nə.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.na.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
illuminazione
  Efecte i acte d'il·luminar.

il·luminar /i.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈnaɾ/ (v)
illuminare, alluminare
  Donar llum o esplendor.
illuminare
  Enllumenar amb molts llums, temples o altres llocs.
  Il·lustrar l'enteniment amb ciències o estudis.

il·lusionar /i.ɫu.zi.oˈna/ /i.ɫu.zi.uˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /iɫ.ɫu.zi.uˈna/ (v)
illudere

il·lusionista /i.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /i.ɫu.zi.oˈnis.te/ /i.ɫu.zi.uˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.te/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈnis.tə/ (n, neut)
illusionista

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ (n, fem)
illusione
  Engany de la percepció.
gioia
  Sentiment d'alegria i satisfacció que produeix la realització o l'esperança d'aconseguir una cosa que es desitja intensament.

il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ (n, fem)
illustrazione
  Imatge que ajuda a entendre el missatge d'un text.

il·lustrar /i.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾaɾ/ (v)
illustrare
  Donar llum a l'enteniment.
  Fer il·lustre a alguna persona o cosa.
inspirare
  Explicar, aclarir.

il·lustrement /iɫˌɫus.tɾeˈmen/ /iɫˌɫus.tɾeˈment/ /iɫˌɫus.tɾəˈmen/ /iɫˌɫus.tɾəˈment/ /iˌɫus.tɾeˈmen/ /iˌɫus.tɾəˈmen/ (adv)
illustremente

il·lusòriament /i.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /i.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈment/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
illusoriamente

il·lícitament /iɫˌɫi.si.taˈmen/ /iɫˌɫi.si.taˈment/ /iɫˌɫi.si.təˈmen/ /iɫˌɫi.si.təˈment/ /iˌɫi.si.taˈmen/ /iˌɫi.si.təˈmen/ (adv)
illecitamente

il·lògic /iɫˈɫɔ.d͡ʒik/ /iɫˈɫɔ.ʒik/ /iˈɫɔ.d͡ʒik/ /iˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
illogico

il·lògicament /iɫˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /iˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
illogicamente

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ (n, fem)
immaginazione

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ (v)
immaginare, figurarsi
  Inventar, recrear una imatge a la ment.
immaginare
  Somniar, desitjar, idear sense fonament.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ (adj, masc)
imaginario, immaginario

imaginàriament /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /i.ma.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ (adv)
immaginariamente

imant /iˈman/ /iˈmant/ (n, masc)
magnete, calamita

imantar /i.manˈta/ /i.manˈtaɾ/ /i.mənˈta/ (v)
magnetizzare

imatge /iˈma.d͡ʒe/ (n, fem)
immagine

imbricar /im.bɾiˈka/ /im.bɾiˈkaɾ/ (v)
embricare

imbuir /im.buˈi/ /im.buˈiɾ/ (v)
infondere

imbècilment /imˌbɛ.siɫˈmen/ /imˌbɛ.siɫˈment/ (adv)
imbecillemente

imitable /i.miˈta.bɫe/ /i.miˈta.βɫe/ /i.miˈta.βɫə/ /i.miˈtab.bɫe/ /i.miˈtab.bɫə/ (adj)
imitabile
  Que es pot imitar, o és capaç o digne de ser imitat.

imitació (n, fem)
imitazione
  Acte o efecte d'imitar.
  Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
  (psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ (adj, masc)
imitatore
  Que imita.

imitar /i.miˈta/ /i.miˈtaɾ/ (v)
imitare

immancablement /im.maŋˌka.bɫeˈment/ /im.maŋˌka.βɫeˈmen/ /im.maŋˌkab.bɫeˈmen/ /im.məŋˌka.βɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈment/ (adv)
immancabilmente

immarcesciblement /im.mar.seˌsib.bɫeˈmen/ /im.maɾ.seˌsi.bɫeˈment/ /im.maɾ.seˌsi.βɫeˈmen/ /im.mər.səsˌsib.bɫəˈmen/ /im.mər.səˌsi.βɫəˈmen/ /im.mər.səˌsib.bɫəˈmen/ /im.məɾ.səsˌsib.bɫəˈment/ (adv)
immarcescibilmente

immaterial /im.ma.te.ɾiˈaɫ/ /im.mə.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
immateriale

immaterialment /im.ma.te.ɾiˌaɫˈmen/ /im.ma.te.ɾiˌaɫˈment/ /im.mə.tə.ɾiˌaɫˈmen/ /im.mə.tə.ɾiˌaɫˈment/ (adv)
immaterialmente

immediat /im.me.ðiˈat/ /im.mə.ðiˈat/ (adj, masc)
immediato

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ (adv)
immediatamente

immens /imˈmens/ /imˈmɛns/ (adj, masc)
immenso

immensament /imˌmen.saˈmen/ /imˌmen.saˈment/ /imˌmɛn.səˈmen/ /imˌmɛn.səˈment/ (adv)
immensamente

immerescudament /im.me.ɾesˌku.ðaˈmen/ /im.me.ɾesˌku.ðaˈment/ /im.mə.ɾəsˌku.ðəˈmen/ /im.mə.ɾəsˌku.ðəˈment/ (adv)
immeritatamente

immergir /im.merˈd͡ʒi/ /im.meɾˈd͡ʒiɾ/ /im.mərˈʒi/ (v)
immergere

immersió /im.meɾ.siˈo/ /im.mər.siˈo/ (n, fem)
immersione

immigració /im.mi.ɣɾa.siˈo/ /im.mi.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
immigrazione

immigrar /im.miˈɣɾa/ /im.miˈɣɾaɾ/ (v)
immigrare

immillorablement /im.mi.ʎoˌɾa.bɫeˈment/ /im.mi.ʎoˌɾa.βɫeˈmen/ /im.mi.ʎoˌɾab.bɫeˈmen/ /im.mi.ʎoˌɾab.bɫəˈment/ /im.mi.ʎuˌɾa.βɫəˈmen/ /im.mi.ʎuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
insuperabilmente

immiscir-se /im.mis.sirˈsə/ /im.misˈsiɾ.sə/ /im.miˈsir.sə/ /im.miˈsiɾ.se/ (v)
immischiare

immobilitzar /im.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /im.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.βi.ɫiˈza/ /im.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mu.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
immobilizzare

immoble /imˈmɔ.bɫe/ /imˈmɔ.βɫe/ /imˈmɔ.βɫə/ /imˈmɔb.bɫe/ /imˈmɔb.bɫə/ (n, masc)
propietà

immoderadament /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈment/ /im.mo.ðəˌɾa.ðəˈment/ /im.mu.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
immoderatamente

immodestament /im.moˌðes.taˈmen/ /im.moˌðes.taˈment/ /im.moˌðɛs.təˈment/ /im.muˌðɛs.təˈmen/ (adv)
immodestamente

immolar /im.moˈɫa/ /im.moˈɫaɾ/ /im.muˈɫa/ (v)
immolare

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ (adj)
immoral

immoralitat /im.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /im.mu.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
immoralità

immoralment /im.moˌɾaɫˈmen/ /im.moˌɾaɫˈment/ /im.muˌɾaɫˈmen/ (adv)
immoralmente

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ (adj)
immortale
  que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
immortalità

immortalitzar /im.mor.ta.lidˈza/ /im.moɾ.ta.liˈzaɾ/ /im.mur.tə.ɫidˈza/ (v)
immortalare

immotivadament /im.mo.tiˌva.ðaˈment/ /im.mo.tiˌva.ðəˈment/ /im.mo.tiˌβa.ðaˈmen/ /im.mu.tiˌva.ðəˈmen/ /im.mu.tiˌβa.ðəˈmen/ (adv)
immotivatamente

immunitari /im.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
immunitario

immunitat /im.mu.niˈtat/ (n, fem)
immunità

immunitzar /im.mu.niˈd͡za/ /im.mu.niˈza/ /im.mu.niˈzaɾ/ (v)
immunizzare

immutabilitat /im.mu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.mu.tə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
immutabilità

immutable /im.muˈta.bɫe/ /im.muˈta.βɫe/ /im.muˈta.βɫə/ /im.muˈtab.bɫe/ /im.muˈtab.bɫə/ (adj)
immutabile
  Que no pot mudar-se.

immutablement /im.muˌta.bɫeˈment/ /im.muˌta.βɫeˈmen/ /im.muˌta.βɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫeˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈment/ (adv)
immutabilmente

immutació /im.mu.ta.siˈo/ /im.mu.tə.siˈo/ (n, fem)
mutazione

immutar /im.muˈta/ /im.muˈtaɾ/ (v)
mutare

immòbilment /imˌmɔ.biɫˈmen/ /imˌmɔ.biɫˈment/ /imˌmɔ.βiɫˈmen/ (adv)
immobilmente

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ (adj)
impaziente
  Que no té paciència.

impacientar /im.pa.si.enˈta/ /im.pa.si.enˈtaɾ/ /im.pə.si.ənˈta/ (v)
impazientare

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ (adv)
impazientemente

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
impacienzia, impazienza

imparcialitat /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/ /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
imparzialità

imparcialment /im.par.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈment/ /im.pər.siˌaɫˈmen/ /im.pəɾ.siˌaɫˈment/ (adv)
imparzialmente

impartir /im.parˈti/ /im.paɾˈtiɾ/ /im.pərˈti/ (v)
impartire
  Distribuir o assignar la part que correspon a cadascú.

impassiblement /im.paˌsi.bɫeˈment/ /im.paˌsi.βɫeˈmen/ /im.paˌsib.bɫeˈmen/ /im.pəˌsi.βɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈment/ (adv)
impassibilmente

impecable /im.peˈka.bɫe/ /im.peˈka.βɫe/ /im.peˈkab.bɫe/ /im.pəˈka.βɫə/ /im.pəˈkab.bɫə/ (adj)
impeccabile

impedient /im.pe.ðiˈen/ /im.pe.ðiˈent/ /im.pə.ðiˈen/ /im.pə.ðiˈent/ (adj)
impediente
  que impedeix

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ (n, masc)
impedimento
  impediment diriment, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, i l'anul·la si es contrau.
impedimento, impedire
  impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ (v)
impedire

impeditiu /im.pe.ðiˈtiw/ /im.pə.ðiˈtiw/ (adj, masc)
impeditivo
  allò que pot impedir, destorbar o embarassar

impel·lir /im.peɫˈɫi/ /im.peɫˈɫiɾ/ /im.peˈɫi/ /im.pəɫˈɫi/ /im.pəˈɫi/ (v)
impellere

impenetrablement /im.pe.neˌtɾa.bɫeˈment/ /im.pe.neˌtɾa.βɫeˈmen/ /im.pe.neˌtɾab.bɫeˈmen/ /im.pə.nəˌtɾa.βɫəˈmen/ /im.pə.nəˌtɾab.bɫəˈmen/ /im.pə.nəˌtɾab.bɫəˈment/ (adv)
impenetrabilmente

impensadament /im.penˌsa.ðaˈmen/ /im.penˌsa.ðaˈment/ /im.pənˌsa.ðəˈmen/ /im.pənˌsa.ðəˈment/ (adv)
impensatamente

imperant /im.peˈɾan/ /im.peˈɾant/ /im.pəˈɾan/ /im.pəˈɾant/ (adj)
imperante
  Que impera, mana o domina.

imperar /im.peˈɾa/ /im.peˈɾaɾ/ /im.pəˈɾa/ (v)
imperare
  Exercir la dignitat imperial.
  Manar, dominar.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ (adj, masc)
imperativo
  Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ (n, masc)
imperativo
  (gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperativament /im.pe.ɾaˌti.vaˈment/ /im.pe.ɾaˌti.βaˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /im.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
imperativamente

imperatori /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
imperiale
  allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

imperatorialment /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈmen/ /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ (adv)
imperialmente

imperceptiblement /im.per.sepˌtib.bɫeˈmen/ /im.peɾ.sepˌti.bɫeˈment/ /im.peɾ.sepˌti.βɫeˈmen/ /im.pər.səpˌti.βɫəˈmen/ /im.pər.səpˌtib.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.səpˌtib.bɫəˈment/ (adv)
impercettibilmente

imperdonablement /im.per.ðoˌnab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.ðoˌna.bɫeˈment/ /im.peɾ.ðoˌna.βɫeˈmen/ /im.pər.duˌna.βɫəˈmen/ /im.pər.duˌnab.bɫəˈmen/ /im.pər.ðuˌnab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.ðoˌnab.bɫəˈment/ (adv)
imperdonabilmente

imperfectament /im.perˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈment/ /im.pərˌfɛk.təˈmen/ /im.pəɾˌfɛk.təˈment/ (adv)
imperfettamente

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ (n, masc)
imperfetto

imperi (n, masc)
impero
  Acció d'imperar o manar amb autoritat.
imperio, impero
  Estats subjectes a l'emperador.
  Dignitat de l'emperador.
  Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ (adj)
imperiale
  pertanyent a l'emperador o a l'imperi

imperiosament /im.pe.ɾiˌo.zaˈmen/ /im.pe.ɾiˌo.zaˈment/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈmen/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
imperiosamente

imperitament /im.peˌɾi.taˈmen/ /im.peˌɾi.taˈment/ /im.pəˌɾi.təˈmen/ /im.pəˌɾi.təˈment/ (adv)
imperitamente

imperiós /im.pe.ɾiˈos/ /im.pə.ɾiˈos/ (adj, masc)
imperioso
  que mana amb imperi, o que es fa amb imperi.

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ (adj)
impermeabile
  Qualitat que tenen alguns materials d'impedir el pas de líquids a través.

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ (n, masc)
impermeabile
  Peça de vestir que es posa per damunt de tot i que es fa servir els dies de pluja perquè està feta d'un material que no permet el pas de líquids a través.

impermeablement /im.per.meˌab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.meˌa.bɫeˈment/ /im.peɾ.meˌa.βɫeˈmen/ /im.pər.meˌa.βɫəˈmen/ /im.pər.meˌab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.meˌab.bɫəˈment/ (adv)
impermeabilmente

impersonalment /im.per.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈment/ /im.pər.suˌnaɫˈmen/ /im.pəɾ.soˌnaɫˈment/ (adv)
impersonalmente

impertinent /im.per.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnent/ /im.pər.tiˈnen/ /im.pəɾ.tiˈnent/ (adj)
impertinente

impertinentment /im.per.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈment/ /im.pər.tiˌnemˈmen/ /im.pəɾ.tiˌnemˈment/ (adv)
impertinentemente

impertorbablement /im.per.torˌβab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.toɾˌba.bɫeˈment/ /im.peɾ.toɾˌβa.βɫeˈmen/ /im.pər.turˌba.βɫəˈmen/ /im.pər.turˌbab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.toɾˌbab.bɫəˈment/ (adv)
imperturbabilmente

impertèrritament /im.perˌtɛ.ri.taˈmen/ /im.peɾˌtɛ.ri.taˈmen/ /im.peɾˌtɛ.ri.taˈment/ /im.pərˌtɛ.ri.təˈmen/ /im.pəɾˌtɛ.ri.təˈment/ (adv)
imperterritamente

impetrable /im.peˈtɾa.bɫe/ /im.peˈtɾa.βɫe/ /im.peˈtɾab.bɫe/ /im.pəˈtɾa.βɫə/ /im.pəˈtɾab.bɫə/ (adj)
impetrabile
  Que es pot impetrar.

impetració (n, fem)
impetrazione

impetrar /im.peˈtɾa/ /im.peˈtɾaɾ/ /im.pəˈtɾa/ (v)
impetrare
  Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.

impetuosament /im.pe.tuˌo.zaˈmen/ /im.pe.tuˌo.zaˈment/ /im.pə.tuˌo.zəˈmen/ /im.pə.tuˌo.zəˈment/ (adv)
impetuosamente

impiament /imˌpi.aˈmen/ /imˌpi.aˈment/ /imˌpi.əˈmen/ /imˌpi.əˈment/ (adv)
empiamente

impietosament /im.pi.eˌto.zaˈmen/ /im.pi.eˌto.zaˈment/ /im.pi.əˌto.zəˈmen/ /im.pi.əˌto.zəˈment/ (adv)
impietosamente

implacablement /im.pɫaˌka.bɫeˈment/ /im.pɫaˌka.βɫeˈmen/ /im.pɫaˌkab.bɫeˈmen/ /im.pɫəˌka.βɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈment/ (adv)
implacabilmente

implant /imˈpɫan/ /imˈpɫant/ (n, masc)
implianto

implantar /im.pɫanˈta/ /im.pɫanˈtaɾ/ /im.pɫənˈta/ (v)
impiantare
  Plantar profundament de forma que arreli.
  Introduir un costum, establir una institució.

implementar /im.pɫe.menˈˈta// /im.pɫe.menˈˈtaɾ// /imˈpɫə.mənˈta// (v)
implementare

implicar /im.pɫiˈka/ /im.pɫiˈkaɾ/ (v)
implicare
  Tenir com a conseqüència natural.
implicarsi
  (pronominal) Involucrar-se, comprometre's.
  (amb adverbis de negació) no implicar: no obstar, no impedir, no destorbar.

imploració (n, fem)
implorare

implorar /im.pɫoˈɾa/ /im.pɫoˈɾaɾ/ /im.pɫuˈɾa/ (v)
implorar

implícitament /imˌpɫi.si.taˈmen/ /imˌpɫi.si.taˈment/ /imˌpɫi.si.təˈmen/ /imˌpɫi.si.təˈment/ (adv)
implicitamente

impolíticament /im.poˌɫi.ti.kaˈmen/ /im.poˌɫi.ti.kaˈment/ /im.poˌɫi.ti.kəˈment/ /im.puˌɫi.ti.kəˈmen/ (adv)
impoliticamente

imponderablement /im.pon.deˌɾa.bɫeˈment/ /im.pon.deˌɾa.βɫeˈmen/ /im.pon.deˌɾab.bɫeˈmen/ /im.pon.dəˌɾab.bɫəˈment/ /im.pun.dəˌɾa.βɫəˈmen/ /im.pun.dəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
imponderabilmente

imponentment /im.poˌnemˈmen/ /im.poˌnemˈment/ /im.puˌnemˈmen/ (adv)
imponentemente

impopularment /im.po.puˌɫarˈmen/ /im.po.puˌɫaɾˈmen/ /im.po.puˌɫaɾˈment/ /im.pu.puˌɫarˈmen/ (adv)
impopolarmente

import /imˈpɔrt/ (n, masc)
suma

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ (n, fem)
importazione

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ (adj)
importante
  Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ (adv)
importantemente

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ (v)
importare
  Ser convenient, favorable, d'importància.
  Valer o arribar a tal quantitat les coses comprades.
introdurre, importare
  (comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.

importunament /im.porˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈment/ /im.poɾˌtu.nəˈment/ /im.purˌtu.nəˈmen/ (adv)
importunamente

importunar /am.pul.tuˈna/ /im.por.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈnaɾ/ /im.pur.tuˈna/ (v)
importunare

importància /im.poɾˈtan.si.a/ /im.poɾˈtan.si.ə/ /im.purˈtan.si.ə/ (n, fem)
importanza

imposantment /im.poˌzamˈmen/ /im.poˌzamˈment/ /im.puˌzamˈmen/ (adv)
imponentemente

imposar /im.poˈza/ /im.poˈzaɾ/ /im.puˈza/ (v)
imporre
  Carregar, posar alguna cosa damunt d'una altra.
insegnare
  Instruir a algú en alguna matèria.
inspirar
  Infondre respecte, por.

impossibilitar /im.po.si.bi.ɫiˈta/ /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /im.po.si.βi.ɫiˈta/ /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ (v)
impossibilitare

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ (adj)
impossibile

impossiblement /im.poˌsi.bɫeˈment/ /im.poˌsi.βɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫəˈment/ /im.puˌsi.βɫəˈmen/ /im.puˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
impossibilmente

impost (n, masc)
tassa, imposta

impost especial (n, masc)
accisa

impost sobre el valor afegit (n, masc)
evasione fiscale

impostar /im.posˈta/ /im.posˈtaɾ/ /im.pusˈta/ (v)
impostare

impostura /im.posˈtu.ɾa/ /im.posˈtu.ɾə/ /im.pusˈtu.ɾə/ (n, fem)
impostura

imprecació /im.pɾe.ka.siˈo/ /im.pɾə.kə.siˈo/ (n, fem)
imprecazione

imprecar /im.pɾeˈka/ /im.pɾeˈkaɾ/ /im.pɾəˈka/ (v)
imprecare

imprecís /im.pɾeˈsis/ /im.pɾəˈsis/ (adj, masc)
impreciso

impregnació /im.pɾeŋ.na.siˈo/ /im.pɾəŋ.nə.siˈo/ (n, fem)
impregnamento

impregnar /im.pɾeŋˈna/ /im.pɾeɡˈna/ /im.pɾeɡˈnaɾ/ /im.pɾəŋˈna/ (v)
impregnare

impremta /imˈpɾem.ta/ /imˈpɾem.tə/ (n, fem)
stampa
  Art d'imprimir.
stamperia
  Oficina o lloc on s'imprimeix.

imprescindible /im.pɾe.sinˈdi.bɫe/ /im.pɾe.sinˈdi.βɫe/ /im.pɾe.sinˈdib.bɫe/ /im.pɾə.sinˈdi.βɫə/ /im.pɾə.sinˈdib.bɫə/ /im.pɾəs.sinˈdib.bɫə/ (adj)
indispensabile

imprescindiblement /im.pɾe.sinˌdi.bɫeˈment/ /im.pɾe.sinˌdi.βɫeˈmen/ /im.pɾe.sinˌdib.bɫeˈmen/ /im.pɾə.sinˌdi.βɫəˈmen/ /im.pɾə.sinˌdib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.sinˌdib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.sinˌdib.bɫəˈment/ (adv)
imprescindibilmente

imprescriptiblement /im.pɾes.kɾipˌti.bɫeˈment/ /im.pɾes.kɾipˌti.βɫeˈmen/ /im.pɾes.kɾipˌtib.bɫeˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌti.βɫəˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌtib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌtib.bɫəˈment/ (adv)
imprescrittibilmente

impressionant /im.pɾe.si.oˈnan/ /im.pɾe.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.uˈnan/ /im.pɾə.si.uˈnant/ (adj)
impressionante

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ (v)
imprimere

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ (n, fem)
impressione
  Acció o efecte d'imprimir.
  Marca o senyal que alguna cosa deixa en una altra pressionant.
  Efecte o alteració que un cos causa en un altre.
  Efecte que fan les coses espirituals en l'ànim.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ (adj, masc)
stampante
  Que imprimeix.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ (n, masc)
stampatore
  Qui imprimeix o és amo d'una impremta.

impressora /im.pɾeˈso.ɾa/ /im.pɾəˈso.ɾə/ (n, fem)
stampante
  (informàtica) dispositiu per imprimir

imprevistament /im.pɾeˌvis.taˈment/ /im.pɾeˌβis.taˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈment/ /im.pɾəˌβis.təˈmen/ (adv)
inaspettatamente

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ (v)
stampare
  Estampar, donar a la impremta.

improbablement /im.pɾoˌba.bɫeˈment/ /im.pɾoˌbab.bɫəˈment/ /im.pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /im.pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /im.pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /im.pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /im.pɾuˌβab.bɫəˈmen/ (adv)
improbabilmente

improcedentment /im.pɾo.seˌðemˈmen/ /im.pɾo.seˌðemˈment/ /im.pɾo.səˌðemˈment/ /im.pɾu.səˌðemˈmen/ (adv)
sconvenientemente

improductivament /im.pɾo.ðukˌti.vaˈment/ /im.pɾo.ðukˌti.vəˈment/ /im.pɾo.ðukˌti.βaˈmen/ /im.pɾu.ðukˌti.vəˈmen/ /im.pɾu.ðukˌti.βəˈmen/ (adv)
improduttivamente

improperar /im.pɾo.peˈɾa/ /im.pɾo.peˈɾaɾ/ /im.pɾu.pəˈɾa/ (v)
rimproverare

improperi /im.pɾoˈpɛ.ɾi/ /im.pɾuˈpɛ.ɾi/ (n, masc)
improperio

improvisament /im.pɾoˌvi.zaˈment/ /im.pɾoˌvi.zəˈment/ /im.pɾoˌβi.zaˈmen/ /im.pɾuˌvi.zəˈmen/ /im.pɾuˌβi.zəˈmen/ (adv)
improvvisamente

improvisar /im.pɾo.viˈza/ /im.pɾo.viˈzaɾ/ /im.pɾo.βiˈza/ /im.pɾo.βiˈzaɾ/ /im.pɾu.viˈza/ /im.pɾu.βiˈza/ (v)
improvvisare

imprudentment /im.pɾuˌðemˈmen/ /im.pɾuˌðemˈment/ (adv)
imprudentemente

impròpiament /imˌpɾɔ.pi.aˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.aˈment/ /imˌpɾɔ.pi.əˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.əˈment/ (adv)
impropriamente

impudentment /im.puˌðemˈmen/ /im.puˌðemˈment/ (adv)
impudentemente

impugnació /im.puŋ.na.siˈo/ /im.puŋ.nə.siˈo/ /im.puɡ.na.siˈo/ (n, fem)
impugnazione

impugnador /im.puŋ.naˈðo/ /im.puŋ.nəˈðo/ /im.puɡ.naˈðoɾ/ (n, masc)
impugnatore

impugnar /im.puŋˈna/ /im.puɡˈna/ /im.puɡˈnaɾ/ (v)
impugnare

impugnatiu /im.puŋ.naˈtiw/ /im.puŋ.nəˈtiw/ /im.puɡ.naˈtiw/ (adj, masc)
impugnare
  Que impugna o és capaç d'impugnar.

impuls /imˈpuɫs/ (n, masc)
impulsione, impulso

impulsiu /im.puɫˈsiw/ (adj, masc)
impulsivo
  Que impel·leix o pot impel·lir.

impulsivament /im.puɫˌsi.vaˈment/ /im.puɫˌsi.vəˈmen/ /im.puɫˌsi.vəˈment/ /im.puɫˌsi.βaˈmen/ /im.puɫˌsi.βəˈmen/ (adv)
impulsivamente

impunement /imˌpu.neˈmen/ /imˌpu.neˈment/ /imˌpu.nəˈmen/ /imˌpu.nəˈment/ (adv)
impunemente

impurament /imˌpu.ɾaˈmen/ /imˌpu.ɾaˈment/ /imˌpu.ɾəˈmen/ /imˌpu.ɾəˈment/ (adv)
impuramente

impuritat /im.pu.ɾiˈtat/ (n, fem)
impurità

imputable /im.puˈta.bɫe/ /im.puˈta.βɫe/ /im.puˈta.βɫə/ /im.puˈtab.bɫe/ /im.puˈtab.bɫə/ (adj)
imputabile
  Que es pot imputar.

imputació /im.pu.ta.siˈo/ /im.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
imputazione

imputar /im.puˈta/ /im.puˈtaɾ/ (v)
imputare
  Atribuir alguna culpa, delicte o acció.

impàvid /imˈpa.vit/ /imˈpa.vit/ /imˈpa.βit/ (adj, masc)
imperterrito

impàvidament /imˌpa.vi.ðaˈment/ /imˌpa.vi.ðəˈmen/ /imˌpa.vi.ðəˈment/ /imˌpa.βi.ðaˈmen/ /imˌpa.βi.ðəˈmen/ (adv)
impavidamente

impúdicament /imˌpu.ði.kaˈmen/ /imˌpu.ði.kaˈment/ /imˌpu.ði.kəˈmen/ /imˌpu.ði.kəˈment/ (adv)
impudicamente

inaccessiblement /i.nak.seˌsi.bɫeˈment/ /i.nak.seˌsi.βɫeˈmen/ /i.nak.seˌsib.bɫeˈmen/ /i.nək.səˌsi.βɫəˈmen/ /i.nək.səˌsib.bɫəˈmen/ /i.nək.səˌsib.bɫəˈment/ (adv)
inaccessibilmente

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ (adj, masc)
inattivo

inadequadament /i.na.ðeˌkwa.ðaˈmen/ /i.na.ðeˌkwa.ðaˈment/ /i.nə.ðəˌkwa.ðəˈmen/ /i.nə.ðəˌkwa.ðəˈment/ (adv)
inadeguatamente

inadvertidament /i.nad.berˌti.ðaˈmen/ /i.nad.beɾˌti.ðaˈmen/ /i.nad.veɾˌti.ðaˈment/ /i.nəb.vərˌti.ðəˈmen/ /i.nəb.vəɾˌti.ðəˈment/ /i.nəd.bərˌti.ðəˈmen/ (adv)
inavvertitamente

inalterablement /i.naɫ.teˌɾa.bɫeˈment/ /i.naɫ.teˌɾa.βɫeˈmen/ /i.naɫ.teˌɾab.bɫeˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾa.βɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
inalterabilmente

inanició /i.na.ni.siˈo/ /i.nə.ni.siˈo/ (n, fem)
inanizione

inauguració /i.naw.ɣu.ɾa.siˈo/ /i.nəw.ɣu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
inaugurazione

inaugural /in.aw.ɣuˈɾaɫ/ /in.əw.ɣuˈɾaɫ/ (adj)
inaugurale
  aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

inaugurar /i.naw.ɣuˈɾa/ /i.naw.ɣuˈɾaɾ/ /i.nəw.ɣuˈɾa/ (v)
inaugurare
  Obrir o començar de forma solemne.

incalculablement /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈment/ (adv)
incalcolabilmente

incansablement /iŋ.kanˌsa.bɫeˈment/ /iŋ.kanˌsa.βɫeˈmen/ /iŋ.kanˌsab.bɫeˈmen/ /iŋ.kənˌsa.βɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈment/ (adv)
instancabilmente

incapacitar /iŋ.ka.pa.siˈta/ /iŋ.ka.pa.siˈtaɾ/ /iŋ.kə.pə.siˈta/ (v)
inabilitare

incardinar /iŋ.kar.ðiˈna/ /iŋ.kaɾ.ðiˈnaɾ/ /iŋ.kər.ðiˈna/ (v)
incardinare

incautament /iŋˌkaw.taˈmen/ /iŋˌkaw.taˈment/ /iŋˌkaw.təˈmen/ /iŋˌkaw.təˈment/ (adv)
incautamente

incendi (n, masc)
incendio, falò

incendiar /in.sen.diˈa/ /in.sen.diˈaɾ/ /in.sən.diˈa/ (v)
incendiare

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ (adj, masc)
incendiario
  Que maliciosament causa incendis.

incentivar /in.sen.tiˈvaɾ/ /in.sen.tiˈβa/ /in.sen.tiˈβaɾ/ /in.sən.tiˈva/ /in.sən.tiˈβa/ (v)
incentivare

incertament /inˌsɛr.taˈmen/ /inˌsɛr.təˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈment/ /inˌsɛɾ.təˈment/ (adv)
incertamente

incessablement /in.seˌsa.bɫeˈment/ /in.seˌsa.βɫeˈmen/ /in.seˌsab.bɫeˈmen/ /in.səˌsa.βɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈment/ (adv)
incessabilmente

incessantment /in.seˌsamˈmen/ /in.seˌsamˈment/ /in.səˌsamˈmen/ /in.səˌsamˈment/ (adv)
incessantemente

incestuosament /in.ses.tuˌo.zaˈmen/ /in.ses.tuˌo.zaˈment/ /in.səs.tuˌo.zəˈmen/ /in.səs.tuˌo.zəˈment/ (adv)
incestuosamente

incident /in.siˈðen/ /in.siˈðent/ /in.siˈðent/ (adj)
incidente
  que té una incidència accessòria

incidentalment /in.si.ðenˌtaɫˈmen/ /in.si.ðenˌtaɫˈment/ /in.si.ðənˌtaɫˈmen/ /in.si.ðənˌtaɫˈment/ (adv)
incidentalmente

incidentment /in.siˌðemˈmen/ /in.siˌðemˈment/ (adv)
incidentemente

incidir /in.siˈði/ /in.siˈðiɾ/ (v)
incidere
  Topar sobre una superfície.
  Repercutir una cosa en una altra.

incidència /in.siˈðɛn.si.a/ (n, fem)
incidenza

incinerar /in.si.neˈɾa/ /in.si.neˈɾaɾ/ /in.si.nəˈɾa/ (v)
incinerare

incitador /in.si.taˈðo/ /in.si.taˈðoɾ/ /in.si.təˈðo/ (adj, masc)
incitatore
  Que incita.

incitament /in.si.taˈmen/ /in.si.taˈment/ /in.si.təˈmen/ /in.si.təˈment/ (n, masc)
incitazione

incitar /in.siˈta/ /in.siˈtaɾ/ (v)
incitare

incitatiu /in.si.taˈtiw/ /in.si.təˈtiw/ (adj, masc)
incitativo
  que incita o té virtut d'incitar

incivilment /in.siˌviɫˈmen/ /in.siˌviɫˈment/ /in.siˌβiɫˈmen/ (adv)
incivilmente

inclemència /iŋ.kɫeˈmɛn.si.a/ /iŋ.kɫəˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
inclemenza

inclinació /iŋ.kɫi.na.siˈo/ /iŋ.kɫi.nə.siˈo/ (n, fem)
inclinazione, affezione
  Acció i efecte d'inclinar o inclinar-se.

inclinar /iŋ.kɫiˈna/ /iŋ.kɫiˈnaɾ/ (v)
inclinare
  Tòrcer cap avall alguna cosa.
indurre
  Girar o persuadir algú que faci alguna cosa.
piegare
  (pronominal) Decantar-se cap un costat.
incline
  (pronominal) Tenir propensió natural a alguna cosa.

inclinat /iŋ.kɫiˈnat/ (adj, masc)
inclinato
  que té inclinació

inclinatiu /iŋ.kɫi.naˈtiw/ /iŋ.kɫi.nəˈtiw/ (adj, masc)
inclinativo
  que inclina o pot inclinar

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ (v)
includere

inclusivament /iŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
inclusivamente

incoar /iŋ.koˈa/ /iŋ.koˈaɾ/ /iŋ.kuˈa/ (v)
incoare

incoherent (adj, neut)
incoerente

incoherentment /iŋ.ko.eˌɾemˈmen/ /iŋ.ko.eˌɾemˈment/ /iŋ.ko.əˌɾemˈment/ /iŋ.ku.əˌɾemˈmen/ (adv)
incoerentemente

incommutablement /iŋ.kom.muˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kom.muˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.muˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.muˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kum.muˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.muˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
incommutabilmente

incomodar /iŋ.ko.moˈða/ /iŋ.ko.moˈðaɾ/ /iŋ.ku.muˈða/ (v)
incommodare

incomoditat /iŋ.ko.mo.ðiˈtat/ /iŋ.ku.mu.ðiˈtat/ (n, fem)
scomodità

incomparablement /iŋ.kom.paˌɾa.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌɾa.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌɾab.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌɾab.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌɾa.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
incomparabilmente

incompatiblement /iŋ.kom.paˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
incompatibilmente

incompetentment /iŋ.kom.peˌtemˈmen/ /iŋ.kom.peˌtemˈment/ /iŋ.kom.pəˌtemˈment/ /iŋ.kum.pəˌtemˈmen/ (adv)
incompetentemente

incompletament /iŋ.komˌpɫe.taˈmen/ /iŋ.komˌpɫe.taˈment/ /iŋ.komˌpɫɛ.təˈment/ /iŋ.kumˌpɫɛ.təˈmen/ (adv)
incompiutamente

incomprensiblement /iŋ.kom.pɾenˌsi.bɫeˈment/ /iŋ.kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾenˌsib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾənˌsib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pɾənˌsi.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
incomprensibilmente

incomunicar /iŋ.ko.mu.niˈka/ /iŋ.ko.mu.niˈkaɾ/ /iŋ.ku.mu.niˈka/ (v)
isolare

inconcebiblement /iŋ.kon.seˌbi.bɫeˈment/ /iŋ.kon.seˌβi.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.seˌβib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.səˌbib.bɫəˈment/ /iŋ.kun.səˌbib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβi.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβib.bɫəˈmen/ (adv)
inconcepibilmente

inconciliablement /iŋ.kon.si.ɫiˌa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.si.ɫiˌa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/ (adv)
inconcepibilmente

incondicional /iŋ.kon.di.si.oˈnaɫ/ /iŋ.kun.di.si.uˈnaɫ/ (adj)
incondizionato

incondicionalment /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
incondizionatamente

inconfutablement /iŋ.koɱ.fuˌta.bɫeˈment/ /iŋ.koɱ.fuˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kuɱ.fuˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kuɱ.fuˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
inconfutabilmente

incongruentment /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /iŋ.kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ (adv)
incongruentemente

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ (adj)
incosciente
  Que no és conscient.
  Brètol, irreflexiu.

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ (n, masc)
inconscio
  Part de la ment humana que recull els instints i pensaments reprimits segons la teoria de Freud.

inconscientment /iŋ.kon.siˌemˈmen/ /iŋ.kon.siˌemˈment/ /iŋ.kun.siˌemˈmen/ (adv)
incoscientemente

inconsideradament /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /iŋ.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /iŋ.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
sconsideratamente

inconsolablement /iŋ.kon.soˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.soˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.suˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.suˌɫab.bɫəˈmen/ (adv)
inconsolabilmente

inconstant /iŋ.konsˈtan/ /iŋ.konsˈtant/ /iŋ.kunsˈtan/ (adj)
incostante

inconstantment /iŋ.konsˌtamˈmen/ /iŋ.konsˌtamˈment/ /iŋ.kunsˌtamˈmen/ (adv)
incostantemente

inconstitucionalment /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
incostituzionalmente

incontestablement /iŋ.kon.tesˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tesˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tesˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.təsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.təsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.təsˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
incontestabilmente

incontinent /iŋ.kon.tiˈnen/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kun.tiˈnen/ /iŋ.kun.tiˈnent/ (adj)
incontinente

incontinentment /iŋ.kon.tiˌnemˈmen/ /iŋ.kon.tiˌnemˈment/ /iŋ.kun.tiˌnemˈmen/ (adv)
incontinentemente

incontrastablement /iŋ.kon.tɾasˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾasˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾasˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾəsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.tɾəsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾəsˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
incontrastabilmente

incontrovertiblement /iŋ.kon.tɾo.veɾˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾo.vəɾˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kon.tɾo.βerˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾo.βeɾˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.vərˌtib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
incontrovertibilmente

inconvenientment /iŋ.kom.be.niˌemˈmen/ /iŋ.koɱ.ve.niˌemˈment/ /iŋ.koɱ.və.niˌemˈment/ /iŋ.kum.bə.niˌemˈmen/ /iŋ.kuɱ.və.niˌemˈmen/ (adv)
sconvenientemente

incorporació /iŋ.koɾ.po.ɾa.siˈo/ /iŋ.koɾ.po.ɾə.siˈo/ /iŋ.kur.pu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
incorporazione

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ (v)
incorporare, aderire
  Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
aderire
  (pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.
alzare
  Asseure qui estava ajagut.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ (adv)
scorrettamente

incorregiblement /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.bɫeˈment/ /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒib.bɫeˈmen/ /iŋ.ko.rəˌʒib.bɫəˈment/ /iŋ.ku.rəˌʒi.βɫəˈmen/ /iŋ.ku.rəˌʒib.bɫəˈmen/ (adv)
incorreggibilmente

incorruptiblement /iŋ.ko.rupˌti.bɫeˈment/ /iŋ.ko.rupˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.rupˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.ko.rupˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.ku.rupˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.ku.rupˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
incorruttibilmente

incrassar /iŋ.kɾaˈsa/ /iŋ.kɾaˈsaɾ/ /iŋ.kɾəˈsa/ (v)
crasso

increment /iŋ.kɾeˈmen/ /iŋ.kɾeˈment/ /iŋ.kɾəˈmen/ /iŋ.kɾəˈment/ (n, masc)
incremento

incrementar /iŋ.kɾe.menˈta/ /iŋ.kɾe.menˈtaɾ/ /iŋ.kɾə.mənˈta/ (v)
incrementare

increpació /iŋ.kɾe.pa.siˈo/ /iŋ.kɾə.pə.siˈo/ (n, fem)
increpazione

increpar /iŋ.kɾeˈpa/ /iŋ.kɾeˈpaɾ/ /iŋ.kɾəˈpa/ (v)
increpare

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ (adj)
incredibile
  Impossible de creure.
  Extraordinari, sorprenent.

increïblement /iŋ.kɾeˌi.bɫeˈment/ /iŋ.kɾeˌi.βɫeˈmen/ /iŋ.kɾeˌib.bɫeˈmen/ /iŋ.kɾəˌi.βɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈment/ (adv)
incredibilmente

incriminar /iŋ.kɾi.miˈna/ /iŋ.kɾi.miˈnaɾ/ (v)
incriminare

incrustar /iŋ.kɾusˈta/ /iŋ.kɾusˈtaɾ/ (v)
incrostare

inculcar /iŋ.kuɫˈka/ /iŋ.kuɫˈkaɾ/ (v)
inculcare

inculpar /iŋ.kuɫˈpa/ /iŋ.kuɫˈpaɾ/ (v)
incolpare

inculte /iŋˈkuɫ.te/ /iŋˈkuɫ.tə/ (adj, masc)
incolto
  No conreat.
  Sense educació.

incumbir /iŋ.kumˈbi/ /iŋ.kumˈbiɾ/ (v)
incombere

incumbència /iŋ.kumˈbɛn.si.a/ /iŋ.kumˈbɛn.si.ə/ (n, fem)
incumbenza

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ (n, masc)
incunabulo, incunabolo

incurosament /iŋ.kuˌɾo.zaˈmen/ /iŋ.kuˌɾo.zaˈment/ /iŋ.kuˌɾo.zəˈmen/ /iŋ.kuˌɾo.zəˈment/ (adv)
trascuratamente

incís /inˈsis/ (n, masc)
inciso
  Proposició que introdueix una interrupció, generalment per afegir un aclariment.

incògnitament /iŋˌkɔŋ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈment/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈment/ (adv)
incognitamente

incòmodament /iŋˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /iŋˌkɔ.mo.ðaˈment/ /iŋˌkɔ.mo.ðəˈment/ /iŋˌkɔ.mu.ðəˈmen/ (adv)
incomodamente

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ (adj, masc)
incomodo
  Que incomoda o que no té comoditat.

incòngruament /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ (adv)
incongruamente

incórrer /iŋˈko.re/ /iŋˈko.reɾ/ /iŋˈko.rə/ (v)
incorrere

indagació /in.da.ɣa.siˈo/ /in.də.ɣə.siˈo/ (n, fem)
indagazione

indagar /in.daˈɣa/ /in.daˈɣaɾ/ /in.dəˈɣa/ (v)
indagare

indecentment /in.deˌsemˈmen/ /in.deˌsemˈment/ /in.dəˌsemˈmen/ /in.dəˌsemˈment/ (adv)
indecentemente

indeclinablement /in.de.kɫiˌna.bɫeˈment/ /in.de.kɫiˌna.βɫeˈmen/ /in.de.kɫiˌnab.bɫeˈmen/ /in.də.kɫiˌna.βɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈment/ (adv)
indeclinabilmente

indecorosament /in.de.koˌɾo.zaˈmen/ /in.de.koˌɾo.zaˈment/ /in.də.koˌɾo.zəˈment/ /in.də.kuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
indecorosamente

indecís /in.deˈsis/ (adj, masc)
indeciso
  Que encara està per resoldre.

indefectiblement /in.de.fekˌti.bɫeˈment/ /in.de.fekˌti.βɫeˈmen/ /in.de.fekˌtib.bɫeˈmen/ /in.də.fəkˌti.βɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈment/ (adv)
indefettibilmente

indefiniblement /in.de.fiˌni.bɫeˈment/ /in.de.fiˌni.βɫeˈmen/ /in.de.fiˌnib.bɫeˈmen/ /in.də.fiˌni.βɫəˈmen/ /in.də.fiˌnib.bɫəˈmen/ /in.də.fiˌnib.bɫəˈment/ (adv)
indefinibilmente

indefinidament /in.de.fiˌni.ðaˈmen/ /in.de.fiˌni.ðaˈment/ /in.də.fiˌni.ðəˈmen/ /in.də.fiˌni.ðəˈment/ (adv)
indefinitamente

indefinit /in.de.fiˈnit/ /in.də.fiˈnit/ (adj, masc)
indefinito

indegudament /in.deˌɣu.ðaˈmen/ /in.deˌɣu.ðaˈment/ /in.dəˌɣu.ðəˈmen/ /in.dəˌɣu.ðəˈment/ (adv)
indebitamente

indeleblement /in.deˌɫe.bɫeˈment/ /in.deˌɫe.βɫeˈmen/ /in.deˌɫeb.bɫeˈmen/ /in.dəˌɫe.βɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈment/ (adv)
indelebilmente

indeliberadament /in.de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /in.de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /in.də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
indeliberatamente

indelicadament /in.de.ɫiˌka.ðaˈmen/ /in.de.ɫiˌka.ðaˈment/ /in.də.ɫiˌka.ðəˈmen/ /in.də.ɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
indelicatamente

indemne /inˈdem.ne/ /inˈdɛm.nə/ (adj)
indenne
  lliure i exempt de cap dany

indemnitat /in.dem.niˈtat/ /in.dəm.niˈtat/ (n, masc)
indennità

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ (n, masc)
indennità

indemnitzar /in.dem.niˈd͡za/ /in.dem.niˈza/ /in.dem.niˈzaɾ/ (v)
indennizare

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ (adj)
indipendente
  Lliure, sense subjecció ni dependència

independentisme /in.de.pen.denˈtiz.me/ /in.də.pən.dənˈtiz.mə/ (n, masc)
indipendentismo

independentment /in.de.penˌdemˈmen/ /in.de.penˌdemˈment/ /in.də.pənˌdemˈmen/ /in.də.pənˌdemˈment/ (adv)
indipendentemente

independitzar /in.de.pen.diˈd͡za/ /in.de.pen.diˈzaɾ/ /in.də.pən.didˈza/ (v)
emancipare

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ (n, fem)
indipendenza

indexar /in.dekˈsa/ /in.dekˈsaɾ/ /in.dəkˈsa/ (v)
indicizzare

indi (n, masc)
indiano
  Natural de l’Índia.
  Indígena d’Amèrica.
indio
  Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ (n, fem)
indicazione

indicador /in.di.kaˈðo/ /in.di.kaˈðoɾ/ /in.di.kəˈðo/ (adj, masc)
indicatore
  Que indica o que pot indicar.

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ (v)
indicare

indicat /in.diˈkat/ (adj, masc)
indicato

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ (n, masc)
indicativo

indiciar /in.di.siˈa/ /in.di.siˈaɾ/ (v)
indiziare

indiferència /in.di.feˈɾɛn.si.a/ /in.di.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
indifferenza

indigent /in.diˈd͡ʒen/ /in.diˈd͡ʒent/ /in.diˈʒen/ /in.diˈʒent/ (n, neut)
indigente

indigestar-se /in.di.d͡ʒesˈtaɾ.se/ /in.di.ʒəsˈtar.sə/ (v)
indigestione

indigets /in.diˈd͡ʒets/ /in.diˈʒɛts/ (n, masc)
indigeti
  Forma plural de indiget ‎(«diferents individus de la tribu ibera»).

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ (n, fem)
indignazione

indignament /inˌdiŋ.naˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈment/ /inˌdiɡ.naˈmen/ /inˌdiɡ.naˈment/ (adv)
indegnamente

indignar /in.diŋˈna/ /in.diɡˈna/ /in.diɡˈnaɾ/ (v)
irritare

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ (adj, masc)
indegno
  Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indignitat /in.diŋ.niˈtat/ /in.diɡ.niˈtat/ (n, fem)
indignità

indisciplinar /in.di.si.pɫiˈna/ /in.di.si.pɫiˈnaɾ/ /in.dis.si.pɫiˈna/ (v)
indisciplinato
  (pronominal) Incomplir la disciplina.

indisposar /in.dis.poˈza/ /in.dis.poˈzaɾ/ /in.dis.puˈza/ (v)
inimicare
  Privar de la disposició convenient envers algú, o llevar la preparació necessària per alguna cosa.
ammalare
  causar alguna indisposició o falta de salud.

indisposició /in.dis.po.zi.siˈo/ /in.dis.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
indispozione, infirmità
  falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ (n, masc)
individuo
  Persona membre d'un grup social, comunitat.

individuació /in.di.vi.ðu.a.siˈo/ /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/ (n, fem)
individuazione

individual /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.βi.ðuˈaɫ/ (adj)
individuale
  Propi de l'individu o que li pertany.

individualitzar /in.di.vi.ðu.a.ɫiˈzaɾ/ /in.di.vi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈza/ /in.di.βi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
individuare

inducció /in.duk.siˈo/ (n, fem)
induzione, inducimento
  Acció d'induir.

induir /in.duˈi/ /in.duˈiɾ/ (v)
indurre
  Instigar, persuadir, moure a algú a fer quelcom.
fare
  Ocasionar, donar motiu perquè s'esdevingui un fet.

indult /inˈduɫ/ /inˈduɫt/ (n, masc)
indulto

indultar /in.duɫˈta/ /in.duɫˈtaɾ/ (v)
riporre

industrialitzar /in.dus.tɾi.a.liˈd͡za/ /in.dus.tɾi.a.liˈzaɾ/ /in.dus.tɾi.ə.lidˈza/ (v)
industrializzare

industriar /in.dus.tɾiˈa/ /in.dus.tɾiˈaɾ/ (v)
insegnare

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ (adj)
indigeno
  Que és nascut a la pròpia terra.

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ (n, neut)
indigeno
  Persona nascuda a la pròpia terra, en contraposició als vinguts de fora.

inebriar /i.ne.bɾiˈaɾ/ /i.ne.βɾiˈa/ /i.nə.βɾiˈa/ (v)
inebriare

inert /iˈnɛrt/ (adj)
inerte

inexorable /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/ /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/ /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ (adj)
inesorabile

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ (adj, masc)
inesperto

infamació /iɱ.fa.ma.siˈo/ /iɱ.fə.mə.siˈo/ (n, fem)
infamamento

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ (adj, masc)
infamatore
  Que infama.

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ (n, masc)
infamatore
  Qui infama.

infamar /iɱ.faˈma/ /iɱ.faˈmaɾ/ /iɱ.fəˈma/ (v)
infamare

infamatori /iɱ.fa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fə.məˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
infamatorio
  allò que infama

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ (adj)
infame
  que no té honra, crèdit o estimació.
  molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ (n, masc)
bambino
  Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ (n, fem)
fanteria

infantil /iɱ.fanˈtiɫ/ /iɱ.fənˈtiɫ/ (adj)
infantile
  Relatiu o pertanyent a l'infant, al nen.
  Immadur, inconsistent, cridaner.

infatuació /iɱ.fa.tu.a.siˈo/ /iɱ.fə.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
infatuazione

infatuar /iɱ.fa.tuˈa/ /iɱ.fa.tuˈaɾ/ /iɱ.fə.tuˈa/ (v)
infatuare

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ (n, fem)
infectione, infezione

infecciós /iɱ.fek.siˈos/ /iɱ.fək.siˈos/ (adj, masc)
infettivo

infectar /iɱ.fekˈta/ /iɱ.fekˈtaɾ/ /iɱ.fəkˈta/ (v)
infettare

infeliç /iɱ.feˈɫis/ /iɱ.fəˈɫis/ (adj)
infelice
  Que no és feliç.

inferior /iɱ.fe.ɾiˈoɾ/ /iɱ.fə.ɾiˈo/ /iɱ.fə.ɾiˈor/ (adj)
inferiore
  Situat a la part més baixa d'un lloc.

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ (v)
inferire

infermer /iɱ.ferˈme/ /iɱ.feɾˈmeɾ/ (n, masc)
infermiere

infern /iɱˈfɛrn/ (n, masc)
inferno
  En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
  En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ (adj)
infiernale

infestació /iɱ.fes.ta.siˈo/ /iɱ.fəs.tə.siˈo/ (n, fem)
infestamento

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ (v)
infestare

infeudar /iɱ.fewˈða/ /iɱ.fewˈðaɾ/ /iɱ.fəwˈða/ (v)
infeudare

infibular /iɱ.fi.buˈɫaɾ/ /iɱ.fi.βuˈɫa/ (v)
infibulare

infidel /iɱ.fiˈðɛɫ/ (adj)
infedele
  No fidel.
  Traïdor, que trenca la confiança d'un altre o un pacte.
  Que manté una relació amorosa amb una persona fora de la parella.

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ (v)
infiltrare

infinit /iɱ.fiˈnit/ (adj, masc)
infinito

infirmar /iɱ.firˈma/ /iɱ.fiɾˈma/ /iɱ.fiɾˈmaɾ/ (v)
infirmare

infix /iɱˈfiks/ (n, masc)
infisso

inflació /iɱ.fɫa.siˈo/ (n, fem)
inflazione

inflamable /iɱ.fɫaˈma.bɫe/ /iɱ.fɫaˈma.βɫe/ /iɱ.fɫaˈmab.bɫe/ /iɱ.fɫəˈma.βɫə/ /iɱ.fɫəˈmab.bɫə/ (adj)
infiammabile
  Que és fàcil d'inflamar o d’inflamar-se.

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ (n, fem)
infiammazione

inflamar /iɱ.flaˈma/ /iɱ.flaˈmaɾ/ /iɱ.fləˈma/ (v)
infiammare

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ (v)
gonfiare
  Omplir de vent alguna cosa.
  (per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
gonfiare, gonfiarsi
  (pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ (v)
infliggere

influenciable /iɱ.fɫu.en.siˈa.bɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈa.βɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈab.bɫe/ /iɱ.fɫu.ən.siˈa.βɫə/ /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫə/ (adj)
influenziabile

influenciar /iɱ.flu.en.siˈa/ /iɱ.flu.en.siˈaɾ/ /iɱ.flu.ən.siˈa/ (v)
influenzare

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ (v)
influire
  Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ (n, fem)
influenza
  Acció i efecte d'influir.
  (metonímia) Intervenció que algú té en algun negoci per la seva autoritat, valiment i persuasió.
  (antic) Influença, malaltia produïda pels astres.

infondre /iɱˈfon.dɾe/ /iɱˈfon.dɾə/ (v)
infondere

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ (n, fem)
informazione
  Acció i efecte d'informar o informar-se.
  (dret) Indagació jurídica i legal d'algun fet o delecte.

informador /iɱ.for.maˈðo/ /iɱ.foɾ.maˈðoɾ/ /iɱ.foɾ.məˈðo/ /iɱ.fur.məˈðo/ (n, masc)
informatore

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ (v)
informare
  Donar informes o notícies d'alguna cosa.
  (filosofia) Donar forma a la matèria.
  (dret) Dir un advocat en judici allò que creu més convenient a favor del seu client.

informatitzar /iɱ.for.ma.tiˈd͡za/ /iɱ.foɾ.ma.tiˈzaɾ/ /iɱ.fur.mə.tidˈza/ (v)
informatizzare

informatiu /iɱ.foɾ.maˈtiw/ /iɱ.fur.məˈtiw/ (adj, masc)
informativo
  que informa o serveix per donar notícia d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ (adj)
informe
  Que no té la forma, figura i perfecció que li correspon.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ (n, masc)
informazione
  Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.
piazo
  (dret) Acte d'informar l'advocat i el mateix discurs que pronuncia.

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ (n, fem)
informatica
  Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infrautilitzar /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈd͡za/ /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈzaɾ/ /ˌiɱ.fɾə.u.ti.lidˈza/ (v)
sottoutilizzare

infravalorar /iɱ.fɾa.va.ɫoˈɾaɾ/ /iɱ.fɾa.βa.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫuˈɾa/ /iɱ.fɾə.βə.ɫuˈɾa/ (v)
sottovalutare

infringir /iɱ.fɾinˈd͡ʒi/ /iɱ.fɾinˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fɾinˈʒi/ (v)
infrangere

infusió /iɱ.fu.ziˈo/ (n, fem)
infusione

infàmia /iɱˈfa.mi.a/ /iɱˈfa.mi.ə/ (n, fem)
infamia, testimonianza
  purgar la infàmia, es deia del reu còmplice en un delicte que, havent declarat contra el seu company, no era tingut per testimoni idoni per estar infamat del delicte i posant-lo en el turment i ratificant allí la seva declaració es deia que purgava la infàmia.

infància /iɱˈfan.si.a/ /iɱˈfan.si.ə/ (n, fem)
infanza, infanzia

ingenu /iɲˈd͡ʒɛ.nu/ /iɲˈʒɛ.nu/ (adj, masc)
ingenuo
  Franc, sincer, candorós, veraç, honrat, senzill.

ingenuïtat /iɲ.d͡ʒe.nu.iˈtat/ /iɲ.ʒə.nu.iˈtat/ (n, fem)
ingenuità

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ (v)
ingerire
  Introduir per la boca a l'estómac.
ingerirsi
  (pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

ingerència /iɲ.d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /iɲ.ʒəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
ingerenza

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ (n, masc)
ingrediente

ingressar /iŋ.ɡɾeˈsa/ /iŋ.ɡɾeˈsaɾ/ /iŋ.ɡɾəˈsa/ (v)
accedere
  Ser admès en una associació, institució, corporació, centre.
ricoverare
  Fer entrar en un centre sanitari.
versare
  Dipositar en caixa un capital.

ingrià /iŋ.ɡɾiˈa/ (n, masc)
ingrico

ingrés /iŋˈɡɾes/ (n, fem)
ingresso, introiti
  Acció de ser introduït o acceptat en un lloc.
  Lloc d'entrada d'un edifici on es tramita la documentació per ser acceptat.
  Diners que entren en caixa: d'un negoci, d'una entitat bancària, d'un particular.

ingurgitar /iŋ.ɡur.d͡ʒiˈta/ /iŋ.ɡur.ʒiˈta/ /iŋ.ɡuɾ.d͡ʒiˈtaɾ/ (v)
ingurgitare

ingúix /iŋˈɡujʃ/ /iŋˈɡuʃ/ (n, masc)
inguscio

inhabilitar /in.a.βi.liˈta/ /in.a.βi.liˈtaɾ/ /in.ə.βi.liˈta/ (v)
inabilitare
  Impossibilitar a un per alguna cosa.
  (dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ (v)
inalare

inherent /i.neˈɾen/ /i.neˈɾent/ /i.nəˈɾen/ /i.nəˈɾent/ (adj)
inerente

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ (v)
inibire

inhumar /i.nuˈma/ /i.nuˈmaɾ/ (v)
inumare

inhumà /in.uˈma/ (adj)
inumano

inhòspit /inˈɔs.pit/ (adj, masc)
inospitale

inicial /i.ni.siˈaɫ/ (adj)
iniziale

inicialitzar /i.ni.si.a.liˈd͡za/ /i.ni.si.a.liˈzaɾ/ /i.ni.si.ə.lidˈza/ (v)
inizializzare

inicialment /i.ni.siˌaɫˈmen/ /i.ni.siˌaɫˈment/ (adv)
inizialmente

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ (v)
iniziare
  Donar inici o principi a alguna cosa.
  Introduir una persona en una associació o ideologia.

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ (n, fem)
iniezione

injectar /iɲ.d͡ʒekˈta/ /iɲ.d͡ʒekˈtaɾ/ /iɲ.ʒəkˈta/ (v)
iniettare

injuriar /in.d͡ʒu.ɾiˈa/ /in.d͡ʒu.ɾiˈaɾ/ /in.ʒu.ɾiˈa/ (v)
ingiurare

injúria /inˈd͡ʒu.ɾi.a/ /inˈʒu.ɾi.ə/ (n, fem)
ingiuria
  Delicte causat per paraules o actes contra l'honor o la reputació d'una persona.

innat /inˈnat/ (adj, masc)
innato

innervar /in.nerˈβa/ /in.neɾˈvaɾ/ /in.neɾˈβa/ /in.nərˈba/ /in.nəɾˈva/ (v)
innervare

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ (adj)
innocente
  Pur, sense malícia o falta.

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
innocenza

innovar /in.noˈva/ /in.noˈvaɾ/ /in.noˈβa/ /in.nuˈva/ /in.nuˈβa/ (v)
innovare

inocular /i.no.kuˈɫa/ /i.no.kuˈɫaɾ/ /i.nu.kuˈɫa/ (v)
inoculare
  Introduir en un organisme l'agent causal d'una malaltia.

inquiet /iŋ.kiˈet/ (adj, masc)
inquieto
  Que no està quiet.
  Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inquietar /iŋ.ki.eˈta/ /iŋ.ki.eˈtaɾ/ /iŋ.ki.əˈta/ (v)
inquietare
  Pertorbar la quietud.
turbare
  Commoure, alterar, no deixar tranquil.

inquietud /iŋ.ki.eˈtut/ /iŋ.ki.əˈtut/ (n, fem)
irrequietezza

inquirir /iŋ.kiˈɾi/ /iŋ.kiˈɾiɾ/ (v)
inquisire

inqüestionable /iŋ.kwes.ti.oˈna.bɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈna.βɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /iŋ.kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ (adj)
indiscutibile

insalubre /in.saˈɫu.bɾe/ /in.səˈɫu.βɾə/ (adj)
insalubre

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ (v)
iscrivere
  Apuntar en una llista.
inscrivere
  (matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ (n, masc)
insetto
  Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

inseminar /in.se.miˈna/ /in.se.miˈnaɾ/ /in.sə.miˈna/ (v)
inseminare

insensibilitzar /in.sen.si.βi.liˈd͡za/ /in.sen.si.βi.liˈzaɾ/ /in.sən.si.βi.lidˈza/ (v)
insensibile

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ (adj)
inseparabile
  Que no es pot separar una cosa de l’altra.

inserció /in.seɾ.siˈo/ /in.sər.siˈo/ (n, fem)
inserzione

inserir /in.seˈɾi/ /in.seˈɾiɾ/ /in.səˈɾi/ (v)
inserire
  Incloure, introduir una cosa en altra.

insidiar /in.si.ðiˈa/ /in.si.ðiˈaɾ/ (v)
insidiare

insigne /inˈsiŋ.ne/ /inˈsiŋ.nə/ /inˈsiɡ.ne/ (adj)
insigne

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ (v)
insinuare
  Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
  Significar alguna cosa només suggerint-la.
  (dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ (v)
insistere

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ (adj)
insolente
  atrevit, desvergonyit, descarat.

insonoritzar /in.so.no.ɾiˈd͡za/ /in.so.no.ɾiˈza/ /in.so.no.ɾiˈzaɾ/ /in.su.nu.ɾiˈd͡za/ (v)
insonorizzare

inspeccionar /ins.pek.si.oˈna/ /ins.pek.si.oˈnaɾ/ /ins.pək.si.uˈna/ (v)
ispezionare

inspiració /ins.pi.ɾa.siˈo/ /ins.pi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
ispirazione
  Acció i efecte d'inspirar.
  Desfermament de la creativitat, la idea original d'una obra d'art o el detonant que fa que quelcom es torni estètic.

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ (v)
inspirare, ispirare
  Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lar /ins.talˈlaɾ/ /ins.taɫˈɫa/ /ins.təɫˈɫa/ (v)
installare
  Muntar alguna cosa en un lloc determinat.

instant /insˈtan/ /insˈtant/ (n, masc)
istante

instantani /ins.tanˈta.ni/ (adj, masc)
instantaneo, istantaneo

instar /insˈta/ /insˈtaɾ/ (v)
instare
  Repetir la súplica o petició, insistir en ella.
  En una discussió acadèmica, impugnar la solució donada a l'argument.

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ (v)
stabilire

instigar /ins.tiˈɣa/ /ins.tiˈɣaɾ/ (v)
istigare

instint /insˈtin/ /insˈtint/ (n, masc)
istinto

institució /ins.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
istituzione

instituir /ins.ti.tuˈi/ /ins.ti.tuˈiɾ/ (v)
instituire

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
istruzione

instruir /ins.tɾuˈi/ /ins.tɾuˈiɾ/ (v)
instruire
  Ensenyar, adoctrinar.
formare
  (dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ (n, masc)
strumento
  Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
strumento, arnese
  Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument aeròfon (n, masc)
aerofono

instrument cordòfon (n, masc)
cordofono

instrument de música (n, masc)
strumento musicale

instrument de percussió (n, masc)
strumento a percussione

instrument idiòfon (n, masc)
idiofono

instrument membranòfon (n, masc)
membranofono

instrumentació /ins.tɾu.men.ta.siˈo/ /ins.tɾu.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
strumentazione

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ (adj)
strumentale
  Part d'una composició musical en què no intervé l'acompanyament d'un cantant.

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ (n, masc)
strumentario
  Conjunt d'instruments que fa servir un professional per exercir el seu ofici.

instrumentar /ins.tɾu.menˈta/ /ins.tɾu.menˈtaɾ/ /ins.tɾu.mənˈta/ (v)
strumentare

insubordinar /in.su.βoɾ.ðiˈna/ /in.su.βoɾ.ðiˈnaɾ/ /in.su.βur.ðiˈna/ (v)
insorgere

insuficient /in.su.fi.siˈen/ /in.su.fi.siˈent/ (adj)
insufficiente

insuflar /in.suˈfɫa/ /in.suˈfɫaɾ/ (v)
insufflare

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ (n, fem)
insulina

insulinoma /in.su.ɫiˈno.ma/ /in.su.ɫiˈno.mə/ (n, masc)
insulinoma

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ (n, masc)
insulto, ingiuria

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ (adj)
ingiurioso
  Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ (v)
insultare, offendere

insulínic /in.suˈɫi.nik/ (adj, masc)
insulinico

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ (adj)
ribelle
  Que s'insurgeix, es revolta.

insurgir-se /in.surˈʒir.sə/ /in.suɾ.ʒiɾˈsə/ /in.suɾˈd͡ʒiɾ.se/ (v)
insurgere

insígnia /inˈsig.ni.a/ /inˈsiŋ.ni.ə/ (n, fem)
insegna

insòlit /inˈsɔ.lit/ (adj, masc)
insolito

integració /in.te.ɣɾa.siˈo/ /in.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
integrazione

integrador /in.te.ɣɾaˈðo/ /in.te.ɣɾaˈðoɾ/ /in.tə.ɣɾəˈðo/ (adj, masc)
integratore

integrant /in.teˈɣɾan/ /in.teˈɣɾant/ /in.təˈɣɾan/ /in.təˈɣɾant/ (adj)
integrante
  Que integra.

integrar /in.teˈɣɾa/ /in.teˈɣɾaɾ/ /in.təˈɣɾa/ (v)
integrare
  Donar integritat a una cosa, compondre un tot de les seves parts integrants.

integritat /in.te.ɣɾiˈtat/ /in.tə.ɣɾiˈtat/ (n, fem)
integrità

intel·lecte /in.teɫˈɫɛk.te/ /in.teˈɫɛk.te/ /in.təɫˈɫɛk.tə/ /in.təˈɫɛk.tə/ (n, masc)
intelletto

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ (adj)
intelligente

intel·ligible /in.te.ɫiˈd͡ʒi.βɫe/ /in.te.ɫiˈʒi.βɫe/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒi.bɫe/ /in.teɫ.ɫiˈʒib.bɫe/ /in.tə.ɫiˈʒi.βɫə/ /in.təɫ.ɫiˈʒib.bɫə/ (adj)
intelligibile

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
intelligenza
  (no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.
  (no comptable) Comprensió, capacitat de ser entès.

intel·ligència artificial (n, fem)
intelligenza artificiale

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ (n, fem)
intenzione

intens /inˈtens/ /inˈtɛns/ (adj, masc)
intenso

intensificador /in.ten.si.fi.kaˈðo/ /in.ten.si.fi.kaˈðoɾ/ /in.tən.si.fi.kəˈðo/ (adj, masc)
intensificatore

intensificar /in.ten.si.fiˈka/ /in.ten.si.fiˈkaɾ/ /in.tən.si.fiˈka/ (v)
intensificare

intensitat /in.ten.siˈtat/ /in.tən.siˈtat/ (n, fem)
intensità

intent /inˈten/ /inˈtent/ (n, masc)
sforzo
  Acció i efecte d'intentar.

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ (v)
intentare
  Tenir l'ànim de fer alguna cosa.
procurare
  Procurar, pretendre.

interaccionar /in.te.ɾak.si.oˈna/ /in.te.ɾak.si.oˈnaɾ/ /in.tə.ɾək.si.oˈna/ /in.tə.ɾək.si.uˈna/ (v)
interagire

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ (n, fem)
interazione

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ (adj)
intercalare
  Allò que s'intercala.

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ (v)
intercalare
  Interposar o col·locar un element entre altres d'una sèrie.

intercanviar /in.ter.kam.biˈa/ /in.teɾ.kam.biˈa/ /in.teɾ.kaɱ.viˈaɾ/ /in.tər.kəm.biˈa/ /in.təɾ.kəɱ.viˈa/ (v)
scambiare

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ (v)
intercedere

interceptar /in.ter.sepˈta/ /in.teɾ.sepˈtaɾ/ /in.tər.səpˈta/ (v)
intercettare
  Apoderar-se d'alguna cosa abans que arribi al fi a que es destinava.
  Impedir, destorbar el curs d'alguna cosa.

interdicció /in.teɾ.ðik.siˈo/ /in.tər.dik.siˈo/ (n, masc)
interdizione

interdir /in.terˈði/ /in.teɾˈði/ /in.teɾˈðiɾ/ /in.tərˈdi/ (v)
interdire

interessadament /in.te.ɾeˌsa.ðaˈmen/ /in.te.ɾeˌsa.ðaˈment/ /in.tə.ɾəˌsa.ðəˈmen/ /in.tə.ɾəˌsa.ðəˈment/ (adv)
interessatamente

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ (adj)
interessante
  Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ (v)
lucrare
  Convenir, ser útil, suscitar interès.
interesare
  Donar part a un en alguna negociació i comerç de profit i interès.

interferir /in.ter.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾiɾ/ /in.tər.fəˈɾi/ (v)
interferire

interfoliar /in.ter.fo.ɫiˈa/ /in.teɾ.fo.ɫiˈa/ /in.teɾ.fo.ɫiˈaɾ/ /in.tər.fu.ɫiˈa/ /in.təɾ.fo.ɫiˈa/ (v)
interfogliare

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ (n, fem)
interiezione

interlinear /in.ter.li.neˈa/ /in.teɾ.li.neˈaɾ/ /in.tər.ɫi.neˈa/ (v)
interlineare

interminable /in.ter.miˈnab.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.βɫe/ /in.tər.miˈna.βɫə/ /in.tər.miˈnab.bɫə/ /in.təɾ.miˈnab.bɫə/ (adj)
interminabile
  Inacabable. Que no es termina o no té fi; etern.

intermitent /in.ter.miˈten/ /in.teɾ.miˈten/ /in.teɾ.miˈtent/ /in.tər.miˈten/ /in.təɾ.miˈtent/ (n, masc)
freccia
  Llum intermitent, especialment d'un vehicle.

intern /inˈtɛrn/ (adj, masc)
interno
  ocult a l'interior

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ (adj)
internazionale

internacionalització /in.ter.na.si.o.na.ɫi.d͡za.siˈo/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫi.za.siˈo/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
internazionalizzazione

internacionalitzar /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
internazionalizzare

internar /in.terˈna/ /in.teɾˈna/ /in.teɾˈnaɾ/ /in.tərˈna/ (v)
intrare
  Conduir una cosa terra endins.
  Fer ingressar en una institució, internat.
internarsi
  (pronominal) Introduir-se, endinsar-se.

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ (adj)
interpellante
  Que interpel·la.

interpel·lant /in.ter.peɫˈɫan/ /in.teɾ.peɫˈɫant/ /in.tər.pəɫˈɫan/ /in.təɾ.pəɫˈɫant/ (n, neut)
interpellante
  Qui interpel·la.

interpel·lar /in.ter.peɫˈɫa/ /in.teɾ.peɫˈɫar/ /in.tər.pəɫˈɫa/ (v)
interpellare

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ (v)
interporre
  Interposar una cosa entre altres que són ordenades.
interpolare
  Afegir, inserir notes, addicions i text nou en escrits d'altres.

interposar /in.ter.poˈza/ /in.teɾ.poˈza/ /in.teɾ.poˈzaɾ/ /in.tər.puˈza/ /in.təɾ.poˈza/ (v)
tramettere
  Posar unes coses entre altres.
interporre
  Posar a algú com a mitjancer o intermediari.

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ (v)
interpretare
  Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
  Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.
  Executar o representar una obra artística.

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ (adj)
interrogante
  interrogatiu

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ (n, masc)
interrogacion, interrogativo
  Signe que s'usa en l'escriptura quan es pregunta: ?

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ (v)
interrogare
  Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ (v)
interrompere, cessare

intersecar /in.ter.seˈka/ /in.teɾ.seˈka/ /in.teɾ.seˈkaɾ/ /in.tər.səˈka/ (v)
intersecare

intersecció /in.teɾ.sek.siˈo/ /in.təɾ.sək.siˈo/ (n, fem)
intersezione

intersexualitat /in.teɾ.sek.su.a.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
intersessualità

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ (n, fem)
intervento

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ (v)
intervenire
  Assistir amb autoritat a algun negoci.
intercedere
  Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interventor /in.ter.βenˈto/ /in.teɾ.venˈtoɾ/ /in.teɾ.βenˈtoɾ/ /in.tər.bənˈto/ /in.təɾ.vənˈto/ (n, masc)
controllore

interventricular /in.ter.βen.tɾi.kuˈɫar/ /in.teɾ.ven.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.teɾ.βen.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.tər.bən.tɾi.kuˈɫar/ /in.təɾ.vən.tɾi.kuˈɫaɾ/ (adj)
interventricolare

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ (n, masc)
interesse
  Sentiment que alguna cosa desvetlla en nosaltres, el qual ens mou a prestar-li una atenció especial, a ésser-hi favorables o desfavorables.
  Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

intestat /in.tesˈtat/ /in.təsˈtat/ (adj)
intestato

intestinal /in.tes.tiˈnaɫ/ /in.təs.tiˈnaɫ/ (adj)
intestinale

intestí /in.tesˈti/ (n, masc)
intestino

intimar /in.tiˈma/ /in.tiˈmaɾ/ (v)
intimare
  (transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.

intimidació /in.ti.mi.ða.siˈo/ /in.ti.mi.ðə.siˈo/ (n, fem)
intimidazione

intimidar /in.ti.miˈða/ /in.ti.miˈðaɾ/ (v)
intimidire

intitular /in.ti.tuˈɫa/ /in.ti.tuˈɫaɾ/ (v)
intitolare

intoxicar /in.tok.siˈka/ /in.tok.siˈkaɾ/ /in.tuk.siˈka/ (v)
intossicare

intracomunitari /in.tɾa.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ku.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
intracomunitario

intramurs /in.tɾaˈmuɾs/ /in.tɾəˈmurs/ (adv)
intramurale

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ (adj)
intramuscolare

intranquil·litzar /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/ /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
inquietare

intravenós /in.tɾa.veˈnos/ /in.tɾa.βeˈnos/ /in.tɾə.vəˈnos/ /in.tɾə.βəˈnos/ (adj, masc)
endovenoso

intriga /inˈtɾi.ɣa/ /inˈtɾi.ɣə/ (n, fem)
intrigo

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ (adj)
intrigante
  Que intriga.

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ (n, neut)
intrigante
  Qui intriga.

intrigar /in.tɾiˈɣa/ /in.tɾiˈɣaɾ/ (v)
intrigare

introduir /in.tɾo.ðuˈi/ /in.tɾo.ðuˈiɾ/ /in.tɾu.ðuˈi/ (v)
introdurre
  Ficar dins o donar entrada a un en algun lloc.
mischiarsi
  (pronominal) Entrar en alguna dependència o negoci.
cominciare
  Donar principi a alguna cosa o posar-la en ús.

intuir /in.tuˈi/ /in.tuˈiɾ/ (v)
intuire

intuïció (n, fem)
intuizione, intuito

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ (n, neut)
interprete
  El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
  (teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
  (música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ (n, fem)
inondazione

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ (v)
inondare, allagare

inusitat /i.nu.ziˈtat/ (adj, masc)
?????

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ (adj)
insolito

inutilitzar /i.nu.ti.ɫiˈd͡za/ /i.nu.ti.ɫiˈza/ /i.nu.ti.ɫiˈzaɾ/ (v)
inutilizzare

invalidar /im.ba.ɫiˈða/ /im.ba.ɫiˈðaɾ/ /im.bə.ɫiˈða/ /iɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /iɱ.və.ɫiˈða/ (v)
invalidare

invasió (n, fem)
invasione
  (voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ (n, fem)
invenzione

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ (v)
inventere, inventare
  Crear una cosa del no res.
inventere
  Dir una mentida, fingir.

inventari /im.benˈta.ɾi/ /im.bənˈta.ɾi/ /iɱ.venˈta.ɾi/ /iɱ.vənˈta.ɾi/ (n, masc)
inventario

inventariar /im.ben.ta.ɾiˈa/ /im.ben.ta.ɾiˈaɾ/ /im.bən.tə.ɾiˈa/ /iɱ.ven.ta.ɾiˈaɾ/ /iɱ.vən.tə.ɾiˈa/ (v)
inventariare

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ (n, masc)
inventore
  Persona que fa invencions.

invers /imˈbers/ /imˈbɛrs/ /imˈbɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ (adj, masc)
inverso

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ (n, fem)
inversione
  L'acció o l'efecte d'invertir.
investimento
  Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ (v)
invertere
  Alterar, trastornar les coses o el seu ordre.
investire
  (economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investidura /im.bes.tiˈðu.ɾa/ /im.bəs.tiˈðu.ɾə/ /iɱ.ves.tiˈðu.ɾa/ /iɱ.vəs.tiˈðu.ɾə/ (n, fem)
investimento

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ (n, fem)
investigazione
  Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ (v)
investigare

investir /im.besˈti/ /im.bəsˈti/ /iɱ.vesˈtiɾ/ /iɱ.vəsˈti/ (v)
investire

inveterar-se /im.be.teˈɾaɾ.se/ /im.bə.təˈɾar.sə/ /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/ /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ (v)
inveterare

invitar /im.biˈta/ /im.biˈtaɾ/ /iɱ.viˈta/ /iɱ.viˈtaɾ/ (v)
invitare

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ (v)
invocare

inèrcia /iˈnɛɾ.si.a/ /iˈnɛɾ.si.ə/ (n, fem)
inerzia

inútil /iˈnu.tiɫ/ (adj)
inutile
  Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

iode /ˈjɔ.ðə/ (n, masc)
iodio

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ (n, masc)
yogurt, iogurt

ira /ˈi.ɾa/ (n, fem)
ira

iridi (n, masc)
iridio

iris /ˈi.ɾis/ (n, masc)
iride
  (anatomia) Membrana contràctil de l'ull que conté la pupil·la, que pot ser de diferents colors.

irisar /i.ɾiˈza/ /i.ɾiˈzaɾ/ (v)
iridare

ironia /i.ɾoˈni.a/ /i.ɾoˈni.ə/ /i.ɾuˈni.ə/ (n, fem)
ironia

ironitzar /i.ɾo.niˈd͡za/ /i.ɾo.niˈza/ /i.ɾo.niˈzaɾ/ /i.ɾu.niˈd͡za/ (v)
ironizzare

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ (adj)
irrazionale
  Mancat de raó.

irradiar /i.ra.ðiˈa/ /i.ra.ðiˈaɾ/ /i.rə.ðiˈa/ (v)
irradiare

irreal /i.reˈaɫ/ (adj)
irreale

irreemplaçable /i.re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /i.re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /i.re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /i.rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /i.rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ (adj)
insostituibile

irremissible /i.re.miˈsi.bɫe/ /i.re.miˈsi.βɫe/ /i.re.miˈsib.bɫe/ /i.rə.miˈsi.βɫə/ /i.rə.miˈsib.bɫə/ (adj)
irremissibilen

irreversible /i.re.veɾˈsi.bɫe/ /i.re.βerˈsib.bɫe/ /i.re.βeɾˈsi.βɫe/ /i.rə.vəɾˈsib.bɫə/ /i.rə.βərˈsi.βɫə/ /i.rə.βərˈsib.bɫə/ (adj)
irreversibile

irrigar /i.riˈɣa/ /i.riˈɣaɾ/ (v)
irrigare

irrisori /i.riˈzɔ.ɾi/ (adj, masc)
irrisorio

irritar /i.riˈta/ /i.riˈtaɾ/ (v)
adirare
  Excitar vivament l'ira.
annullare
  Anul·lar, invalidar.

irrompre /iˈrom.pɾe/ /iˈrom.pɾə/ (v)
scoppiare

irrupció /i.rup.siˈo/ (n, fem)
irruzione

irèixer-se /iˈrɛ.ʃər.sə/ /iˈɾej.ʃeɾ.se/ (v)
irarsi

irònic (adj, masc)
ironico

isard /iˈzart/ (n, masc)
camoscio

islam /izˈɫam/ (n, masc)
islam

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
islamofobia

isotèrmic /i.zoˈtɛɾ.mik/ /i.zuˈtɛr.mik/ (adj, masc)
isotermico

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ (n, fem)
ischemia

isquèmic (adj, masc)
ischemico

israelianopalestí /iz.ra.e.ɫiˌa.no.pa.ɫesˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.no.pə.ɫəsˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.nu.pə.ɫəsˈti/ (adj, masc)
israelo-palestinese

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ (n, masc)
istmo

isòsceles /iˈzɔ.se.ɫes/ /iˈzɔ.sə.ɫəs/ /iˈzɔs.sə.ɫəs/ (adj)
isocele

isòtop (n, masc)
isotopo

italianitzar /i.ta.ɫi.a.niˈd͡za/ /i.ta.ɫi.a.niˈzaɾ/ /i.tə.ɫi.ə.nidˈza/ (v)
italianizzare

italià /i.tə.ɫiˈa/ (adj, masc)
italiano
  Relatiu a Itàlia, la cultura, la gent o la llengua.

italià /i.tə.ɫiˈa/ (n, masc)
italiano
  Habitant d'Itàlia.
  (només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterbi (n, masc)
itterbio

itri (n, masc)
ittrio

iàmbic /ˈjam.bik/ (adj, masc)
giambico

ió /iˈo/ (n, masc)
ione

jactació /d͡ʒak.ta.siˈo/ /ʒək.tə.siˈo/ (n, fem)
iattazione

jactar-se /d͡ʒakˈtaɾ.se/ /ʒək.tərˈsə/ /ʒəkˈtar.sə/ /ʒəkˈtaɾ.sə/ (v)
vantarsi

jalapa /d͡ʒaˈɫa.pa/ /ʒəˈɫa.pə/ (n, fem)
gialappa

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ (adj, masc)
giapponese
  Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ (n, masc)
giapponese
  Habitant del Japó.
  (només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ (n, fem)
giacca

jardí /d͡ʒaɾˈði/ (n, masc)
giardino
  Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jaspiar /d͡ʒas.piˈa/ /d͡ʒas.piˈaɾ/ /ʒəs.piˈa/ (v)
marezzare

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ (n, masc)
jazz

jaç /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ (n, masc)
coucetta

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ (n, fem)
gerarchia

jeremiada /d͡ʒe.ɾe.miˈa.ða/ /ʒə.ɾə.miˈa.ðə/ (n, fem)
geremiade

jesuat /d͡ʒe.zuˈat/ /ʒə.zuˈat/ (n, masc)
gesuato

jesuític /d͡ʒe.zuˈi.tik/ /ʒə.zuˈi.tik/ (adj, masc)
gesuitico

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ (adj)
gesuite

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ (n, masc)
yiddish
  Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ (n, masc)
io
  Identitat de l'ésser.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ (pronoun)
io
  Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ (n, masc)
gioco
  Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.
  (esports de pilota) Manera d'un esportista o un equip de practicar un esport de pilota determinat.
  (esports de pilota) Conjunt complet de les accions de joc executades per tots els adversaris o tots els equips adversaris en el transcurs d'una part d'un partit o una partida o bé en el transcurs de tot un partit o tota una partida.
  (tennis) Cadascuna de les divisions d'un set, formades per una successió d'intercanvis de cops fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries arriba a un mínim de quatre punts amb dos punts de diferència.

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ (n, fem)
balocco, giocattolo

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ (n, fem)
gioiello
  Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ (n, masc)
gioielliere
  Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.

joquei /d͡ʒoˈkej/ /ʒoˈkɛj/ /ʒuˈkɛj/ (n, neut)
fantino

jorn /ˈd͡ʒoɾn/ /ˈʒorn/ (n, masc)
giorno

jornal /d͡ʒoɾˈnaɫ/ /ʒurˈnaɫ/ (n, masc)
giornata

jornaler /d͡ʒor.naˈɫe/ /d͡ʒoɾ.naˈɫeɾ/ /ʒoɾ.nəˈɫe/ /ʒur.nəˈɫe/ (n, masc)
bracciante

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ (n, fem)
i lunga

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ (n, masc)
giogo
  (agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ (adj)
giovane
  En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ (n, neut)
giovane
  Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

jovent /d͡ʒoˈvent/ /d͡ʒoˈβen/ /d͡ʒoˈβent/ /ʒoˈvent/ /ʒuˈvent/ /ʒuˈβen/ (n, masc)
giovani

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ (n, fem)
gioventù, giovinezza

jovençà /d͡ʒo.venˈsa/ /d͡ʒo.βenˈsa/ /ʒo.vənˈsa/ /ʒu.vənˈsa/ /ʒu.βənˈsa/ (n, masc)
neosposo

jubilació (n, fem)
pensionamento

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ (v)
pensionare

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ (n, masc)
judaisimo, ebraismo

judaïtzar /d͡ʒu.ða.iˈd͡za/ /d͡ʒu.ða.iˈza/ /d͡ʒu.ða.iˈzaɾ/ /ʒu.ðə.iˈd͡za/ (v)
giudaizzare

judes /ˈd͡ʒu.ðes/ /ˈʒu.ðəs/ (n, masc)
giuda

judici /d͡ʒuˈði.si/ (n, masc)
giudizio
  Acte de jutjar.
  Valoració, opinió.
giudizio, prudenza
  Sessió on es determina la culpabilitat o innocència d'una persona per part d'un jutge.

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ (n, masc)
judo

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ (adj, masc)
ebreo, ebraico

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ (n, masc)
giudeo
  Seguidor de la religió del judaisme.

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ (n, masc)
giocatore

jugador de basquetbol (n, masc)
cestista

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ (v)
giocare
  Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.
  Fer broma, provocar.
  Apostar sobre alguna cosa en concret.

juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ (n, masc)
forte
  Joc de saltar a corda.

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ (n, masc)
luglio
  Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ (n, masc)
prezzemolo

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ (n, fem)
giungla

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ (adj, masc)
adiacente
  Situat proper a un altre.
unito
  Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ (adv)
insieme

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ (n, masc)
giugno
  Sisè mes de l'any.

junyir /d͡ʒuˈɲi/ /d͡ʒuˈɲiɾ/ /ʒuˈɲi/ (v)
aggiogare
  (transitiu) Unir i lligar el jou els bous o altres bèsties.

jupa /ˈd͡ʒu.pa/ /ˈʒu.pə/ (n, fem)
giubba

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ (n, masc)
giuramento

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ (v)
giurare

jurisdiccional /d͡ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.dik.si.uˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.uˈnaɫ/ (adj)
giurisdizionale

jurisdicció /d͡ʒu.ɾiz.ðik.siˈo/ /ʒu.ɾiz.dik.siˈo/ (n, fem)
giurisdizione

just /ˈd͡ʒust/ (adj, masc)
giusto
  Conforme segons justícia i raó.
  Ajustat a una altra cosa, igual en pes, mida o mesura.

just /ˈd͡ʒust/ (adv)
giusto

justa /ˈd͡ʒus.ta/ /ˈʒus.tə/ (n, fem)
giostra

justar /d͡ʒusˈta/ /d͡ʒusˈtaɾ/ /ʒusˈta/ (v)
giostrare

justejar /d͡ʒus.teˈd͡ʒa/ /d͡ʒus.teˈd͡ʒaɾ/ /d͡ʒus.teˈʒa/ /ʒus.təˈd͡ʒa/ /ʒus.təˈʒa/ (v)
scarseggiare

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ (v)
giustificare
  Provar la innocència d'algú o la justícia d'alguna cosa.
  (religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.
  (impremta) Igualar les ratlles de una plana segons la mida exacta.

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ (n, fem)
giustizia

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ (n, neut)
giudice

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ (v)
giudicare

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ (n, masc)
tribunale

juxtaposar /d͡ʒuks.ta.poˈza/ /d͡ʒuks.ta.poˈzaɾ/ /ʒuks.tə.poˈza/ /ʒuks.tə.puˈza/ (v)
giustapporre

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ (adj, masc)
ionico
  Relatiu a, o de Jònia o els jonis.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ (n, masc)
ionico
  Dialecte del grec antic originari de l’antiga Jònia.

kafkià /kaf.kiˈa/ /kəf.kiˈa/ (adj, masc)
kafkiano
  Corresponent o pertanyent a Franz Kafka o a la seva obra.

kamikaze /ka.miˈka.ze/ /kə.miˈka.zə/ (n, neut)
kamikaze
  Tripulant dels avions japonesos suïcides de la Segona Guerra Mundial.
  Persona que ataca al seu enemic de forma suïcida, especialment quan dirigeix un vehicle o duu explosius o qualsevol altre element que n’augmenti la destrucció.
  Persona que realitza accions temeràries arriscant la vida pròpia i la d'altres, especialment quan condueix vehicles.

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ (n, masc)
karatè, karate

karma /ˈkar.mə/ /ˈkaɾ.ma/ (n, masc)
karma

kaó (n, masc)
kaone

khan /ˈkan/ (n, masc)
khan

khanat /kaˈnat/ /kəˈnat/ (n, masc)
khanato

kharja /ˈhar.ʒə/ /ˈhaɾ.d͡ʒa/ (n, fem)
kharǧa

koiné /kojˈne/ (n, fem)
koinè

korenització /ko.ɾe.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɾe.ni.za.siˈo/ /ko.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ /ku.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
korenizzazione

kàiser /ˈkaj.zeɾ/ /ˈkaj.zər/ (n, masc)
kaiser

l'Alguer /laɫˈɣe/ /ɫaɫˈɣe/ /ɫaɫˈɣeɾ/ /ɫəɫˈɣe/ /ɫəɫˈɣe/ (pn)
Alghero

l'Havana /laˈva.na/ /laˈβa.na/ /ləˈva.nə/ /ləˈβa.nə/ (pn)
L'Avana

la venjança és un plat que se serveix fred (idiom)
la vendetta è un piatto che va servito freddo

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ (n, masc)
labirinto
  Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
  Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
  Per extensió, camí o circuit intricat.
  Per extensió i en general, bolic o desordre.
  Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.
  En mecànica, certa juntura complexa per a fluids entre un element mòbil i un altre de fix o dos de mòbils.

labiodental /ˌɫa.bi.o.ðenˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.o.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.u.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.βi.u.ðənˈtaɫ/ (adj)
labiodentale
  (fonètica) Articulat amb el llavi inferior i les incisives superiors.

laboral /ɫa.βoˈɾaɫ/ /ɫə.βuˈɾaɫ/ (adj)
lavorativo
  Pertanyent o relacionat amb el treball.

laborar /ɫa.boˈɾaɾ/ /ɫa.βoˈɾa/ /ɫə.boˈɾa/ /ɫə.buˈɾa/ /ɫə.βuˈɾa/ (v)
lavorare

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
laboratorio

lacar /ɫaˈka/ /ɫaˈkaɾ/ /ɫəˈka/ (v)
laccare

laceració /ɫa.se.ɾa.siˈo/ /ɫə.sə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
lacerazione

lacrar /ɫaˈkɾa/ /ɫaˈkɾaɾ/ /ɫəˈkɾa/ (v)
sigillare

lact- /ˈɫakt/ (prefix)
latto-

lactància /ɫakˈtan.si.a/ /ɫəkˈtan.si.ə/ (n, fem)
lattazione

lacònic /ɫaˈkɔ.nik/ /ɫəˈkɔ.nik/ (adj, masc)
laconico

laic /ˈɫajk/ (adj, masc)
laico

lama /ˈɫa.ma/ /ˈɫa.mə/ (n, masc)
lama

lament /ɫaˈmen/ /ɫaˈment/ /ɫəˈmen/ /ɫəˈment/ (n, masc)
lamento

lamentació /ɫa.men.ta.siˈo/ /ɫə.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
lamento

lamentar /ɫa.menˈta/ /ɫa.menˈtaɾ/ /ɫə.mənˈta/ (v)
deplorare

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ (adj)
laminare
  Format de làmines.

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ (v)
laminare
  Reduir a làmines.

lampista /ɫamˈpis.ta/ (n, neut)
elettricista

lanceolat /ɫan.se.oˈɫat/ /ɫən.sə.uˈɫat/ (adj, masc)
lanceolato
  Amb aspecte de ferro de llança.

landa /ˈɫan.da/ /ˈɫan.də/ (n, fem)
landa

lantani /ɫənˈta.ni/ (n, masc)
lantanio

lapidar /ɫa.piˈða/ /ɫa.piˈðaɾ/ /ɫə.piˈða/ (v)
lapidare

laringitis /ɫa.ɾiɲˈd͡ʒi.tis/ /ɫə.ɾiɲˈʒi.tis/ (n, fem)
laringite

lasanya /ɫaˈza.ɲa/ (n, fem)
lasagna

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ (adj)
laterale

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ (n, fem)
latitudine

latrina /laˈtɾi.na/ /ləˈtɾi.nə/ (n, fem)
latrina

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ (n, fem)
lava

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ (n, masc)
lavabo, bagno
  Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
bagno
  (per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lavanda /ɫaˈvan.da/ /ɫaˈβan.da/ /ɫəˈvan.də/ /ɫəˈβan.də/ (n, fem)
lavanda

lawrenci (n, masc)
laurenzio

laxar /ɫakˈsa/ /ɫakˈsaɾ/ /ɫəkˈsa/ (v)
allentare

laïcal /ɫa.iˈkaɫ/ /ɫə.iˈkaɫ/ (adj)
laicale

laïcitzar /ɫa.i.siˈd͡za/ /ɫa.i.siˈza/ /ɫa.i.siˈzaɾ/ /ɫə.i.siˈd͡za/ (v)
laicizzare

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ (adj, masc)
lettore

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ (n, masc)
lettore
  Persona que llegeix tot sol en silenci.

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ (n, fem)
lettura

legal /ɫeˈɣaɫ/ (adj)
legale

legalitzar /ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /ɫe.ɣa.ɫiˈza/ /ɫe.ɣa.ɫiˈzaɾ/ /ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ (v)
legalizzare

legionari /ɫe.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫe.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
legionario
  Relatiu o pertanyent a una legió.

legionari /ɫe.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫe.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.oˈna.ɾi/ /ɫə.ʒi.uˈna.ɾi/ (n, masc)
legionario
  Integrant d'una legió.

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ (v)
legiferare

legislatiu /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtiw/ (adj, masc)
legislativo

legislatura /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtu.ɾə/ (n, masc)
legislatura

legitimar /ɫe.d͡ʒi.tiˈma/ /ɫe.d͡ʒi.tiˈmaɾ/ /ɫe.ʒi.tiˈma/ /ɫə.ʒi.tiˈma/ (v)
legittimare
  Justificar alguna cosa conforme a les lleis.

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ (n, masc)
motto
  (literatura) Argument, títol, epígraf o tema que precedeix una composició.
  Paraules que acompanyen un emblema o divisa sintetitzant una idea.
lemma
  (filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
  (filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ (adj, masc)
lento
  Que es mou molt a poc a poc.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ (n, fem)
lente
  Vidre polit que altera la visió a través d'ell.

lent de contacte (n, fem)
lente a contatto

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ (adv)
lentamente

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ (n, fem)
lebbra

leprós /ɫeˈpɾos/ /ɫəˈpɾos/ (adj, masc)
lebbroso

leptó (n, masc)
leptone

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ (adj)
leso
  (dret) Que ha rebut alguna mena d'insult o deshonor.
  (dret) Que ha estat ferit.

lesbofòbia /ɫez.boˈfɔ.bi.a/ /ɫəz.boˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
lesbofobia

lesionar /ɫe.si.oˈna/ /ɫe.si.oˈnaɾ/ /ɫə.si.uˈna/ (v)
lesionare

lesió /ɫe.ziˈo/ /ɫə.ziˈo/ (n, fem)
lesione

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ (adj)
letale

letalitat /ɫe.ta.ɫiˈtat/ /ɫə.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
letalità
  (neologisme, medicina) Qualitat de letal.

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ (n, fem)
letargo

leucorrea /ɫew.koˈre.a/ /ɫəw.koˈre.ə/ /ɫəw.kuˈre.ə/ (n, fem)
leucorrea

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ (n, fem)
leucemia

lexema /ɫekˈse.ma/ /ɫəkˈsɛ.mə/ (n, masc)
lessema

lexicalització /ɫek.si.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫek.si.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫək.si.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
lessicalizzazione

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
lexicografia, lessicografia

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
lessicografico

lexicó /ɫek.siˈko/ /ɫək.siˈko/ (n, masc)
lessico

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ (n, fem)
libagione

libar /ɫiˈbaɾ/ /ɫiˈβa/ (v)
libare

liberalitzar /ɫi.be.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈd͡za/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈza/ /ɫi.βə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
liberalizzare

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ (n, fem)
libellula

licitador /ɫi.si.taˈðo/ /ɫi.si.taˈðoɾ/ /ɫi.si.təˈðo/ (n, masc)
offerente

licor /ɫiˈkor/ (n, masc)
liquore

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ (n, masc)
linfoma

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ (n, masc)
linfocita

limitació /ɫi.mi.ta.siˈo/ /ɫi.mi.tə.siˈo/ (n, fem)
limitazione

limitar /ɫi.miˈta/ /ɫi.miˈtaɾ/ (v)
limitare
  Posar límits, fites o termes en algun terreny.

lingala /liŋˈɡa.la/ /liŋˈɡa.ɫə/ (n, masc)
lingala

lingot /ɫiŋˈɡot/ (n, masc)
lingotto

lingüístic /ɫiŋˈɡwis.tik/ (adj, masc)
linguistico

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ (n, fem)
linguistica
  Disciplina que estudia el llenguatge.

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ (n, masc)
lince

linxar /ɫiɲˈt͡ʃa/ /ɫiɲˈt͡ʃaɾ/ /ɫiɲˈʃa/ (v)
linciare

linòleum /ɫiˈnɔ.ɫe.um/ /ɫiˈnɔ.ɫə.um/ (n, masc)
linoleum

liofilitzar /ɫi.o.fi.ɫiˈd͡za/ /ɫi.o.fi.ɫiˈza/ /ɫi.o.fi.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.u.fi.ɫiˈd͡za/ (v)
liofilizzare

lipoma /ɫiˈpo.ma/ /ɫiˈpo.mə/ (n, masc)
lipoma

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ (n, masc)
lichene

liqüefacció /li.kwe.fak.siˈo/ /li.kwə.fək.siˈo/ (n, fem)
condensazione

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ (n, fem)
lira
  Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.
  Antiga unitat monetària de Malta.
  Unitat monetària de Turquia.

liró /ɫiˈɾo/ (n, masc)
ghiro

literal /ɫi.teˈɾaɫ/ /ɫi.təˈɾaɫ/ (adj)
letterale

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ (n, fem)
letteratura

liti (n, masc)
litio

litigar /ɫi.tiˈɣa/ /ɫi.tiˈɣaɾ/ (v)
litigare

litigi /ɫiˈti.d͡ʒi/ /ɫiˈti.ʒi/ (n, masc)
lite

litoral /li.toˈɾaɫ/ /ɫi.tuˈɾaɫ/ (adj)
battigia

litostratigrafia /ɫi.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /ɫi.tos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫi.tus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
litostratigrafia

lituà (adj, masc)
lituano
  Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà (n, masc)
lituano
  Individu de Lituània.
  (masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ (n, fem)
liturgia

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ (n, masc)
livermorio

livià /ɫi.viˈa/ /ɫi.viˈa/ /ɫi.βiˈa/ (n, masc)
livoniano

llac (n, masc)
lago

llacuna /ʎaˈku.na/ /ʎəˈku.nə/ (n, fem)
lacuna

lladradissa /ʎa.ðɾaˈði.sa/ /ʎə.ðɾəˈði.sə/ (n, fem)
latrato

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ (v)
abbaiare
  Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ (n, neut)
ladro

lladreguejar /ʎa.ðɾe.ɣeˈd͡ʒa/ /ʎa.ðɾe.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.ðɾe.ɣeˈʒa/ /ʎə.ðɾə.ɣəˈd͡ʒa/ /ʎə.ðɾə.ɣəˈʒa/ (v)
ladroneggiare

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ (n, masc)
abbaiamento

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ (n, fem)
locusta
  Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).

llagut /ʎəˈɣut/ (n, masc)
barchetto

llaminejar /ʎa.mi.neˈd͡ʒa/ /ʎa.mi.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.mi.neˈʒa/ /ʎə.mi.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.mi.nəˈʒa/ (v)
ghiottoneggiare

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ (n, masc)
fulmine, lampo

llampec /ʎamˈpek/ /ʎəmˈpək/ /ʎəmˈpɛk/ (n, masc)
barlume
  Resplendor intensa de durada breu, que es pot produir en qualsevol lloc.

llamàntol /ʎaˈman.toɫ/ /ʎəˈman.toɫ/ /ʎəˈman.tuɫ/ (n, masc)
lupicante

llana /ˈʎa.na/ (n, fem)
lana
  Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.
cazzuola de stuccatore
  Eina per repartir el guix sobre una paret quan s'està construint.

llancejar /ʎan.seˈd͡ʒa/ /ʎan.seˈd͡ʒaɾ/ /ʎan.seˈʒa/ /ʎən.səˈd͡ʒa/ /ʎən.səˈʒa/ (v)
lanciare

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ (n, fem)
cerchione
  Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llanejar /ʎa.neˈd͡ʒa/ /ʎa.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.neˈʒa/ /ʎə.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.nəˈʒa/ (v)
puzzare di lana

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ (n, masc)
lucerto

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ (n, fem)
torcia
  Llum elèctric portàtil.

llanterner /ʎan.terˈne/ /ʎan.teɾˈne/ /ʎan.teɾˈneɾ/ /ʎən.tərˈne/ (n, masc)
lanternaio
  Fabricant o venedor de llanternes.

llança /ˈʎan.sa/ (n, fem)
lancia
  Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançada /ʎanˈsa.ða/ /ʎənˈsa.ðə/ (n, fem)
lanciata

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ (v)
lanciare
  Tirar una cosa amb impuls.
  Difondre, donar a conèixer.
  (beisbol) Impulsar la pilota, el llançador, en direcció al receptor.

llapis (n, masc)
matita, lapis
  Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llar /ˈʎar/ (n, fem)
focolare
  Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.
  La casa considerada com a lloc d'habitatge familiar.

llar d'infants (n, fem)
asilo
  Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull infants fins a 3 anys, en el qual es prioritza el desenvolupament del moviment, el control corporal, les primeres manifestacions de la comunicació i del llenguatge, les pautes elementals de convivència i relació social i el descobriment de l'entorn immediat.

llard /ˈʎart/ (n, masc)
strutto

llarg /ˈʎark/ (adj, masc)
lungo
  Que té una llargada superior a la normal.

llargada /ʎaɾˈɣa.ða/ /ʎərˈɡa.ðə/ (n, fem)
lunghezza

llastimar /ʎas.tiˈma/ /ʎas.tiˈmaɾ/ /ʎəs.tiˈma/ /ʎəs.tiˈma/ (v)
male
  (valencià) Fer-se o prendre mal.
compassione
  (balear, alguerès) Manifestar pena o llàstima.

llatinisme /ʎa.tiˈniz.me/ /ʎə.tiˈniz.mə/ (n, masc)
latinismo
  Paraula o expressió llatina utilitzada en una altra llengua.

llatinització /ʎa.ti.ni.d͡za.siˈo/ /ʎa.ti.ni.za.siˈo/ /ʎə.ti.nid.zə.siˈo/ (n, fem)
latinizzazione

llatinitzar /ʎa.ti.niˈd͡za/ /ʎa.ti.niˈza/ /ʎa.ti.niˈzaɾ/ /ʎə.ti.niˈd͡za/ (v)
latinizzare

llatzeret /ʎa.d͡zeˈɾet/ /ʎə.d͡zəˈɾət/ /ʎə.d͡zəˈɾɛt/ (n, masc)
lazzaretto

llatí /ʎaˈti/ (adj, masc)
latino
  Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ (n, masc)
latino, lingua latina
  (lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.

llatí clàssic (n, masc)
latino classico

llatí tardà (n, masc)
tardo latino

llatí vulgar (n, masc)
latino volgare

llauna /ˈʎaw.na/ /ˈʎaw.nə/ (n, fem)
lattina
  Recipient hermètic d’acer amb estany per a conservar aliments o contenir líquids.

llaurar /ʎawˈɾa/ /ʎawˈɾaɾ/ /ʎəwˈɾa/ (v)
arare
  (agricultura) Solcar la terra amb l'arada.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ (n, masc)
labbro

llavió /ʎa.viˈo/ /ʎa.βiˈo/ /ʎə.viˈo/ /ʎə.βiˈo/ (n, masc)
tordo pavone

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ (n, fem)
seme
  Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavorar /ʎa.voˈɾaɾ/ /ʎa.βoˈɾa/ /ʎə.voˈɾa/ /ʎə.vuˈɾa/ /ʎə.βuˈɾa/ (v)
laborare

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ (adv)
allora
  aleshores, en aquest cas

llaç /ˈʎas/ (n, masc)
fiocco

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ (n, masc)
liuto
  Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ (n, masc)
libeccio

llebre /ˈʎe.bɾe/ (n, fem)
lepre
  Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llec /ˈʎek/ (adj, masc)
profano

llegar /ʎeˈɣa/ /ʎeˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ (v)
legare

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ (n, masc)
lascito

llegenda (n, fem)
leggenda, epopea

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ (adj, masc)
leggendario

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ (v)
leggere

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ (n, masc)
legume

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ (n, fem)
legge
  Norma d'obligat compliment.
  Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.
titolo
  Relació d'un metall preciós respecte altres additius o impureses.

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ (adj)
leale

lleialment /ʎeˌjaɫˈmen/ /ʎeˌjaɫˈment/ /ʎəˌjaɫˈmen/ /ʎəˌjaɫˈment/ (adv)
lealmente

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ (n, fem)
lealtà

lleig /ˈʎet͡ʃ/ (adj, masc)
brutto

lleixa /ˈʎe.ʃə/ /ˈʎej.ʃa/ (n, fem)
mensola

llenceria /ʎen.seˈɾi.a/ /ʎən.səˈɾi.ə/ (n, fem)
biancheria
  Conjunt de roba d’ús domèstic: de llit, de bany, de taula.

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ (n, fem)
lingua
  Llenguatge (ús impropi).
  (anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.

llengua de signes (n, fem)
lingua dei segni, linguaggio mimico

llengua de signes catalana (n, fem)
lingua dei segni catalana

llengua de signes francesa (n, fem)
lingua dei segni francese

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ (n, masc)
sagliola, sogliola
  Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ (n, masc)
linguaggio, lingua
  Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
  Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.
linguaggio
  Manera d’expressar-se.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ (n, fem)
lenticchia

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ (n, fem)
legna
  Fusta que es destina a fer foc.

llenç /ˈʎɛns/ (n, masc)
tela

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ (n, masc)
lenzuolo

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ (n, masc)
leopardo

llepafils /ˌʎe.paˈfiɫs/ (adj)
schizzinoso
  (també substantivat) Aquell qui és massa escrupolós amb el menjar.
puntiglioso
  El qui és massa crític i busca tots els possibles defectes en qualsevol cosa.

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ (v)
leccare
  Passar la llengua per una superfície.

llesca /ˈʎes.ka/ /ˈʎes.kə/ /ˈʎɛs.kə/ (n, fem)
fetta
  Tros tallat de pa de gruix uniforme.

llest /ˈʎest/ (adj, masc)
furbo
  Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.

llet (n, fem)
latte

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ (n, fem)
lettera
  Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ (v)
compitare
  Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lletxa /ˈʎe.t͡ʃa/ /ˈʎe.t͡ʃə/ (n, fem)
leccia fasciata

lleu /ˈʎew/ (adj)
lieve
  De poca importància.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ (adj, masc)
leggero
  De poc pes.

lleument /ˌʎewˈmen/ /ˌʎewˈment/ (adv)
lievemente

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ (n, masc)
tempo libero

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ (v)
avere tempo

lleva /ˈʎe.va/ /ˈʎe.və/ /ˈʎe.βa/ /ˈʎe.βə/ (n, fem)
leva

llevador /ʎe.vaˈðoɾ/ /ʎe.βaˈðo/ /ʎe.βaˈðoɾ/ /ʎə.vəˈðo/ /ʎə.βəˈðo/ (n, masc)
ostetrica
  (habitualment femení) Tècnic sanitari que assisteix professionalment a una partera.

llevaneu /ˌʎe.vaˈnew/ /ˌʎe.vəˈnew/ /ˌʎe.βaˈnew/ /ˌʎe.βəˈnew/ (n, fem)
spartineve, spazzaneve

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ (n, masc)
levante
  Part de l'horitzó per on surt el sol.
  Vent que ve de llevant del sol.

llevar /ʎeˈvaɾ/ /ʎeˈβa/ /ʎəˈva/ /ʎəˈβa/ (v)
levare
  Separar alguna cosa del lloc on estava.
alzar
  (pronominal) Eixir del llit.
assistere
  Assistir la llevadora als parts.
fruttare
  Produir fruit.
accrescere, toggliere
  Estufar-se el pa, una massa que fermenta.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ (n, masc)
fermento, lievito
  Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ (preposition)
salvo
  exceptuant

llevat que (conjunction)
a meno che

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ (n, masc)
cavatappi

lleó /ʎəˈo/ (n, masc)
leone
  Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lleó /ʎəˈo/ (n, neut)
Leone
  Persona del signe zodiacal de Lleó.

lli /ˈʎi/ (n, masc)
lino
  Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibertar /ʎi.beɾˈtaɾ/ /ʎi.βerˈta/ /ʎi.βeɾˈta/ /ʎi.βərˈta/ (v)
affrancare

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ (n, fem)
libertà
  Estat o qualitat de ser lliure.

llibre /ˈʎi.bɾe/ (n, masc)
libro
  Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibreria /ʎi.bɾeˈɾi.a/ /ʎi.βɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
libreria
  Botiga on es poden comprar llibres.

llibresc /ʎiˈbɾesk/ /ʎiˈbɾəsk/ /ʎiˈbɾɛsk/ /ʎiˈβɾɛsk/ (adj, masc)
libresco

llibreta /ʎiˈbɾe.ta/ /ʎiˈbɾə.tə/ /ʎiˈbɾɛ.tə/ /ʎiˈβɾɛ.tə/ (n, fem)
taccuino
  Conjunt de fulls de paper enquadernats destinats a escriure-hi.

llibreter /ʎi.bɾeˈteɾ/ /ʎi.βɾeˈte/ /ʎi.βɾəˈte/ (n, masc)
libraio

llicenciar /ʎi.sen.siˈa/ /ʎi.sen.siˈaɾ/ /ʎi.sən.siˈa/ (v)
licenziare
  Donar algun tipus de permís, llicència.
  Atorgar a una persona o grup (un curs, una promoció, etc.) la titulació de llicenciat.
  Lliurar d'un servei o obligació, especialment referit a l'exèrcit.
  Acomiadar a algú, fer-lo fora d'alguna organització (empresa, organisme públic, etc.)

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
licenza

lliga /ˈʎi.ɣa/ /ˈʎi.ɣə/ (n, fem)
lega
  Campionat esportiu, especialment el nacional de futbol.

lligadura /ʎi.ɣaˈðu.ɾa/ /ʎi.ɣəˈðu.ɾə/ (n, fem)
copricapo
  Peça de vestir que es posa al cap.
legatura
  (música) Línia que uneix dues notes del mateix to, en una partitura, per indicar que cal interpretar-les com una sola unint la durada.

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ (v)
legare
  Assegurar amb una corda o similar.
pomiciare
  Flirtejar

llim /ˈʎim/ (n, masc)
limo
  Tipus de terreny format per la unió d'aigua i terra, barrejat amb restes orgàniques vegetals.

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ (n, fem)
lima
  Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.
lime, limetta
  Fruit de la llimera, semblant a una llimona verdosa i àcida.

llimac /ʎiˈmak/ (n, masc)
lumaca

llimar /ʎiˈma/ /ʎiˈmaɾ/ (v)
limare
  Treballar amb la llima.
  Polir o retocar alguna obra.

llimbs /ˈʎims/ (n, masc)
limbo

llimona /ʎiˈmo.na/ (n, fem)
limone
  Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ (n, fem)
architrave

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ (n, masc)
soglia
  Peça travessera de baix de la porta.
  Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
  Límit de percepció d’un estímul.

lliri (n, masc)
iris, giglio

llis /ˈʎis/ (adj, masc)
regolare

lliscar /ʎisˈka/ /ʎisˈkaɾ/ (v)
scivolare
  Desplaçar-se de forma continua pel terra amb un fregament molt baix.

lliscós /ʎisˈkos/ (adj, masc)
scivoloso

llista /ˈʎis.ta/ (n, fem)
lista
  Tira o ratlla diferent en una tela.
  Registre o full de paper amb una enumeració o compilació d'un conjunt d'elements.
  (informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.

llistar /ʎisˈta/ /ʎisˈtaɾ/ (v)
listare
  Adornar alguna cosa amb llistes.

llistat /ʎisˈtat/ (adj, masc)
listato
  Que té llistes o ratlles, decorat o amb marques de diferents colors.

llistat /ʎisˈtat/ (n, masc)
listato
  (informàtica) Còpia impresa d'un programa o conjunt de dades.

llistó /ʎisˈto/ (n, masc)
striscia di legno

llit (n, masc)
letto, giaciglio
  Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.
letto, alveo
  Camí per on corren les aigües fluvials.

llitera /ʎiˈte.ɾa/ /ʎiˈte.ɾə/ (n, fem)
barella
  Llit lleuger per al transport de malalts o cadàvers.
cuccetta
  Llit fix en una cabina d’una embarcació, un tren.
letto a castello
  Conjunt de dos o tres llits, l'un damunt de l'altre.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ (n, fem)
libbra, lira

lliurament /ʎiw.ɾaˈmen/ /ʎiw.ɾaˈment/ /ʎiw.ɾəˈmen/ /ʎiw.ɾəˈment/ (n, masc)
consegna

lliure /ˈʎiw.ɾe/ (adj)
libero
  Que no depèn d'altri.

lliurecanvisme /ʎiw.ɾe.kamˈbiz.me/ /ʎiw.ɾe.kaɱˈviz.me/ /ʎiw.ɾə.kəmˈbiz.mə/ /ʎiw.ɾə.kəɱˈviz.mə/ (n, masc)
libero scambio

lliçó (n, fem)
lezione
  Ensenyament transmès per un mestre.

lloança /ʎoˈan.sa/ /ʎoˈan.sə/ /ʎuˈan.sə/ (n, fem)
lode

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ (v)
lodare

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ (n, fem)
lupa

llobarro /ʎoˈba.ro/ /ʎuˈba.ru/ /ʎuˈβa.ru/ (n, masc)
spigola

llobí /ʎoˈbi/ /ʎoˈβi/ /ʎuˈbi/ /ʎuˈβi/ (n, masc)
lupino

lloc (n, masc)
luogo, posto

lloca /ˈʎɔ.ka/ /ˈʎɔ.kə/ (n, fem)
chioccia
  Gallina que cova i cria pollets.

lloctinent /ʎok.tiˈnent/ /ˌʎɔk.tiˈnen/ /ˌʎɔk.tiˈnent/ (n, masc)
luogotenente

llogar /ʎoˈɣa/ /ʎoˈɣaɾ/ /ʎuˈɣa/ (v)
locare, noleggiare
  Donar alguna cosa per certa quantitat pel temps convingut.
affittare, noleggiare
  Prendre a lloguer.

llogaret /ʎo.ɣaˈɾet/ /ʎo.ɣəˈɾət/ /ʎu.ɣəˈɾɛt/ (n, masc)
borgata

llogater /ʎo.ɣaˈte/ /ʎo.ɣaˈteɾ/ /ʎo.ɣəˈte/ /ʎu.ɣəˈte/ (n, masc)
inquilino

lloguer /ʎoˈɣe/ /ʎoˈɣeɾ/ /ʎuˈɣe/ (n, masc)
noleggio

llom /ˈʎom/ (n, masc)
lombata

llombard /ʎomˈbaɾt/ /ʎumˈbart/ (adj, masc)
lombardo
  Tot el que pertany a la regió italiana de la Llombardia.

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ (n, masc)
ombelico

llonguet /ʎoŋˈget/ /ʎuŋˈgɛt/ (n, masc)
panino
  Pa petit, llargarut i estret amb un solc gran.

llop (n, masc)
lupo
  Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ (n, masc)
alloro, lauro
  Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

llorigó /ʎo.ɾiˈɣo/ /ʎu.ɾiˈɣo/ (n, masc)
coniglietto

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ (n, masc)
pappagallo
  Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
  (peixos) tord lloro

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ (n, fem)
palco
  Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

llucar /ʎuˈka/ /ʎuˈkaɾ/ (v)
codiare
  Mirar, observar amb atenció.

lluer /ʎuˈe/ /ʎuˈeɾ/ (n, masc)
lucarino

llufa /ˈʎu.fa/ /ˈʎu.fə/ (n, fem)
vescia
  Ventositat expel·lida sense soroll.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ (n, fem)
lotta
  Acte de lluitar.

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ (v)
lottare

llum (n, fem)
luce
  Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.

llum (n, masc)
lampada
  Aparell destinat a fer llum (segons la primera accepció del femení).

llumenera /ʎu.meˈne.ɾa/ /ʎu.məˈne.ɾə/ (n, fem)
lucerna
  Llum d'oli amb un recipient metàl·lic, un peu de base i un agafador.
luminare
  Persona que destaca per la intel·ligència.

lluminositat /ʎu.mi.no.ziˈtat/ /ʎu.mi.nu.ziˈtat/ (n, fem)
luminosità

lluminària /ʎu.miˈna.ɾi.a/ /ʎu.miˈna.ɾi.ə/ (n, masc)
luminaria

lluminós /ʎu.miˈnos/ (adj, masc)
luminoso
  Molt il·luminat.
  Que emet força llum.

lluna /ˈʎu.na/ (n, fem)
luna, satellite
  Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
  (dialectal) mirall
  Període menstrual, regla.
  (peixos) bot

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ (adv)
lontano

llunyà /ʎuˈŋa/ (adj, masc)
lontano

llur /ˈʎur/ (adj)
loro

lluç /ˈʎus/ (n, masc)
nasello
  Peix de la família dels merlúccids, de color gris amb tons argentats, boca grossa, dents d’agulla i de carn apreciada (Merluccius merluccius)

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ (n, fem)
lacrima

llàstima /ˈʎas.ti.ma/ (n, fem)
peccato
  Allò que inspira pietat.

llòbrec /ˈʎɔ.bɾek/ (adj, masc)
lugubre

llúdria /ˈʎu.ðɾi.a/ /ˈʎu.ðɾi.ə/ (n, fem)
lontra

localitat /ɫo.ka.ɫiˈtat/ /ɫo.kə.ɫiˈtat/ /ɫu.kə.ɫiˈtat/ (n, fem)
località
  Lloc habitat per persones que hi resideixen habitualment.
  Cadascun dels seients que es venen en una sala d'espectacles.

localitzar /ɫo.ka.ɫiˈd͡za/ /ɫo.ka.ɫiˈza/ /ɫo.ka.ɫiˈzaɾ/ /ɫo.kə.ɫiˈd͡za/ /ɫu.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
localizzare

locució /ɫo.ku.siˈo/ /ɫu.ku.siˈo/ (n, fem)
locuzione

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ (n, masc)
logaritmo

logístic /ɫoˈd͡ʒis.tik/ /ɫoˈʒis.tik/ /ɫuˈʒis.tik/ (adj, masc)
logistico

logística /ɫoˈd͡ʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.kə/ /ɫuˈʒis.ti.kə/ (n, fem)
logistica

lona /ˈɫo.na/ /ˈɫo.nə/ (n, fem)
olona

longa /ˈɫoŋ.ɡa/ /ˈɫoŋ.ɡə/ (n, fem)
lunga

longeu /ɫoɲˈd͡ʒɛw/ /ɫoɲˈʒɛw/ /ɫuɲˈʒɛw/ (adj, masc)
longevo

longitud /ɫoɲ.d͡ʒiˈtut/ /ɫoɲ.ʒiˈtut/ /ɫuɲ.ʒiˈtut/ (n, fem)
lunghezza

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ (adj)
verboso
  Que parla molt.

loteria /ɫo.teˈɾi.a/ /ɫo.təˈɾi.ə/ /ɫu.təˈɾi.ə/ (n, fem)
lotteria

lubrificar /ɫu.bɾi.fiˈkaɾ/ /ɫu.βɾi.fiˈka/ (v)
lubrificare

lucrar /ɫuˈkɾa/ /ɫuˈkɾaɾ/ (v)
lucrare

lucratiu /lu.kɾaˈtiw/ /ɫu.kɾəˈtiw/ (adj, masc)
lucrativo
  Que produeix benefici en diners.

lucre /ˈɫu.kɾe/ /ˈɫu.kɾə/ (n, masc)
lucro

lumbar /ɫumˈbar/ (adj)
lombare

lupa /ˈɫu.pa/ /ˈɫu.pə/ (n, fem)
lente d'ingrandimento

lupus /ˈɫu.pus/ (n, masc)
lupus
  (medicina) Nom comú a diverses malalties autoimmunitàries cròniques que generalment afecten la pell o les articulacions.

lustre /ˈɫus.tɾe/ /ˈɫus.tɾə/ (n, masc)
lustro

luteci (n, masc)
lutezio

luxar /ɫukˈsa/ /ɫukˈsaɾ/ (v)
lussare

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ (n, masc)
lussemburghese
  Persona originària de Luxemburg.
  (només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

làvic /ˈɫa.vik/ /ˈɫa.vik/ /ˈɫa.βik/ (adj, masc)
lavico

lèxic /ˈɫɛk.sik/ (n, masc)
lessico

lícit /ˈɫi.sit/ (adj, masc)
lecito

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ (n, neut)
duce

lígur /ˈɫi.ɣur/ (adj)
ligure
  Relatiu o pertanyent a Ligúria o la seva parla.

límit /ˈɫi.mit/ (n, masc)
limite, confine

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ (n, fem)
linea, universo
  Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
linea, equatore, spettrale
  Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
linea
  Límit.
  Cordó o trinxera per a destorbar l'entrada en alguna part.
  (hoquei sobre gel) Conjunt de cinc jugadors d'un equip que juguen simultàniament en el transcurs d'un partit, generalment compost per dos defensors i tres davanters.
linea, messa
  (futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.

líquid (adj, masc)
liquido
  Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid (n, masc)
liquido

lívid /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.βit/ (adj, masc)
livido

lògica /ˈɫɔ.d͡ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.ka/ /ˈɫɔ.ʒi.kə/ (n, fem)
logica

macabre /maˈka.bɾe/ /məˈka.βɾə/ (adj, masc)
macabro

macadamitzar /ma.ka.ða.miˈd͡za/ /ma.ka.ða.miˈza/ /ma.ka.ða.miˈzaɾ/ /mə.kə.ðə.miˈd͡za/ (v)
macadamizzare

macar /maˈka/ /maˈkaɾ/ /məˈka/ (v)
ammaccare
  Danyar un cos amb contusions.

macarró /ma.kaˈro/ /mə.kəˈro/ (n, masc)
penna
  (normalment en plural) Pasta de farina en forma de tub curt tallat al biaix.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ (adj, masc)
macedonico
  Relatiu o pertanyent a Macedònia.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ (n, masc)
macedone
  Persona que habita o és originària de Macedònia.

macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ (n, fem)
macedonia

maceració /ma.se.ɾa.siˈo/ /mə.sə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
macerazione

macerar /ma.seˈɾa/ /ma.seˈɾaɾ/ /mə.səˈɾa/ (v)
macerare
  Estovar una cosa submergint-la en un líquid.

madeira /maˈðej.ɾa/ /məˈðɛj.ɾə/ (n, masc)
madera

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ (n, fem)
matrigna

madrileny /mə.ðɾiˈɫəɲ/ /mə.ðɾiˈɫɛɲ/ (adj, masc)
madrileno

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ (n, fem)
fragola

maduixa de bosc (n, fem)
fragola di bosco, fragolina di bosco

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ (adj, masc)
maturo
  Crescut, adult.
  En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ (v)
maturare

mag /ˈmak/ (n, masc)
mago
  Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ (n, masc)
magazzino

magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ (n, fem)
maddalena, madeleine

magenc /maˈd͡ʒeŋ/ /maˈd͡ʒeŋk/ /maˈʒeŋ/ /məˈʒəŋk/ /məˈʒɛŋ/ /məˈʒɛŋk/ (adj, masc)
maggengo

magenta /maˈʒen.ta/ /məˈʒen.tə/ (n, fem)
magenta

magistral /ma.d͡ʒisˈtɾaɫ/ /ma.ʒisˈtɾaɫ/ /mə.ʒisˈtɾaɫ/ (adj)
magistrale

magistrat /ma.ʒisˈtɾat/ /mə.ʒisˈtɾat/ (n, masc)
magistrato

magnat /maɡˈnat/ /məɡˈnat/ (n, masc)
magnate

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ (n, masc)
magnesio

magnet /maɡˈnet/ /məɡˈnɛt/ (n, masc)
magnete

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ (n, masc)
magnetismo

magnetitzar /maŋ.ne.tiˈd͡za/ /maɡ.ne.tiˈza/ /maɡ.ne.tiˈzaɾ/ /məŋ.nə.tiˈd͡za/ (v)
magnetizzare
  Transmetre a un objecte les propietats magnètiques.

magneto- /maŋˈne.to/ /maɡˈne.to/ /məŋˈnɛ.to/ /məŋˈnɛ.tu/ (prefix)
magneto-

magnetostratigrafia /maŋˌne.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /maɡˌne.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /məŋˌnɛ.tos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /məŋˌnɛ.tus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
magnetostratigrafia

magnetostàtic /maŋ.ne.tosˈta.tik/ /maɡ.ne.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tusˈta.tik/ (adj, masc)
magnetostatico

magnetostàtica /maŋ.ne.tosˈta.ti.ka/ /maɡ.ne.tosˈta.ti.ka/ /məŋ.nə.tosˈta.ti.kə/ /məŋ.nə.tusˈta.ti.kə/ (n, fem)
magnetostatica

magnificar /maŋ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈkaɾ/ /məŋ.ni.fiˈka/ (v)
magnificare

magnitud /maŋ.niˈtut/ /maɡ.niˈtut/ /məŋ.niˈtut/ (n, fem)
grandeza

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ (adj, masc)
magnetico

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ (adj, masc)
magnifico

magnòlia /maŋˈnɔ.ɫi.a/ /maɡˈnɔ.ɫi.a/ /məŋˈnɔ.ɫi.ə/ (n, fem)
magnolia

magolar /ma.ɣoˈɫa/ /ma.ɣoˈɫaɾ/ /mə.ɣoˈɫa/ /mə.ɣuˈɫa/ (v)
ammaccare

magrana /maˈɣɾa.na/ (n, fem)
melagrana

magre /ˈma.ɣɾe/ /ˈma.ɣɾə/ (adj, masc)
magro

magribí /ma.ɣɾiˈbi/ /mə.ɣɾiˈβi/ (adj, masc)
magrebino
  Relatiu o pertanyent al Magrib.

magribí /ma.ɣɾiˈbi/ /mə.ɣɾiˈβi/ (n, masc)
magrebino
  Persona que habita o és originària del Magrib.

maharaja /ma.haˈɾa.d͡ʒa/ /ma.haˈɾa.ʒa/ /mə.həˈɾa.ʒə/ (n, masc)
maharajah

mai (adv)
mai, giammai

maig (n, masc)
maggio
  Cinquè mes de l'any.

maimó /majˈmo/ /məjˈmo/ (adj, masc)
parsimonioso

mainada /majˈna.ða/ /məjˈna.ðə/ (n, fem)
marmaglia
  Conjunt de criatures d'una casa.

mainadera /maj.naˈðe.ɾa/ (n, fem)
balia

maionesa /ma.joˈne.za/ /mə.joˈnə.zə/ /mə.juˈnɛ.zə/ (n, fem)
maionese

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ (n, fem)
maestà

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ (adj)
maggiore
  Més gran.
  Més important.
  Que s’encarrega del detall en un cos de l'exèrcit.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ (n, fem)
maggiore
  (nàutica) Vela principal d'una embarcació que va en l'arbre mestre o major.
  Primera premissa d'un sil·logisme.

major d'edat (n, neut)
maggiore
  Qui té l'edat determinada per la llei per eixir de tutela.

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ (n, masc)
maggiordomo

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ (n, fem)
maggioranza

mal (adj, masc)
brutto, cattivo
  De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal (adv)
male
  Complement de manera, no gens bé.

mal (n, masc)
male
  Maldat, fet inacceptable moralment.
  Sensació de dolor o malaltia.
  Resultat físic d'un cop o estrip, dany

mal de cap (n, masc)
mal di testa

malacostumar /ma.ɫa.kos.tuˈma/ /ma.ɫa.kos.tuˈmaɾ/ /mə.ɫə.kos.tuˈma/ /mə.ɫə.kus.tuˈma/ (v)
abituare male

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ (adj, masc)
malato

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ (n, fem)
malattia, morbo
  (medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaltia òrfena (n, fem)
malattia orfana

malament /ˌma.ɫaˈmen/ /ˌma.ɫaˈment/ /ˌma.ɫəˈmen/ /ˌma.ɫəˈment/ (adv)
male

malaparellat /ˌma.ɫa.pa.ɾeˈʎat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈjat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈʎat/ (adj, masc)
malconcio

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ (n, fem)
malachite

malaurança /ˌmaɫ.awˈɾan.sa/ /ˌmaɫ.əwˈɾan.sə/ (n, fem)
sfortuna

malaurat /ˌmaɫ.awˈɾat/ /ˌmaɫ.əwˈɾat/ (adj, masc)
miserabile

malbaratar /ˌmaɫ.βa.ɾaˈta/ /ˌmaɫ.βa.ɾaˈtaɾ/ /ˌmaɫ.βə.ɾəˈta/ (v)
sprecare

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ (adj, masc)
maldestro

maldir /ˌmaɫˈdi/ /ˌmaɫˈdiɾ/ (v)
maledire
  Dir mal d'alguna persona.

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ (n, fem)
maledizione

maleficiar /ma.ɫe.fi.siˈa/ /ma.ɫe.fi.siˈaɾ/ /mə.ɫə.fi.siˈa/ (v)
ammaliare

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ (v)
maledire
  Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malenconia /ma.ɫeŋ.koˈni.a/ /mə.ɫəŋ.koˈni.ə/ /mə.ɫəŋ.kuˈni.ə/ (n, fem)
malinconia

malenconiós /ma.ɫeŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ku.niˈos/ (adj, masc)
malinconico

malendreç /ˌma.ɫenˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾəs/ /ˌma.ɫənˈdɾɛs/ (n, masc)
disordine

malentendre /ˌmaɫ.enˈten.dɾe/ (v)
fraintendere

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ (n, masc)
malinteso

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ (n, fem)
valigia

maleïdament /ma.ɫeˌi.ðaˈmen/ /ma.ɫeˌi.ðaˈment/ /mə.ɫəˌi.ðəˈmen/ /mə.ɫəˌi.ðəˈment/ (adv)
maledettamente

maleït /ma.ɫeˈit/ (adj, masc)
maledetto

malfactor /ˌmaɫ.fakˈto/ /ˌmaɫ.fakˈtoɾ/ (adj, masc)
malfattore

malgastar /ˌmaɫ.ɣasˈta/ /ˌmaɫ.ɣasˈtaɾ/ /ˌmaɫ.ɣəsˈta/ (v)
sprecare

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ (preposition)
malgrado

malhumorat /ˌma.ɫu.moˈɾat/ /ˌma.ɫu.muˈɾat/ (adj, masc)
arrabbiato

maliciar /ma.ɫi.siˈa/ /ma.ɫi.siˈaɾ/ /mə.ɫi.siˈa/ (v)
maliziare

maligne /maˈɫiŋ.ne/ /maˈɫiɡ.ne/ /məˈɫiŋ.nə/ (adj, masc)
malvagio
maligno
  Propens a fer el mal, dolent.
  (dit d'una malaltia o tumor) Que té capacitat de metastatitzar.

malmetre /ˌmaɫˈme.tɾe/ /ˌmaɫˈmə.tɾə/ /ˌmaɫˈmɛ.tɾə/ (v)
malmenare

malpensar /ˌmaɫ.penˈsa/ /ˌmaɫ.penˈsaɾ/ /ˌmaɫ.pənˈsa/ (v)
maliziare

malson /ˌmaɫˈsɔn/ (n, masc)
incubo, brutto sogno

malt /ˈmaɫ/ /ˈmaɫt/ (n, masc)
malto

maltosa (n, fem)
maltosio

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ (v)
maltrattare

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ (n, masc)
fianco

malvist /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈβist/ (adj, masc)
malvisto

mal·leabilitat /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈtat/ /maɫ.ɫe.a.bi.ɫiˈtat/ /mə.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.bi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
malleabilità

mal·leable /ma.ɫeˈa.βɫe/ /maɫ.ɫeˈa.bɫe/ /maɫ.ɫeˈab.bɫe/ /mə.ɫeˈa.βɫə/ /məɫ.ɫeˈab.bɫə/ (adj)
malleabile

mal·lèol /maɫˈɫɛ.oɫ/ /maˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.uɫ/ /məˈɫɛ.uɫ/ (n, masc)
malleolo

malària /maˈɫa.ɾi.a/ /məˈɫa.ɾi.ə/ (n, fem)
malaria

malèvol /maˈɫe.voɫ/ /maˈɫe.βoɫ/ /məˈɫɛ.voɫ/ /məˈɫɛ.vuɫ/ /məˈɫɛ.βuɫ/ (adj, masc)
malevolo

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ (n, fem)
malizia

mamada /maˈma.ða/ /məˈma.ðə/ (v)
pompino

mamar /maˈma/ /maˈmaɾ/ /məˈma/ (v)
popare
  Xuclar amb els llavis i la llengua la llet de les mamelles.

mamari /maˈma.ɾi/ /məˈma.ɾi/ (adj, masc)
mammario

mamella /maˈme.ʎa/ /məˈme.ʎə/ (n, fem)
mammella

mameluc /ma.meˈɫuk/ /mə.məˈɫuk/ (n, masc)
mammalucco

mamífer /maˈmi.feɾ/ (n, masc)
mammifero

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ (n, masc)
comandamento
  Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

manar /maˈna/ /maˈnaɾ/ /məˈna/ (v)
comandare
  Donar ordres.
  Exercir l'autoritat sobre alguna cosa.

mancança /maŋˈkan.sa/ /məŋˈkan.sə/ (n, fem)
mancanza

mancar /maŋˈka/ /maŋˈkaɾ/ /məŋˈka/ (v)
mancare
  (seguit de la preposició de) No haver-n'hi prou, d'una cosa necessària.
  No estar complet.

manco /ˈmaŋ.ko/ /ˈmaŋ.ku/ (adj, masc)
monco

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ (n, fem)
mandarino

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ (n, masc)
mandarino
  (només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandolina /man.doˈɫi.na/ /mən.doˈɫi.nə/ /mən.duˈɫi.nə/ (n, fem)
mandolino

mandonguilla /man.doŋˈɡi.ʎa/ /mən.doŋˈɡi.ʎə/ /mən.duŋˈɡi.ʎə/ (n, fem)
polpetta

mandra /ˈman.dɾa/ /ˈman.dɾə/ (n, fem)
pigrizia
  Peresa, manca de ganes de fer res.

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ (n, fem)
mascella

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ (adj)
curiosone
  Que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ (n, neut)
curiosone
  Persona que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

maneig /maˈnet͡ʃ/ /məˈnət͡ʃ/ /məˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
maneggio

manejar /ma.neˈd͡ʒa/ /ma.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ (v)
maneggiare
  Usar alguna cosa o fer-la anar amb les mans.

manescal /ma.nesˈkaɫ/ /mə.nəsˈkaɫ/ (n, masc)
maniscalco
  (històric) Persona encarregada de la cura dels animals, especialment els cavalls.

maneta /maˈne.ta/ /məˈnə.tə/ /məˈnɛ.tə/ (n, masc)
piccola mano
  Mà petita.
lancetta
  Peça dels rellotges analògics que assenyala les hores o els minuts.
maniglia
  Peça d'algunes màquines que, en accionar-la es posa en marxa el mecanisme.

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ (n, masc)
manganese

mango /ˈmaŋ.ɡo/ /ˈmaŋ.ɡu/ (n, masc)
mangoo

mania /maˈni.a/ /məˈni.ə/ (n, fem)
mania

manicomi /ma.niˈkɔ.mi/ /mə.niˈkɔ.mi/ (n, masc)
ospedale psichiatrico

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ (adj, masc)
invadante
  Que manifasseja.

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ (n, masc)
ficcanaso
  Qui manifasseja.

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ (n, fem)
dimostrazione

manifestar /ma.ni.fesˈta/ /ma.ni.fesˈtaɾ/ /mə.ni.fəsˈta/ (v)
manifestare
  Descobrir, donar a conèixer una cosa oculta.

manilla /maˈni.ʎa/ /məˈni.ʎə/ (n, fem)
manetta
  Anell de ferro que es posa al voltant del puny i que sovint va lligat a un altre posat a l'altre puny, amb els quals es retenen els presoners.
braccialetto
  Anell de ferro que es posa al canell com a ornament; braçalet.

manipulació /ma.ni.pu.ɫa.siˈo/ /mə.ni.pu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
manipolazione

manipular /ma.ni.puˈɫa/ /ma.ni.puˈɫaɾ/ /mə.ni.puˈɫa/ (v)
manipolare
  Operar amb les mans sobre un aparell, un producte.
  Influir, alterar de forma interessada.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ (n, masc)
manichino
  Figura que representa una persona i usada per pintors, escultors, sastres i modistes per la seva feina.

manovella /ma.noˈve.ʎa/ /ma.noˈβe.ʎa/ /mə.noˈve.ʎə/ /mə.nuˈve.ʎə/ /mə.nuˈβe.ʎə/ (n, fem)
manovella

mans /ˈmans/ (adj, masc)
docile
  Referit als animals, dòcil, domesticat.

mansió /man.siˈo/ /mən.siˈo/ (n, masc)
dimora

mansoi /manˈsɔj/ /mənˈsɔj/ (adj, masc)
mansueto

mant /ˈman/ /ˈmant/ (adj, masc)
sostanziale

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ (n, fem)
coperta
  Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.
diavolo di mare
  Peix de la família dels mobúlids de cos romboïdal fins a 5,5 m de llargada i 3,5 m d'amplada (Mobula mobular).

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ (n, fem)
burro

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ (n, masc)
mantello

manteniment /man.te.niˈmen/ /man.te.niˈment/ /mən.tə.niˈmen/ /mən.tə.niˈment/ (n, masc)
manutenzione

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ (v)
mantenere
  Conservar una cosa en el seu estat, sense que s'alteri.
  Donar continuïtat, prosseguir una acció o actitud començada.
  Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

mantornar /man.torˈna/ /man.toɾˈna/ /man.toɾˈnaɾ/ /mən.toɾˈna/ /mən.turˈna/ (v)
rivangare

manual /ma.nuˈaɫ/ (adj)
manuale
  Relatiu a la mà.

manual /ma.nuˈaɫ/ (n, masc)
manuale
  Compendi del saber d'una àrea, especialment destinat a l'ensenyament.

manualitat /ma.nu.a.ɫiˈtat/ /mə.nu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
mestiere

manuella /ma.nuˈe.ʎa/ /mə.nuˈe.ʎə/ (n, fem)
manubrio
  (esports) Barra curta amb pesos en els extrems per manejar amb una mà i fer exercicis.

manufactura /ma.nu.fakˈtu.ɾa/ /mə.nu.fəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
manufattura

manufacturar /ma.nu.fak.tuˈɾa/ /ma.nu.fak.tuˈɾaɾ/ /mə.nu.fək.tuˈɾa/ (v)
manifatturare

manumetre /ma.nuˈme.tɾe/ /mə.nuˈmə.tɾə/ /mə.nuˈmɛ.tɾə/ (v)
affrancare

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ (n, masc)
manoscritto

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ (n, fem)
soffietto, mantice

manxar /maɲˈt͡ʃa/ /maɲˈt͡ʃaɾ/ /məɲˈʃa/ (v)
soffiare

manya /ˈma.ɲa/ /ˈma.ɲə/ (n, fem)
destrezza

maníac /maˈni.ak/ /məˈni.ək/ (adj, masc)
maniaco

mapa /ˈma.pa/ (n, masc)
carta

mapamundi /ˌma.paˈmun.di/ /ˌma.pəˈmun.di/ (n, masc)
mappamondo

mapatge /maˈpa.d͡ʒe/ /məˈpad.ʒə/ (n, masc)
mappatura

maquiavel·lisme /ma.ki.a.veɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeˈɫiz.me/ /mə.ki.ə.vəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəˈɫiz.mə/ (n, masc)
machiavellismo

maquiavèl·lic /ma.ki.aˈvɛɫ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈvɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛɫ.ɫik/ (adj)
machiavellico

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ (n, masc)
trucco
  Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

maquinar /ma.kiˈna/ /ma.kiˈnaɾ/ /mə.kiˈna/ (v)
macchinare

maquineta /ma.kiˈne.ta/ /mə.kiˈnə.tə/ /mə.kiˈnɛ.tə/ (n, fem)
temperino
  Petit utensili per a fer punta al llapis, consistent en un receptacle on hi ha fixada una làmina d'acer esmolat.

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ (n)
mare

mar arrissada (n, fem)
mare quasi calmo

mar brava (n, fem)
mare molto agitato

mar desfeta (n, fem)
mare grosso

mar enorme (n, fem)
mare tempestoso

mar molt alta (n, fem)
mare molto grosso

mar plana (n, fem)
mare calmo

maraca /maˈɾa.ka/ /məˈɾa.kə/ (n, fem)
maraca

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ (n, fem)
smeraldo

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ (n, fem)
maratona

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ (n, masc)
marmo

marc /ˈmark/ (n, masc)
marco
  Antiga unitat monetària d’Alemanya.

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ (n, fem)
marchio
  Senyal que un objecte deixa en un altre.
marca
  Paraula, símbol o ambdós alhora que identifiquen un producte o servei i que sovint pretenen fer-los més atractius per al seu potencial destinatari.
  (antigament) Territori fronterer amb l'enemic.

marcar /marˈka/ /maɾˈkaɾ/ /mərˈka/ (v)
marcare
  Posar senyal o marca en alguna cosa per a distingir-la d'altres.
comporre
  (telecomunicacions) Seleccionar en un telèfon el número corresponent per trucar a algú.

marcenc /marˈseŋ/ /maɾˈseŋ/ /maɾˈseŋk/ /mərˈsɛŋ/ /mərˈsɛŋk/ /məɾˈsəŋk/ (adj, masc)
marzolino

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ (adj, masc)
marziano
  Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ (n, masc)
marziano
  Habitant del planeta Mart.
  Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ (n, fem)
madre, mamma
  Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ (n, fem)
marea

maregassa /ma.ɾeˈɣa.sa/ /mə.ɾəˈɣa.sə/ (n, fem)
mare agitato

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ (n, masc)
stordimento

marejol /ma.ɾeˈd͡ʒɔɫ/ /ma.ɾeˈʒɔɫ/ (n, masc)
mare poco mosso

mareperla /ˌma.ɾeˈpɛr.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫɛ/ /ˌma.ɾəˈpɛr.ɫə/ (n, fem)
madreperla

maresme /maˈɾez.me/ /məˈɾəz.mə/ /məˈɾɛz.mə/ (n, masc)
palude

margarida /maɾ.ɣaˈɾi.ða/ /mər.ɡəˈɾi.ðə/ (n, fem)
pratolina

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ (n, masc)
margine

marginal /maɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /mər.ʒiˈnaɫ/ (adj)
marginale

marginar /mar.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈnaɾ/ /mər.ʒiˈna/ (v)
marginare
  Establir la distància que ocuparan els marges en un escrit.
emarginare
  Excloure un grup social a una o diverses persones.

marginat /maɾ.d͡ʒiˈnat/ /mər.ʒiˈnat/ (adj, masc)
reietto

maridar /ma.ɾiˈða/ /ma.ɾiˈðaɾ/ /mə.ɾiˈða/ (v)
maritare
  Casar una dona, prendre marit.

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ (n, fem)
coccinella
  Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ (n, masc)
femminuccia
  (despectiu) Home homosexual.

marinar /ma.ɾiˈna/ /ma.ɾiˈnaɾ/ /mə.ɾiˈna/ (v)
marinare

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ (n, masc)
marinaio
  En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marit /maˈɾit/ (n, masc)
marito

maror /maˈɾo/ /maˈɾoɾ/ /məˈɾo/ (n, fem)
mare mosso

marquesa /maɾˈke.za/ /mərˈkɛ.zə/ (n, fem)
marchesa

marquesat /maɾ.keˈzat/ /məɾ.kəˈzat/ (n, masc)
marchesato

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ (n, masc)
marchese

marrit /maˈrit/ /məˈrit/ (adj, masc)
mesto

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ (adj, masc)
marocchino, marocchina
  Relatiu o pertanyent al Marroc.

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ (n, masc)
marocchino, marocchina
  (gentilici) Individu natural del Marroc.

marrà /maˈra/ /məˈra/ (adj, masc)
sporco
  Persona bruta.

marrà /maˈra/ /məˈra/ (n, masc)
montone, ariete
  Mascle de l'ovella.

marró /maˈro/ (adj)
marrone, bruno
  D'un color propi de la castanya.

marró /maˈro/ (n, masc)
marrone
  Color castany.

martell /maɾˈteʎ/ (n, masc)
martello
  Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martingala /maɾ.tiŋˈɡa.ɫa/ /mər.tiŋˈɡa.ɫə/ (n, fem)
martingala
  En les cavalleries ensellades, corretja estreta que agafa la cingla i segueix fins a la gola on s'agafa a altres corretges i que té per funció la de limitar el moviment amunt i avall del cap de l'animal.
  En el joc del monte, certa aposta de tres cartes contra una altra.

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ (n, masc)
martirio

martiritzar /mar.ti.ɾiˈd͡za/ /maɾ.ti.ɾiˈza/ /maɾ.ti.ɾiˈzaɾ/ /mər.ti.ɾiˈd͡za/ (v)
martirizzare
  Turmentar en odi de la fe catòlica o per defensa de la fe o alguna virtut.

marxar /marˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃaɾ/ /mərˈʃa/ (v)
marciare
  Desfilar.
funzionare
  Una màquina, anar, rutllar
partire
  (castellanisme) Anar-se'n, partir d'un lloc.

març /ˈmals/ /ˈmars/ (n, masc)
marzo
  Tercer mes de l'any.

marítim /maˈɾi.tim/ /məˈɾi.tim/ (adj, masc)
marittimo
  Pertanyent o relacionat amb el mar.

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ (n, masc)
maschio
  Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ (n, masc)
maschilismo

masculinitzar /mas.ku.ɫi.niˈd͡za/ /mas.ku.ɫi.niˈza/ /mas.ku.ɫi.niˈzaɾ/ /məs.ku.ɫi.niˈd͡za/ (v)
mascolinizzare

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ (adj, masc)
mascolino, maschile
  Que pertany al mascle.

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ (n, fem)
segreta

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (adj)
troppo
  En quantitat excessiva.

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (n, fem)
massa
  Agregació de partícules.
  Aplec de persones sense diferenciar.
pasta
  Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ (n, fem)
massacro

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ (v)
masticare
  Trinxar el menjar amb les dents.

masteritzar /mas.te.ɾiˈd͡za/ /mas.te.ɾiˈza/ /mas.te.ɾiˈzaɾ/ /məs.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
masterizzare

masticar /mas.tiˈka/ /mas.tiˈkaɾ/ /məs.tiˈka/ (v)
masticare
  mastegar

mastoïdal /mas.to.iˈðaɫ/ /məs.to.iˈðaɫ/ /məs.tu.iˈðaɫ/ (adj)
mastoideo

masturbar /mas.turˈβa/ /mas.tuɾˈbaɾ/ /mas.tuɾˈβa/ /məs.turˈba/ (v)
masturbare

mastí /masˈti/ /məsˈti/ (n, masc)
mastino

matalàs /ma.taˈɫas/ (n, masc)
materasso
  Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ (v)
uccidere, ammazzare
  Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ (adj, masc)
stesso
  Sense canvis.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
materiale
  Relatiu a la matèria.
  Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ (n, masc)
materiale
  Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.
  Estris necessaris per dur a terme una tasca.

materialitzar /ma.te.ɾi.a.ɫiˈd͡za/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈza/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
materializzare

matern /maˈtɛɾn/ /məˈtɛrn/ (adj, masc)
materno
  Relatiu a la mare.

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ (adj)
materno
  Relatiu a la mare.

matinada /ma.tiˈna.ða/ /mə.tiˈna.ðə/ (n, fem)
mattino

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ (n, fem)
mattutino

matisar /ma.tiˈza/ /ma.tiˈzaɾ/ /mə.tiˈza/ (v)
matisare

matraca /maˈtɾa.ka/ /məˈtɾa.kə/ (n, fem)
crepitacolo

matriarca /ma.tɾiˈaɾ.ka/ /mə.tɾiˈar.kə/ (n, fem)
matriarca

matricular /ma.tɾi.kuˈɫa/ /ma.tɾi.kuˈɫaɾ/ /mə.tɾi.kuˈɫa/ (v)
immatricolare
  Inscriure a algú en una acadèmia, institut o similar.

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ (n, masc)
matrimonio
  Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matriu /maˈtɾiw/ /məˈtɾiw/ (n, fem)
matrice

matusser /ma.tuˈse/ /ma.tuˈseɾ/ /mə.tuˈse/ (adj)
malfatto

matxet /maˈt͡ʃet/ /məˈt͡ʃət/ /məˈt͡ʃɛt/ (n, masc)
machete

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ (n, fem)
materia
  Component de l'Univers que té una massa i un volum.
soggetto
  Tema d'un àmbit determinat del coneixement per a l'estudi o l'ensenyament.

matí /maˈti/ (n, masc)
mattino, mattina

matís /maˈtis/ /məˈtis/ (n, masc)
sfumatura
  Variació d'una tonalitat.

maurí /mawˈɾi/ /məwˈɾi/ (n, masc)
maurino
  (històric) Membre de la congregació de Sant Maur, un grup erudit de benedictins francesos fundat el 1621.

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (n, fem)
mazza
  Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
maglio
  Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maçó /maˈso/ /məˈso/ (n, masc)
massone

maó /maˈo/ (n, masc)
mattone, laterizio

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ (n, masc)
meandro, meandre

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ (n, masc)
meccanismo

mecanitzar /me.ka.niˈd͡za/ /me.ka.niˈza/ /me.ka.niˈzaɾ/ /mə.kə.niˈd͡za/ (v)
meccanizzare

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ (adj, masc)
meccanico

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ (n, fem)
meccanica

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ (n, fem)
medaglia

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ (adj, masc)
medo
  De l’antiga regió de la Mèdia.

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ (n, masc)
medo
  Individu d’un poble irànic que va establir un imperi en l’Orient Mitjà.

medi /ˈmɛ.ði/ (n, masc)
ambiente

mediació /me.ði.a.siˈo/ /mə.ði.ə.siˈo/ (n, fem)
mediazione

mediador /me.ði.aˈðo/ /me.ði.aˈðoɾ/ /mə.ði.əˈðo/ (n, masc)
mediatore

mediambiental /me.ði.am.bi.enˈtaɫ/ /mə.ði.əm.bi.ənˈtaɫ/ (adj)
ambientale
  relacionat amb el medi ambient

mediar /me.ðiˈa/ /me.ðiˈaɾ/ /mə.ðiˈa/ (v)
mediare

mediat /me.ðiˈat/ /mə.ðiˈat/ (adj, masc)
mediato

mediatització /me.ði.a.ti.za.siˈo/ /me.ði.a.tid.za.siˈo/ /mə.ði.ə.tid.zə.siˈo/ (n, masc)
influenza

mediatitzar /me.ði.a.tiˈd͡za/ /me.ði.a.tiˈza/ /me.ði.a.tiˈzaɾ/ /mə.ði.ə.tiˈd͡za/ (v)
mediare

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ (n, masc)
medicina, medicamento

medicament orfe (n, masc)
farmaco orfano

medicar /me.ðiˈka/ /me.ðiˈkaɾ/ /mə.ðiˈka/ (v)
medicare

medicastre /me.ðiˈkas.tɾe/ /mə.ðiˈkas.tɾə/ (n, masc)
medicastro

medicina /me.ðiˈsi.na/ (n, fem)
medicina, clinica
  Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medicinal /me.ði.siˈnaɫ/ /mə.ði.siˈnaɫ/ (adj)
medicinale

medieval /me.ði.eˈvaɫ/ /me.ði.eˈβaɫ/ /mə.ði.əˈvaɫ/ /mə.ði.əˈβaɫ/ (adj)
medievale
  Relatiu a l'edat mitjana, període comprès entre la caiguda de l'imperi romà i el descobriment d'Amèrica aproximadament.

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ (n, fem)
meditazione
  Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
  Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

meditar /me.ðiˈta/ /me.ðiˈtaɾ/ /mə.ðiˈta/ (v)
meditare

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ (adj, masc)
mediterraneo

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ (n, fem)
medusa

megalòpoli /me.ɣaˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.pu.ɫi/ (n, fem)
megalopoli

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ (n, fem)
metà

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ (n, masc)
meitnerio

mel (n, fem)
miele

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ (n, masc)
melanoma

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ (n, fem)
marmellata

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ (n, fem)
melodia

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ (n, fem)
milza

mel·liflu /meɫˈɫi.fɫu/ /meˈɫi.fɫu/ /məɫˈɫi.fɫu/ /məˈɫi.fɫu/ (adj, masc)
mellifluo

melòdica /meˈɫɔ.ði.ka/ /məˈɫɔ.ði.kə/ (n, fem)
melodica

meló /məˈɫo/ (n, masc)
melone

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
memoria

memòria USB (n, masc)
chiave USB

mena /ˈme.na/ /ˈmə.nə/ /ˈmɛ.nə/ (n, fem)
sorta
  Classe que identifica un conjunt de propietats comunes de diverses coses.

menar /meˈna/ /meˈnaɾ/ /məˈna/ (v)
condurre

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ (n, masc)
mendelevio

mendicar /men.diˈka/ /men.diˈkaɾ/ /mən.diˈka/ (v)
questuare

menester /me.nesˈte/ /me.nesˈteɾ/ /mə.nəsˈte/ (n, masc)
necessario

menestral /me.nesˈtɾaɫ/ /mə.nəsˈtɾaɫ/ (n, masc)
artigiano

menestralia /me.nes.tɾaˈɫi.a/ /mə.nəs.tɾəˈɫi.ə/ (n, fem)
artigianato

menfotisme /meɱ.foˈtiz.me/ /məɱ.foˈtiz.mə/ /məɱ.fuˈtiz.mə/ (n, masc)
menefreghismo

meninge /meˈniɲ.d͡ʒe/ /məˈniɲ.ʒə/ (n, fem)
meninge

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ (n, fem)
meningite

menisc /meˈnisk/ /məˈnisk/ (n, masc)
menisco
  (anatomia) Fibra cartilaginosa del genoll que proporciona sosteniment sota tensió i torsió.

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ (n, masc)
sala da pranzo
  Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ (n, masc)
mangiare
  Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ (v)
mangiare
  Ingerir aliments.

menovell /me.noˈveʎ/ /me.noˈβeʎ/ /mə.noˈveʎ/ /mə.nuˈveʎ/ /mə.nuˈβeʎ/ (n, masc)
mignolo

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ (n, fem)
mestruazione, ciclo

menstrual /mens.tɾuˈaɫ/ /məns.tɾuˈaɫ/ (adj)
mestruale

ment /ˈmen/ /ˈment/ (n, fem)
mente

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ (n, fem)
menta
  Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
  (especialment) menta pebrera (Mentha piperita)
  Licor amb essència de Mentha.

mental /menˈtaɫ/ /mənˈtaɫ/ (adj)
mentale
  Relatiu a la ment.

mentalisme /men.taˈliz.me/ /mən.təˈliz.mə/ (n, masc)
mentalismo

mentalitzar /men.ta.ɫiˈd͡za/ /men.ta.ɫiˈza/ /men.ta.ɫiˈzaɾ/ /mən.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
sensibilizzare

mentida /menˈti.ða/ (n, fem)
menzogna, bugia
  Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ (v)
mentire
  Dir mentides o falsedats.

mentre /ˈmen.tɾe/ (conjunction)
mentre
  Durant el mateix temps en què.
  en cas que

mentre que (conjunction)
invece

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ (adv)
frattanto

mentó /menˈto/ (n, masc)
mento

menudalla /me.nuˈða.ʎa/ /mə.nuˈða.jə/ /mə.nuˈða.ʎə/ (n, fem)
minuzzaglia

menut /meˈnut/ /məˈnut/ (adj, masc)
piccolo

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ (adv)
meno

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ (n, masc)
desprezzo, disprezzo

menú /meˈnu/ /məˈnu/ (n, masc)
menù

mer /ˈmer/ (adj, masc)
mero

meravellar /me.ɾa.veˈʎaɾ/ /me.ɾa.βeˈʎa/ /mə.ɾə.vəˈʎa/ /mə.ɾə.βəˈʎa/ (v)
meravigliare

meravellós /me.ɾa.veˈʎos/ /me.ɾa.βeˈʎos/ /mə.ɾə.vəˈʎos/ (adj)
meraviglioso

mercadejar /mer.ka.ðeˈʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒaɾ/ /mər.kə.ðəˈʒa/ /məɾ.kə.ðəˈd͡ʒa/ (v)
commerciare

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ (n, masc)
commerciante

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ (n, fem)
merce

mercat /meɾˈkat/ (n, masc)
mercato
  Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
  Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercat negre /meɾˌkadˈne.ɣɾe/ /mərˌkadˈnɛ.ɣɾə/ /məɾˌkadˈnə.ɣɾə/ (n, masc)
mercato nero

mercer /merˈse/ /meɾˈseɾ/ /mərˈse/ (n, masc)
merciaio

merceria /meɾ.seˈɾi.a/ /mər.səˈɾi.ə/ (n, fem)
merceria

merceritzar /mer.se.ɾiˈd͡za/ /meɾ.se.ɾiˈza/ /meɾ.se.ɾiˈzaɾ/ /mər.sə.ɾiˈd͡za/ (v)
mercerizzare

mercuri /mərˈku.ɾi/ (n, masc)
mercurio

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ (Interjection)
in bocca al lupo
  (teatre) Expressió per a desitjar sort abans de l'estrena d'una obra de teatre.

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ (n, fem)
merda, cacca
  Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

merdós /meɾˈðos/ /mərˈdos/ (adj, masc)
merdoso
  Brut, normalment de merda.

merenga /meˈɾeŋ.ɡa/ (n, fem)
meringa

merescudament /me.ɾesˌku.ðaˈmen/ /me.ɾesˌku.ðaˈment/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈmen/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈment/ (adv)
meritatamente

meretriu /me.ɾeˈtɾiw/ /mə.ɾəˈtɾiw/ (n, fem)
puttana

meridional /me.ɾi.ði.oˈnaɫ/ /mə.ɾi.ði.uˈnaɫ/ (adj)
meridionale
  Relatiu al sud.

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ (adj, masc)
meridiano

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ (n, fem)
merlo
  (ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merlet /meɾˈɫet/ /mərˈɫɛt/ /məɾˈɫət/ (n, masc)
merlo
  En una fortificació, qualsevol dels elements sobresurten intermitentment d'una paret defensiva per tal de cobrir els defensors i alhora deixar espai perquè disparin les seves armes.
  Per extensió, qualsevol element sortint que, formant una serie dentada, es troba a la part alta d'una paret a imitació dels merlets militars.

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ (v)
meritare

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ (n, masc)
mese

mesc /ˈmesk/ /ˈməsk/ /ˈmɛsk/ (n, masc)
muschio

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ (n, fem)
miscela

mesclar /mesˈkɫa/ /mesˈkɫaɾ/ /məsˈkɫa/ (v)
miscere
  Ajuntar diversos elements de forma aparentment homogènia.

mesolecte /me.zoˈɫɛk.te/ /mə.zuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
messoletto

mesquita /mesˈki.ta/ (n, fem)
moschea

messes /ˈme.ses/ /ˈme.səs/ /ˈmɛ.səs/ (n, fem)
messe
  Sembrat de plantes en època de ser segades.

messies /meˈsi.es/ /məˈsi.əs/ (n, masc)
messia

messiànic /me.siˈa.nik/ /mə.siˈa.nik/ (adj, masc)
messianico

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ (n, masc)
maestrale

mestre /ˈmes.tɾe/ (n, masc)
insegnante, maestro
  Persona que ensenya d'altres.

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ (n, fem)
casalinga, padrona
  Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa (n, fem)
casalinga

mesuradament /me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /me.zuˌɾa.ðaˈment/ /mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /mə.zuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
misuratamente

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ (v)
misurare

mesó (n, masc)
mesone

metabolitzar /me.ta.bo.ɫiˈzaɾ/ /me.ta.βo.ɫiˈd͡za/ /me.ta.βo.ɫiˈza/ /mə.tə.bo.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.bu.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.βu.ɫiˈd͡za/ (v)
metabolizzare

metabòlic /me.taˈbɔ.ɫik/ /mə.təˈβɔ.ɫik/ (adj, masc)
metabolico

metall /meˈtaʎ/ (n, masc)
metallo

metallenguatge /ˌme.ta.ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ /ˌmɛ.tə.ʎəŋˈɡwa.d͡ʒə/ (n, masc)
metalinguaggio

metal·litzar /me.ta.ɫiˈd͡za/ /me.ta.ɫiˈza/ /me.taɫ.ɫiˈd͡za/ /me.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɫiˈd͡za/ /mə.təɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
metallizare

metal·lòfon /me.taˈɫɔ.fon/ /mə.təɫˈɫɔ.fun/ (n, masc)
metallofono

metamorfisme /me.ta.moɾˈfiz.me/ /mə.tə.murˈfiz.mə/ (n, masc)
metamorfismo

metamorfosar /me.ta.mor.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈzaɾ/ /mə.tə.moɾ.foˈza/ /mə.tə.mur.fuˈza/ (v)
metamorfosare

metamorfosi /me.ta.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.murˈfɔ.zi/ (n, fem)
metamorfosi
  Canvi en la forma d'un cos, que pot estar induït per processos químics o físics, per exemple en les papallones, o per processos màgics com en la mitologia grega o romana.

metamòrfic /me.taˈmɔɾ.fik/ /mə.təˈmɔɾ.fik/ (adj, masc)
metamorfico

metastable /ˌme.tasˈta.bɫe/ /ˌme.tasˈta.βɫe/ /ˌme.tasˈtab.bɫe/ /ˌmɛ.təsˈta.βɫə/ /ˌmɛ.təsˈtab.bɫə/ (adj)
metastabile

meteor /me.teˈoɾ/ /mə.teˈɔr/ (n, masc)
meteora

meteorit /me.te.oˈɾit/ /mə.tə.uˈɾit/ (n, masc)
meteorito, meteorite

meteorologia /me.te.o.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /me.te.o.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /mə.tə.o.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /mə.tə.u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
metereologia
  Ciència que estudia l’atmosfera i tot allò que hi esdevé dins.

metge /ˈme.d͡ʒe/ (n, neut)
medico, dottore
  Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.

meticulós /me.ti.kuˈɫos/ /mə.ti.kuˈɫos/ (adj, masc)
meticoloso

metodista /me.toˈðis.ta/ /me.toˈðis.te/ /mə.toˈðis.tə/ /mə.tuˈðis.tə/ (adj)
metodista

metoditzar /me.to.ðiˈd͡za/ /me.to.ðiˈza/ /me.to.ðiˈzaɾ/ /mə.to.ðiˈd͡za/ /mə.tu.ðiˈd͡za/ (v)
metodizzare

metodologia (n, fem)
metodologia

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ (n, fem)
metonimia

metrallar /me.tɾaˈʎa/ /me.tɾaˈʎaɾ/ /mə.tɾəˈʎa/ (v)
mitragliare

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ (n, masc)
metro

metrònom /meˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.num/ (n, masc)
metronomo

metròpolis /meˈtrɔ.po.ɫis/ /məˈtrɔ.pu.ɫis/ (n, fem)
metropoli

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ (n, fem)
metafora

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ (adj, masc)
metallico
  Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
  Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ (n, masc)
in contanti
  diner en monedes o bitllets d'ús corrent, emprat en oposició al diner en forma de xec o taló bancari.

metòdic /meˈtɔ.ðik/ /məˈtɔ.ðik/ (adj, masc)
metodico

mexicà (n, masc)
messicano
  Persona que habita o és originària de Mèxic.

micasquist /mi.kasˈkist/ /mi.kəsˈkist/ (n, masc)
micascisto

micel·la /miˈsɛ.ɫa/ /miˈsɛ.ɫə/ /miˈsɛ.ɫɛ/ /miˈsɛɫ.ɫa/ /miˈsɛɫ.ɫə/ (n, fem)
micella

micel·lar /mi.seɫˈɫaɾ/ /mi.seˈɫaɾ/ /mi.səɫˈɫar/ /mi.səɫˈɫaɾ/ /mi.səˈɫar/ (adj)
micellare

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ (n, masc)
micco, scimmia
  Simi de cua llarga i prènsil.

micoriza /mi.koˈri.za/ /mi.koˈri.zə/ /mi.kuˈri.zə/ (n, fem)
micorriza

micorizació /mi.ko.ri.za.siˈo/ /mi.ko.ri.zə.siˈo/ /mi.ku.ri.zə.siˈo/ (n, fem)
micorrizazione

micorízic /mi.koˈri.zik/ /mi.kuˈri.zik/ (adj, masc)
micorrizico

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ (n, masc)
microfono

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ (n, fem)
misura, più
  Dimensió d'alguna cosa, mesura lineal.
misura, bastonare, più
  Instrument que serveix per conèixer les dimensions d'alguna cosa.
bastonare, lungo, misura, più
  (catolicisme) Cinta o tafetà beneït que té la llargària d'alguna imatge.
misura, circonspezione, più
  Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.

midó /miˈðo/ (n, masc)
amido

mielopatia /mi.e.ɫo.paˈti.a/ /mi.ə.ɫo.pəˈti.ə/ /mi.ə.ɫu.pəˈti.ə/ (n, fem)
mielopatia

mig /ˈmit͡ʃ/ (adj)
mezzo
  Que és la meitat d'un tot.

mig /ˈmit͡ʃ/ (adv)
a metà
  (davant verbs) incompletament

mig /ˈmit͡ʃ/ (n, masc)
mezzo
  Punt central que té la mateixa distància a cada extrem.
metà
  (matemàtiques) Meitat, part equivalent a la fracció 1/2.

migbec /ˌmid͡ʒˈbek/ /ˌmid͡ʒˈbək/ /ˌmid͡ʒˈbɛk/ /ˌmid͡ʒˈβɛk/ (n, masc)
emiranfido

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ (n, masc)
mezzogiorno
  Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ (n, fem)
dopopranzo
  Temps després de migdia.
siesta
  Temps destinat a dormir havent dinat.

migjorn /ˌmid͡ʒˈd͡ʒoɾn/ /ˌmiˈd͡ʒorn/ /ˌmiˈd͡ʒoɾn/ (n, masc)
ostro

migrador /mi.ɣɾaˈðo/ /mi.ɣɾaˈðoɾ/ /mi.ɣɾəˈðo/ (adj, masc)
migratore

migrant /miˈɣɾan/ /miˈɣɾant/ (n, neut)
migratore

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ (v)
migrare

migratori /mi.ɣɾaˈtɔ.ɾi/ /mi.ɣɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
migratorio

mil (number)
mille
  (cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
  (valor ordinal) Milè, milena.
  Un nombre elevat indeterminat.

milanès /mi.ɫəˈnəs/ /mi.ɫəˈnɛs/ (adj, masc)
milanese
  Relatiu o pertanyent a Milà.

miliard /mi.ɫiˈart/ (number, masc)
miliardo

milionari /mi.ɫi.oˈna.ɾi/ /mi.ɫi.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
milionario

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (adj)
militare
  Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (n, neut)
militare
  Persona que forma part d'un exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (v)
militare
  Servir en la guerra.

militaritzar /mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
militarizzare

milió (number, masc)
milione

mill /ˈmiʎ/ (n, masc)
miglio

milla /ˈmi.ʎa/ /ˈmi.ʎə/ (n, fem)
miglio

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ (adj)
migliore, meglio
  En grau superior comparat amb un altre.
migliore
  Sense altre que el superi, comparat amb qualsevol.

mil·lenni /miɫˈɫɛn.ni/ /miˈɫɛn.ni/ (n, masc)
millennio

mil·lisegon /mi.ɫi.seˈɣon/ /mi.ɫi.səˈɣon/ /miɫ.ɫi.seˈɣon/ /miɫ.ɫi.səˈɣon/ (n, masc)
millisecondo

mil·límetre /miɫˈɫi.me.tɾe/ /miɫˈɫi.mə.tɾə/ /miˈɫi.me.tɾe/ /miˈɫi.mə.tɾə/ (n, masc)
millimetro

milícia /miˈɫi.si.a/ /miˈɫi.si.ə/ (n, fem)
milizia

mimetisme /mi.meˈtiz.me/ /mi.məˈtiz.mə/ (n, masc)
mimetismo

mimètic /miˈmɛ.tik/ (adj, masc)
mimetico

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ (n, fem)
miniera, mina

minaire /miˈnaj.ɾe/ /miˈnaj.ɾə/ (n, neut)
minatore

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ (v)
minare
  Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ (n, masc)
minareto

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ (n, masc)
minerale
  Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mini /ˈmi.ni/ (n, masc)
minio

miniar /mi.niˈa/ /mi.niˈaɾ/ (v)
miniare
  Posar una capa de mini al casc d'un vaixell de ferro, com a preparació a la capa de pintura que s'aplicarà a continuació.

miniatura /mi.ni.aˈtu.ɾa/ /mi.ni.əˈtu.ɾə/ (n, fem)
miniatura

miniaturar /mi.ni.a.tuˈɾa/ /mi.ni.a.tuˈɾaɾ/ /mi.ni.ə.tuˈɾa/ (v)
miniare

minifaldilla /mi.ni.faɫˈdi.ʎa/ /mi.ni.fəɫˈdi.ʎə/ (n, fem)
minigonna

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ (v)
minimizzare
  Reduir la importància d'una cosa.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
ministero

minorar /mi.noˈɾa/ /mi.noˈɾaɾ/ /mi.nuˈɾa/ (v)
minorare

minoria /mi.noˈɾi.a/ /mi.noˈɾi.ə/ /mi.nuˈɾi.ə/ (n, fem)
minoranza

minso /ˈmin.so/ /ˈmin.su/ (adj, masc)
magro

minuciós /mi.nu.siˈos/ (adj, masc)
minuzioso
  Que para l'atenció en els petits detalls.

minusvalidesa /mi.nuz.bə.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.va.ɫiˈðe.za/ /mi.nuz.və.ɫiˈðə.zə/ /mi.nuz.və.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.βa.ɫiˈðe.za/ (n, fem)
disabile

minusvàlid /mi.nuzˈba.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈβa.ɫit/ (n, masc)
disabile

minut (n, masc)
minuto

minva /ˈmim.ba/ /ˈmim.bə/ /ˈmiɱ.va/ /ˈmiɱ.və/ (n, fem)
diminuzone

minvar /mimˈba/ /miɱˈva/ /miɱˈvaɾ/ (v)
menomare

minyona /miˈɲo.na/ /miˈɲo.nə/ (n, fem)
governante
  Criada, noia de servei domèstic.

minúscul /miˈnus.kuɫ/ (adj, masc)
minuscolo

minúscula /miˈnus.ku.ɫa/ /miˈnus.ku.ɫə/ (n, fem)
minuscolo

miocardi /mi.oˈkaɾ.ði/ /mi.uˈkar.di/ (n, masc)
miocardio

miocardiopatia /mi.o.kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /mi.u.kər.di.u.pəˈti.ə/ (n, fem)
miocardiopatia

miol /miˈɔɫ/ (n, masc)
miao

miop /miˈop/ (adj)
miope
  Que té dificultat per a distingir objectes distants.

miop /miˈop/ (n, neut)
miope
  Persona afectada de miopia.

miquelet /mi.keˈɫet/ /mi.kəˈɫət/ /mi.kəˈɫɛt/ (n, masc)
micheletto

miracle /miˈɾa.kɫe/ (n, masc)
miracolo

mirada /miˈɾa.ða/ /miˈɾa.ðə/ (n, fem)
sguardo

mirador /mi.ɾaˈðo/ /mi.ɾaˈðoɾ/ /mi.ɾəˈðo/ (n, masc)
belvedere

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ (n, masc)
specchio
  Material polit que reflecteix imatges.

miranda /miˈɾan.ða/ /miˈɾan.ðə/ (n, fem)
prospettiva

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ (v)
guardare
  Fixar l'atenció visual.

miratge /miˈɾa.d͡ʒe/ /miˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
miraggio
  Il·lusió òptica causada per la refracció de la llum.

mirinyac /mi.ɾiˈɲak/ (n, masc)
crinolina

mirlitó /mir.ɫiˈto/ (n, masc)
kazoo

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ (n, fem)
mirra

mirífic /miˈɾi.fik/ (adj, masc)
mirifico

misantrop /mi.zanˈtɾɔp/ /mi.zənˈtɾɔp/ (n, masc)
misantropo

misogin /miˈzɔ.d͡ʒin/ /miˈzɔ.ʒin/ (adj, masc)
misogino

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ (n, fem)
messa

missal /miˈsaɫ/ (n, masc)
missale

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ (n, masc)
messagio, messaggio

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ (n, masc)
messagero

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ (n, masc)
missionario, missionaria

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ (n, fem)
lettera

missió (n, fem)
missione

misteri (n, masc)
mistero
  Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ (adj, masc)
misterioso

mistificar /mis.ti.fiˈka/ /mis.ti.fiˈkaɾ/ (v)
mistificare

misto /ˈmis.to/ /ˈmis.tu/ (n, masc)
fiammifero
  Petita tija dotada d'un pantaló curt de fusta o cartó amb un cap de productes químics inflamables que s'empra per a l'obtenció de foc.

misàndria /miˈzan.dɾi.a/ /miˈzan.dɾi.ə/ (n, fem)
misandria

mite (n, masc)
mito
  Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitena /miˈtɛ.na/ /miˈtɛ.nə/ (n, fem)
muffola

mitger /miˈd͡ʒe/ /miˈd͡ʒeɾ/ (adj)
medio
  Situat al centre, al mig d'altres coses.

mitigar /mi.tiˈɣa/ /mi.tiˈɣaɾ/ (v)
mitigare

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ (n, fem)
mezzanotte

mitjançant /mi.d͡ʒanˈsan/ /mi.d͡ʒanˈsant/ /mi.d͡ʒənˈsan/ /mi.d͡ʒənˈsant/ (preposition)
per mezzo di

mitjà (adj)
medio
  Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjà (n, masc)
mezzo
  Allò necessari perquè es realitzi algun fet.

mitjó /miˈd͡ʒo/ (n, masc)
calzino

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
mitologia

mitomania /mi.to.maˈni.a/ /mi.to.məˈni.ə/ /mi.tu.məˈni.ə/ (n, fem)
mitomania

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
mobilità

mobilitzar /mo.bi.ɫiˈd͡za/ /mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /mo.βi.ɫiˈd͡za/ /mo.βi.ɫiˈza/ /mu.bi.ɫiˈd͡za/ /mu.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
mobilitare

moblament /mo.bɫaˈment/ /mo.βɫaˈmen/ /mob.bɫaˈmen/ /mob.bɫəˈment/ /mu.βɫəˈmen/ /mub.bɫəˈmen/ (n, masc)
ammobiliamento

moblar /mobˈbɫa/ /moˈbɫaɾ/ /moˈβɫa/ /mubˈbɫa/ (v)
ammobiliare

moble /ˈmɔ.bɫe/ /ˈmɔ.βɫe/ /ˈmɔ.βɫə/ /ˈmɔb.bɫe/ /ˈmɔb.bɫə/ (adj)
mobile
  Bé que es pot moure.

moble /ˈmɔ.bɫe/ /ˈmɔ.βɫe/ /ˈmɔ.βɫə/ /ˈmɔb.bɫe/ /ˈmɔb.bɫə/ (n, masc)
mobile
  Element no fix que forma part de l’equipament estable de l’interior d'un edifici, en especial els habitatges. Típicament es refereixen a miralls, taules, seients, llits, objectes per a guardar-hi coses o bé d'adorn.

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ (n, masc)
caccola, muco
  Humor que penja del nas.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ (n, masc)
fazzoletto
  Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.
  Peça de roba, quadrada o triangular, pensada com a complement del vestuari per abrigar o per adornar. Normalment va lligada al voltant del coll.

moció /mo.siˈo/ /mu.siˈo/ (n, fem)
mozioone, moção

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ (n, fem)
moda
  Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.
  Xifra més repetida en un estudi estadístic.

mode (n, masc)
modo

model /moˈðɛɫ/ /muˈðɛɫ/ (n, masc)
modello

modelar /mo.ðeˈɫa/ /mo.ðeˈɫaɾ/ /mo.ðəˈɫa/ /mu.ðəˈɫa/ (v)
modellare
  Donar forma amb un material plàstic a un model a esculpir o tallar.

modelitzar /mo.ðe.ɫiˈd͡za/ /mo.ðe.ɫiˈza/ /mo.ðe.ɫiˈzaɾ/ /mo.ðə.ɫiˈd͡za/ /mu.ðə.ɫiˈd͡za/ (v)
modellare

moderar /mo.ðeˈɾa/ /mo.ðeˈɾaɾ/ /mo.ðəˈɾa/ /mu.ðəˈɾa/ (v)
moderare

modernització /mo.ðer.ni.d͡za.siˈo/ /mo.ðeɾ.ni.za.siˈo/ /mo.ðəɾ.ni.d͡zə.siˈo/ /mu.ðər.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
modernizzazione

modernitzar /mo.ðer.niˈd͡za/ /mo.ðeɾ.niˈza/ /mo.ðeɾ.niˈzaɾ/ /mo.ðəɾ.niˈd͡za/ /mu.ðər.niˈd͡za/ (v)
modernizzare

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ (v)
modificare

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ (adj)
modulare
  Que està format per mòduls.

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ (v)
modulare
  Regular la veu quan es parla perquè no soni desagradable.

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ (n, fem)
modestia

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ (n, fem)
moffetta

moix /ˈmojʃ/ /ˈmoʃ/ (adj, masc)
avvilito

mol /ˈmɔɫ/ (n, masc)
mole
  Unitat de mesura de quantitat de substància que equival a la constant d'Avogadro.

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ (n, fem)
mola, macina
  Pedra rodona i plana del molí.
mola
  Pedra rodona que serveix per esmolar les tisores, ganivets i altres instruments d'acer.
acqua
  Quantitat d'aigua que basta per fer anar un molí.
mola, mole
  Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ (v)
macinare

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ (v)
molestare, disturbare

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ (n, masc)
molibdeno

molinet /mo.ɫiˈnet/ /mu.ɫiˈnɛt/ (n, masc)
mulinello
  Instrument domèstic per a moldre productes culinaris.
girandola, mulinello
  Instrument per a batre la xocolata dins de la xocolatera, consta d'un cilindre dentat amb un mànec.
argano
  (nàutica) Torn situat en la coberta de proa d'una nau per a llevar les àncores.

moll (adj, masc)
bagnato
  Ple d'aigua.

moll (n, masc)
midollo
  Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.
triglia di scoglio
  (peixos) Peix del gènere dels múl·lids (Mullus).
molo
  Obra construïda a la riba d'aigües navegables per amarrar embarcacions i poder embarcar i desembarcar.

moll de fang (n, masc)
triglia

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ (n, fem)
briciola
  Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.
molla
  Peça metàl·lica pensada perquè es pugui deformar en fer-hi força, però que quan la força de pressió desapareix, la peça torna a la seva forma original, arrossegant, si s'escau, alguna altra peça. Típicament, consisteix en un filferro torçat en alguna forma d'espiral.

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ (n, fem)
muschio
  Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ (adj)
molto
  En gran quantitat o nombre.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ (adv)
molto
  De manera abundant.

moltes gràcies /ˌmoɫ.tes /ˌmoɫ.təs (Interjection)
grazie mille

mol·lificar /mo.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mu.ɫi.fiˈka/ /muɫ.ɫi.fiˈka/ (v)
mollificare

mol·lusc /moɫˈɫusk/ /moˈɫusk/ /muɫˈɫusk/ /muˈɫusk/ (n, masc)
mollusco

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ (n, fem)
molecola
  Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ (n, masc)
mulino

molí d'oli (n, masc)
frantoio

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ (n, masc)
momento

momificar /mo.mi.fiˈka/ /mo.mi.fiˈkaɾ/ /mu.mi.fiˈka/ (v)
mummificare

mona /ˈmo.na/ /ˈmo.nə/ (n, fem)
scimmia
  Primat de cua curta del gènere dels cercopitecs.
ciambella pasquale
  Tortell decorat amb ous durs, que es menja tradicionalment per Pasqua Florida.

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ (n, fem)
monarchia
  Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ (n, fem)
moneta

monedar /mo.neˈða/ /mo.neˈðaɾ/ /mo.nəˈða/ /mu.nəˈða/ (v)
monetare

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ (n, masc)
borsa
  Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ (n, masc)
monastero

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ (adj, masc)
monetario

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ (n, fem)
fagiolo

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ (adj, masc)
mongolo
  De Mongòlia o relacionat amb aquest país.

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ (n, masc)
mongolo, mongola
  (masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

moniato /mo.niˈa.to/ /mu.niˈa.tu/ (n, masc)
batata

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ (n, fem)
suora, monaca

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ (n, masc)
monaco, frate

monocord /mo.noˈkɔɾt/ /mu.nuˈkɔrt/ (n, masc)
monocordo

monofòbia /mo.noˈfɔ.bi.a/ /mo.noˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
monofobia
  Fòbia a la soledat.

mononeuropatia /mo.no.new.ɾo.paˈti.a/ /mo.no.nəw.ɾo.pəˈti.ə/ /mu.nu.nəw.ɾu.pəˈti.ə/ (n, fem)
mononeuropatia

monoparental /mo.no.pa.ɾenˈtaɫ/ /mo.no.pə.ɾənˈtaɫ/ /mu.nu.pə.ɾənˈtaɫ/ (adj)
monoparentale

monopolitzar /mo.no.po.ɫiˈd͡za/ /mo.no.po.ɫiˈza/ /mo.no.po.ɫiˈzaɾ/ /mu.nu.pu.ɫiˈd͡za/ (v)
monopolizzare

monostable /mo.nosˈta.bɫe/ /mo.nosˈta.βɫe/ /mo.nosˈtab.bɫe/ /mo.nosˈtab.bɫə/ /mu.nusˈta.βɫə/ /mu.nusˈtab.bɫə/ (adj)
monostabile

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ (n, masc)
mostro

monsó /monˈso/ /munˈso/ (n, masc)
monsone

montgolfier /moŋ.ɡoɫ.fiˈe/ /moŋ.ɡoɫ.fiˈeɾ/ /muŋ.ɡuɫ.fiˈe/ (n, masc)
montgolfiera

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ (n, masc)
monumento

monumentalitat /mo.nu.men.ta.ɫiˈtat/ /mo.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ /mu.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
monumentalità

monàstic /moˈnas.tik/ /muˈnas.tik/ (adj, masc)
monastico

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ (adj)
morale

moralitzar /mo.ɾa.ɫiˈd͡za/ /mo.ɾa.ɫiˈza/ /mo.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /mo.ɾə.ɫiˈd͡za/ /mu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
moralizzare

mordassa /moɾˈða.sa/ /moɾˈða.sə/ /murˈda.sə/ /murˈða.sə/ (n, fem)
bavaglio
  Element emprat per impedir de parlar a algú.

mordentar /mor.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈtaɾ/ /moɾ.ðənˈta/ /mur.dənˈta/ /mur.ðənˈta/ (v)
mordenzare

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ (n, fem)
murena
  (peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

moresc /moˈɾesk/ /moˈɾəsk/ /muˈɾɛsk/ (adj, masc)
moresco

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ (n, masc)
morfema

morfina /moɾˈfi.na/ /moɾˈfi.nə/ /murˈfi.nə/ (n, fem)
morfina

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ (n, fem)
morfologia

morganàtic /moɾ.ɣaˈna.tik/ /mur.gəˈna.tik/ (adj, masc)
morganatico

moribund /mo.ɾiˈbunt/ /mo.ɾiˈβun/ /mu.ɾiˈbun/ /mu.ɾiˈβun/ (adj, masc)
moribondo

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ (v)
morire
  Deixar d'existir, cessar.

morituri /mo.ɾiˈtu.ɾi/ (n, masc)
coccodrillo

morro /ˈmo.ro/ /ˈmo.ru/ (n, masc)
muso
  Part sortint de la cara dels animals.
  Part anterior d’un vehicle.
labbra
  (despectiu, central i nord-occidental) Llavi, especialment gros, inflat, brut.

mort (adj, masc)
morto, morte
  Que no viu.

mort (n, fem)
morte, decesso
  Fi de la vida.

mortadel·la /mor.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫɛ/ /moɾ.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.təˈðɛɫ.ɫə/ /mur.təˈðɛ.ɫə/ /mur.təˈðɛɫ.ɫə/ (n, fem)
mortadella

mortal /moɾˈtaɫ/ /murˈtaɫ/ (adj)
mortale
  Que pot morir.
  Que pot matar, letal.

mortaldat /moɾ.taɫˈdat/ /mur.təɫˈdat/ (n, fem)
moria

mortalitat /moɾ.ta.ɫiˈtat/ /mur.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
mortalità

mortalla /moɾˈta.ʎa/ /moɾˈta.ʎə/ /murˈta.jə/ /murˈta.ʎə/ (n, fem)
sepulto

mortalment /morˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈment/ /murˌtaɫˈmen/ (adv)
mortalmente

morter /morˈte/ /moɾˈte/ /moɾˈteɾ/ /murˈte/ (n, masc)
mortaio

mortificar /mor.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈkaɾ/ /mur.ti.fiˈka/ (v)
mortificare
  Llevar la vitalitat natural o disminuir el vigor o activitat d'alguna part del cos.
  (també pronominal) Refrenar les passions castigant el cos i reprimint la voluntat.
molestare
  Afligir, disgustar, causar pena o molèstia.

mortuori /moɾ.tuˈɔ.ɾi/ /mur.tuˈɔ.ɾi/ (adj, masc)
obitorio

mortífer /moɾˈti.feɾ/ /moɾˈti.fəɾ/ /murˈti.fər/ (adj, masc)
mortale

mosca /ˈmos.kə/ (n, fem)
mosca
  Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ (n, masc)
moscovium, moscovio

mosquejar /mos.keˈd͡ʒa/ /mos.keˈd͡ʒaɾ/ /mos.keˈʒa/ /mos.kəˈd͡ʒa/ /mus.kəˈʒa/ (v)
scacciare
  Espantar les mosques per a treure-se-les de sobre.

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ (n, masc)
moschetto

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ (n, masc)
zanzara
  Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ (v)
mordere
  Clavar les dents en alguna cosa.
  (figuradament) Dir mal d'algú.

mosso /ˈmo.so/ /ˈmo.su/ (n, masc)
stalliere
  Persona que treballa tenint cura dels cavalls i de les quadres.

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ (adj)
mozarabico

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ (n, neut)
mozarabo
  Persona de religió cristiana durant la dominació andalusina.

mossèn /moˈsen/ /moˈsən/ /muˈsɛn/ (n, masc)
messer

most /ˈmost/ (n, masc)
mosto

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ (n, masc)
baffi

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ (n, fem)
donnola

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ (n, fem)
campione
  (estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.
modello
  Disseny, patró, model, exemple.

mostrar /mosˈtɾa/ /mosˈtɾaɾ/ /musˈtɾa/ (v)
mostrare

mot (n, masc)
parola

motejar /mo.teˈd͡ʒa/ /mo.teˈd͡ʒaɾ/ /mo.teˈʒa/ /mo.təˈd͡ʒa/ /mu.təˈʒa/ (v)
motteggiare
  Censurar les accions d'algú amb renoms despectius o de menyspreu.
sprannominare
  Posar motius o renoms.

motiu /muˈtiw/ (n, masc)
motivo
  Causa d'un fet.
soprannome
  renom

motivació /mo.ti.va.siˈo/ /mo.ti.və.siˈo/ /mo.ti.βa.siˈo/ /mu.ti.və.siˈo/ /mu.ti.βə.siˈo/ (n, fem)
motivazione

motivar /mo.tiˈva/ /mo.tiˈvaɾ/ /mo.tiˈβa/ /mu.tiˈva/ /mu.tiˈβa/ (v)
motivare

motlle /ˈmɔɫ.ɫe/ /ˈmɔɫ.ɫə/ /ˈmɔʎ.ʎe/ /ˈmɔʎ.ʎə/ (n, masc)
stampo

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
motocicletta

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ (adj, masc)
motore
  Que és capaç de posar en moviment.

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ (n, masc)
motore
  Màquina que genera un moviment.

motoritzar /mo.to.ɾiˈd͡za/ /mo.to.ɾiˈza/ /mo.to.ɾiˈzaɾ/ /mu.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
motorizzare

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ (n, fem)
zaino, bisacca

motí /moˈti/ /muˈti/ (n, masc)
ammutinamento

moure /ˈmɔw.ɾe/ (v)
muover
  Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ (n, masc)
movimento
  Acció de moure.
  Desplaçament.

mudança /muˈðan.sa/ (n, fem)
mossa

mudar /muˈða/ /muˈðaɾ/ (v)
cambiare
  Canviar-se de roba i millorar l'aspecte una persona.
  Canviar de domicili.

mugic /muˈd͡ʒik/ /muˈʒik/ (n, masc)
mugic

mugró (n, masc)
capezzolo

mullar /muˈja/ /muˈʎa/ /muˈʎaɾ/ (v)
ammollare
  Impregnar d'aigua o altre líquid.

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ (n, fem)
moglie

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ (n, fem)
multa

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ (v)
multare

multilingüe /muɫ.tiˈliŋ.gwe/ /muɫ.tiˈliŋ.gwə/ (adj)
multilingue

multinacional /muɫ.ti.na.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.uˈnaɫ/ (n, fem)
multinazionale

multiplicació /muɫ.ti.pli.ka.siˈo/ /muɫ.ti.pɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
moltiplicazione

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ (v)
moltiplicare

multitud /muɫ.tiˈtut/ (n, fem)
moltitudine

mundial /mun.diˈaɫ/ (adj)
mondiale
  Relatiu a tot el món.

mundial /mun.diˈaɫ/ (n, masc)
mondiale
  Competició esportiva que enfronta a equips de diferents continents.

municipalitzar /mu.ni.si.pa.ɫiˈd͡za/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈza/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈzaɾ/ /mu.ni.si.pə.ɫiˈd͡za/ (v)
municipalizzare

munició /mu.ni.siˈo/ (n, fem)
cartucce

munió /mu.niˈo/ (n, fem)
moltitudine

muntacàrregues /mun.taˈka.re.ɣes/ /mun.təˈka.rə.ɣəs/ (n, masc)
montacarichi

muntanya /munˈta.ɲa/ (n, fem)
montagna, monte

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ (adj, masc)
montuoso, montagnoso

muntar /munˈta/ /munˈtaɾ/ (v)
guidare
  Una animal equí, cobrir la femella, cavalcar.
  Disposar un establiment, un negoci per a que comenci a funcionar.

munyir /muˈɲi/ /muˈɲiɾ/ (v)
mungere

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ (n, fem)
muraglia
  Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.

murgonar /mur.ɡuˈna/ /mur.ɣoˈna/ /mur.ɣuˈna/ /muɾ.ɣoˈna/ /muɾ.ɣoˈnaɾ/ (v)
margottare

murmurar /mur.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾaɾ/ (v)
mormorare

murta /ˈmur.tə/ /ˈmuɾ.ta/ (n, fem)
mirto

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ (n, fem)
musa

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ (n, masc)
mitilo

muscular /mus.kuˈɫar/ (adj)
muscolare

musculatura /mus.ku.ɫaˈtu.ɾa/ /mus.ku.ɫəˈtu.ɾə/ (n, fem)
muscolatura

musell (n, masc)
muso

museu /muˈzew/ (n, masc)
museo
  Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

museïtzar /mu.ze.iˈd͡za/ /mu.ze.iˈza/ /mu.ze.iˈzaɾ/ /mu.zə.iˈd͡za/ (v)
museificare

musical (adj)
musicale
  Relacionat amb la música.

musical (n, masc)
musicale
  Espectacle teatral amb música i cançons.

musicar /mu.ziˈka/ /mu.ziˈkaɾ/ (v)
musicare

mussol (n, masc)
civetta
  Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).
orzaiolo
  Furóncol amb forma de gra d’ordi que surt a la vora de la parpella.

mussola /muˈsɔ.ɫa/ /muˈsɔ.ɫɔ/ /muˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
palombo
  Gènere de taurons de la família dels triàquids (Mustelus).

mussola pintada (n, fem)
palombo stellato

mussola vera (n, fem)
palombo

mut /ˈmut/ (adj, masc)
muto

mutilar /mu.tiˈɫa/ /mu.tiˈɫaɾ/ (v)
mutilare

mutis /ˈmu.tis/ (Interjection)
zitti

muó (n, masc)
muone

mà (n, fem)
mano
  (anatomia) Part final del braç, dividida en dits.

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ (n, fem)
magia

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ (adj, masc)
magico

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ (n, masc)
manico
  Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.

mànega /ˈma.ne.ɣa/ (n, fem)
manichetta
  Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.

màniga (n, fem)
manica

màquia /ˈma.ki.a/ /ˈma.ki.ə/ (n, fem)
macchia

màquina /ˈma.ki.na/ (n, fem)
macchina

màrtir /ˈmar.tir/ (n, neut)
martire

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ (n, fem)
maschera
  Careta per amagar o cobrir el rostre.

màstil /ˈmas.tiɫ/ (n, masc)
albero

mèdic (adj, masc)
medico
  Que té relació amb la medicina.

mèrit /ˈmɛ.ɾit/ (n, masc)
merito

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ (n, masc)
metodo

més (adv)
più
  Diferència comparativa per excés.

més content que un gínjol (adj)
andare in brodo di giuggiole

més-enllà /ˌme.zeɲˈʎa/ /ˌme.zəɲˈʎa/ (n, masc)
aldilà

mínimament /ˌmi.ni.maˈmen/ /ˌmi.ni.maˈment/ /ˌmi.ni.məˈmen/ /ˌmi.ni.məˈment/ (adv)
minimamente

místic /ˈmis.tik/ (adj, masc)
mistico

mística /ˈmis.ti.ka/ /ˈmis.ti.kə/ (n, fem)
mistica

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ (n, masc)
mobile
  Telèfon mòbil.

mòlta /ˈmɔɫ.ta/ /ˈmɔɫ.tə/ (n, fem)
molitura

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ (n, fem)
mummia

mòrid /ˈmɔ.ɾit/ (n, masc)
morido

món (n, masc)
mondo
  Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ (n, fem)
mora
  Fruit de la morera.

múscul (n, masc)
muscolo

música /ˈmu.zi.ka/ (n, fem)
musica
  Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ (n, masc)
mirtillo

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ (adj)
nazionale

nacionalitzar /na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /na.si.o.na.ɫiˈza/ /na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ /nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
nazionalizare

nació /na.siˈo/ (n, fem)
nazione
  Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).

nacra /ˈna.kɾa/ /ˈna.kɾə/ (n, fem)
nacchera

nacrat /naˈkɾat/ /nəˈkɾat/ (adj, masc)
perlaceo

nacre /ˈna.kɾe/ /ˈna.kɾə/ (n, masc)
madreperla

nadiu /naˈðiw/ /nəˈðiw/ (adj, masc)
nativo

nahua /naˈu.a/ /nəˈu.ə/ (n, neut)
nahuatl
  (invariable) Grup de llengües de la família utoasteca parlades principalment al centre de Mèxic i antigament a bona part de Mesoamèrica.

naixement (n, masc)
nascita

nan /ˈnan/ (adj)
nano

nansa /ˈnan.sa/ /ˈnan.sə/ (n, fem)
nassa
  Mena de gàbia, generalment feta de vímet, que es fa servir com a parany per pescar.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ (adj, masc)
napoletano
  Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ (n, masc)
napoletano
  Persona que habita o és originària de Nàpols.

narcotitzar /nar.ko.tiˈd͡za/ /naɾ.ko.tiˈza/ /naɾ.ko.tiˈzaɾ/ /nər.ku.tiˈd͡za/ /nəɾ.ko.tiˈd͡za/ (v)
narcotizzare

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ (n, masc)
narice

narrar /naˈra/ /naˈraɾ/ /nəˈra/ (v)
narrare

nas (n, masc)
naso, muso
  En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nata /ˈna.tə/ (n, fem)
crema
  Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ (n, fem)
nuoto

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ (n, fem)
natiche

natura /naˈtu.ɾa/ (n, fem)
natura
  Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
  Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natura morta (n, fem)
natura morta

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ (adj)
naturale
  Relatiu a la natura.
  Originari.

naturalitzar /na.tu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /na.tu.ɾa.ɫiˈza/ /na.tu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /nə.tu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
naturalizzare

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ (adv)
naturalmente

nau (n, fem)
nave
  Embarcació.
  Vehicle aeri o espacial.
navata
  (arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragar /naw.fɾaˈɣa/ /naw.fɾaˈɣaɾ/ /nəw.fɾəˈɣa/ (v)
naufragare

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ (n, masc)
naufragio

naumàquia /nawˈma.ki.a/ /nawˈma.ki.ə/ (n, fem)
naumachia

navalla /naˈva.ʎa/ /naˈβa.ʎa/ /nəˈva.ʎə/ /nəˈβa.ʎə/ (n, fem)
cannello
  Mol·lusc marí de forma allargada lleugerament corbada, semblant a un ganivet plegat (Ensis ensis).

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
nautica, navigazione

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ (v)
navegare, navigare

navilier /na.vi.ɫiˈeɾ/ /na.βi.ɫiˈe/ /na.βi.ɫiˈeɾ/ /nə.vi.ɫiˈe/ /nə.βi.ɫiˈe/ (adj, masc)
navigazione

naïf /naˈif/ /nəˈif/ (adj)
naif

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nipote

neboda valenciana (n, fem)
nipote seconda

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ (n, masc)
nipote

nebot valencià (n, masc)
nipote secondo

necessari /ne.seˈsa.ɾi/ (adj, masc)
necessario

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ (v)
necessitare, avere bisogno

necessitat /ne.se.siˈtat/ (n, fem)
bisogno, necessità

necessàriament /ne.seˌsa.ɾi.aˈmen/ /ne.seˌsa.ɾi.aˈment/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈmen/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈment/ (adv)
necessariamente

necrosi /neˈkɾɔ.zi/ /nəˈkɾɔ.zi/ (n, fem)
necrosi

necròpsia /neˈkɾɔp.si.a/ (n, fem)
necroscopia

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ (v)
nuotare

nefast /neˈfast/ /nəˈfast/ (adj, masc)
nefasto

nefrologia /ne.fɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.fɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.fɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.fɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
nefrologia

nefropatia /ne.fɾo.paˈti.a/ /nə.fɾo.pəˈti.ə/ /nə.fɾu.pəˈti.ə/ (n, fem)
nefropatia

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ (adj)
negazionista
  Relatiu al negacionisme.

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ (n, neut)
negazionista
  Persona que nega un fet o una teoria que es considera prou demostrat o àmpliament acceptat.

negació /ne.ɣa.siˈo/ /nə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
negazioe, negazione

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ (v)
negare
  Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.
annegare
  Ofegar-se, perdre la capacitat per respirar.
inondare
  Inundar d'aigua, mullar-se molt.

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ (v)
negligere
  Deixar de tenir cura.
  No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
negligenza

negoci /neˈɣɔ.si/ (n, masc)
negozio, affare

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ (v)
negoziare
  Fer negoci amb béns, mercaderies.
  Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ (adj, masc)
nero
  Del color del carbó, fosc, sense blancor.

negret /nəˈɣɾət/ /nəˈɣɾɛt/ (n, masc)
moretto

negreta /neˈɣɾe.ta/ /nəˈɣɾə.tə/ /nəˈɣɾɛ.tə/ (n, fem)
grassetto

neguit /neˈɣit/ /nəˈɣit/ (n, masc)
disagio

neguitós /ne.ɣiˈtos/ /nə.ɣiˈtos/ (adj, masc)
irrequieto

nen /ˈnen/ (n, masc)
bambino, bambina
  Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ (n, masc)
neodimio

neogrec /ˌne.oˈɣɾek/ /ˌnɛ.oˈɣɾek/ /ˌnɛ.uˈɣɾek/ (adj, masc)
neogreco

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
neologismo

neonatologia /ne.o.na.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.o.na.to.ɫoˈʒi.a/ /nə.o.nə.to.ɫoˈʒi.ə/ /nə.u.nə.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
neonatologia

neoplàsic /ne.oˈpɫa.zik/ /nə.oˈpɫa.zik/ /nə.uˈpɫa.zik/ (adj, masc)
neoplastico

neptuni /nəpˈtu.ni/ (n, masc)
nettunio

nervadura /ner.βaˈðu.ɾa/ /neɾ.vaˈðu.ɾa/ /neɾ.βaˈðu.ɾa/ /nər.bəˈðu.ɾə/ /nəɾ.vəˈðu.ɾə/ (n, fem)
nervatura
  (botànica) Conjunt de nervis de les fulles.
  (entomologia) Conjunt de nervis de les ales dels insectes.

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ (n, masc)
nervo
  Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.

nesònim /neˈzɔ.nim/ /nəˈzɔ.nim/ (n, masc)
nesonimo

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ (adj, masc)
pulito
  Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ (v)
pulire

neu (n, fem)
neve

neula /ˈnew.ɫa/ /ˈnew.ɫə/ (n, fem)
cannoncino
  Pasta de full enrotllada en canó feta de farina, sucre i essència.
annebbiamento
  Malura causada per fongs en les plantes en situacions de boira o elevada humitat.

neumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ (n, masc)
gomma

neurodegeneratiu /new.ɾo.ðe.d͡ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /new.ɾo.ðe.ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /nəw.ɾo.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ /nəw.ɾu.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ (adj, masc)
neurodegenerativo

neurologia /new.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
neurologia

neurolèptic /new.ɾoˈɫɛp.tik/ /nəw.ɾuˈɫɛp.tik/ (n, masc)
neurolettico

neurològic /new.ɾoˈɫɔ.d͡ʒik/ /new.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
neurologico

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ (n, fem)
neurone, neurocito

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ (n, fem)
neutralità

neutralitzar /new.tɾa.ɫiˈd͡za/ /new.tɾa.ɫiˈza/ /new.tɾa.ɫiˈzaɾ/ (v)
neutralizzare

neutrí (n, masc)
neutrino

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ (n, masc)
neutrone

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ (n, fem)
nevicata

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ (v)
nevicare

newton /ˈniw.ton/ (n, masc)
newton

nexe /ˈnɛk.se/ /ˈnɛk.sə/ (n, masc)
nesso, connessione

neòfit /neˈɔ.fit/ (n, masc)
neofita

neó /nəˈo/ (n, masc)
neon, neo

ni /ni/ /ˈni/ (conjunction)
né
  Partícula amb la qual es neguen dues proposicions.

niar /niˈa/ /niˈaɾ/ (v)
nidificare

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ (n, fem)
nicotina

niellar /ni.eˈʎa/ /ni.eˈʎaɾ/ /ni.əˈʎa/ (v)
niellare

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ (n, fem)
negromanzia

nihoni (n, masc)
nihonio

nina /ˈni.na/ (n, fem)
bambola
  Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ning-nang /ˌniŋˈnaŋ/ /ˌniŋˈnaŋk/ /ˌniŋˈnaŋk/ (Interjection)
dindon
  Evocació del so repetit d’una campana.

ning-nang /ˌniŋˈnaŋ/ /ˌniŋˈnaŋk/ /ˌniŋˈnaŋk/ (n, masc)
dindon
  So repetit d’una campana.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ (Interjection)
dindin
  Evocació del so repetit d’una campaneta.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ (n, masc)
dindin
  So repetit d’una campaneta.

ningú /niŋˈɡu/ (pronoun)
nessuno

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ (n, masc)
bambolotto
  Joguina que representa una figura humana masculina.
  (plural) Joguina que representa un animal.

ninot de neu (n, masc)
pupazzo di neve, fantoccio di neve

niobi (n, masc)
niobio

niquelar /ni.keˈɫa/ /ni.keˈɫaɾ/ /ni.kəˈɫa/ (v)
nichelare

nissaga /niˈsa.ɣa/ /niˈsa.ɣə/ (n, fem)
lignaggio

nit (n, fem)
notte
  Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
  Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitidesa /ni.tiˈðe.za/ /ni.tiˈðə.zə/ /ni.tiˈðɛ.zə/ (n, fem)
nitidezza

nitrar /niˈtɾa/ /niˈtɾaɾ/ (v)
nitrare

nitrat /niˈtɾat/ (n, masc)
nitrato

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ (n, masc)
azoto

niu (n, masc)
nido
  Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.
  Indret arrecerat on els insectes, els rèptils i els rosegadors alimenten les cries.
  Nucli on s’acumulen persones amb unes característiques comunes, especialment perilloses.
  Gran quantitat, multitud.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ (n, masc)
livello

no (adv)
no
  Partícula de negació o contradicció.

no entendre-hi un borrall (v)
non se saper biracchio

no gens (adv)
assolutamente

no s'hi val (idiom)
non vale

no ésser ni carn ni peix (v)
non essere né carne né pesce

no-res /ˌnoˈres/ /ˌnoˈrəs/ /ˌnoˈrɛs/ (n, masc)
nulla

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ (n, masc)
nobelio

nobiliari /no.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.βi.ɫiˈa.ɾi/ (adj, masc)
nobiliare

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ (adj)
nobile
  Relatiu o pertanyent a la noblesa.
  Allò que és especialment digne i ètic.

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ (n, neut)
nobile
  Membre de la noblesa.

noces /ˈnɔ.ses/ /ˈnɔ.səs/ (n, fem)
nozze

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ (n, fem)
nozione
  concepte, idea

nodrir /noˈðɾi/ /noˈðɾiɾ/ /nuˈðɾi/ (v)
nutrire

nogensmenys /ˌnoˌd͡ʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmɛɲs/ (adv)
anche se

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ (n, masc)
noce

noi (n, masc)
ragazzo

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ (n, fem)
ragazza

noli /ˈnɔ.ɫi/ (n, masc)
nolo

nom /ˈnom/ (n, masc)
nome
  (lingüística) Substantiu, categoria gramatical que designa éssers, accions, estats o conceptes.
  Apel·latiu personal.

nom propi (n, masc)
nome proprio

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ (n, masc)
numero

nombre atòmic (n, masc)
numero atomico

nombrós /nomˈbɾos/ /numˈbɾos/ (adj, masc)
numeroso

nomenar /no.meˈna/ /no.meˈnaɾ/ /no.məˈna/ /nu.məˈna/ (v)
nominare

nomenclatura /no.meŋ.kɫaˈtu.ɾa/ /no.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ /nu.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ (n, fem)
nomenclatura

nominar /no.miˈna/ /no.miˈnaɾ/ /nu.miˈna/ (v)
nominare

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ (adj, masc)
nominativo

nomisma /noˈmiz.ma/ /nuˈmiz.mə/ (n, masc)
nomisma

només /noˈmes/ /nuˈmes/ (adv)
solo

nona /ˈnɔ.na/ /ˈnɔ.nɔ/ /ˈnɔ.nə/ (n, fem)
nona
  (litúrgia) Hora de l’ofici diví abans de les vespres.
  (històric, plural) Novè dia abans dels idus del calendari romà, corresponent al dia 5 o al 7 segons el mes.

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ (n, fem)
nora, nuora

norai /noˈɾaj/ /nuˈɾaj/ (n, masc)
bitta

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ (number)
novanta

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ (number)
novantacinque

noranta-cinquè /noˌɾan.ta.siŋˈke/ /noˌɾan.tə.siŋˈkə/ /nuˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
novantacinquesimo

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ (number)
novantadue

noranta-dosè /noˌɾan.ta.ðoˈze/ /noˌɾan.tə.ðoˈzə/ /nuˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
novantaduesimo

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ (number)
novantanove

noranta-novè /noˌɾan.ta.noˈve/ /noˌɾan.ta.noˈβe/ /noˌɾan.tə.noˈvə/ /nuˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /nuˌɾan.tə.nuˈβɛ/ (number)
novantanovesimo

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ (number)
novantaquattro

noranta-quatrè /noˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /noˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /nuˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
novantaquattresimo

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ (number)
novantasette

noranta-setè /noˌɾan.ta.seˈte/ /noˌɾan.tə.səˈtə/ /nuˌɾan.tə.səˈtɛ/ (number)
novantasettesimo

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ (number)
novantasei

noranta-sisè /noˌɾan.ta.siˈze/ /noˌɾan.tə.siˈzə/ /nuˌɾan.tə.siˈzɛ/ (number)
novantaseiesimo

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ (number)
novantatré

noranta-tresè /noˌɾan.ta.tɾeˈze/ /noˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /nuˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
novantatreesimo

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ (number)
novantuno

noranta-unè /noˌɾan.ta.uˈne/ /noˌɾan.tə.uˈnə/ /nuˌɾan.tə.uˈnɛ/ (number)
novantunesimo

noranta-vuit /noˌɾan.taˈvujt/ /noˌɾan.taˈβujt/ /noˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈβujt/ /nɔˌɾan.təˈvujt/ (number)
novantotto

noranta-vuitè /noˌɾan.ta.vujˈte/ /noˌɾan.ta.βujˈte/ /noˌɾan.ta.βwiˈte/ /noˌɾan.tə.vujˈtə/ /nuˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /nuˌɾan.tə.βujˈtɛ/ (number)
novantottesimo

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ (number)
novantesimo

nord (n, masc)
nord

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
nordamericano
  De l'Amèrica del Nord.
  Dels Estats Units.

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
nordamericano
  Natural de l'Amèrica del Nord.
statunitense
  Natural dels Estats Units.

nord-est /ˌnɔrˈtest/ (n, masc)
nord-est

nord-irlandès /ˌnɔr.tir.ɫənˈdɛs/ /ˌnɔɾ.tiɾ.ɫənˈdəs/ (adj, masc)
nordirlandese
  Relatiu o pertanyent a Irlanda del Nord.

nord-irlandès /ˌnɔr.tir.ɫənˈdɛs/ /ˌnɔɾ.tiɾ.ɫənˈdəs/ (n, masc)
nordirlandese
  Originari d'Irlanda del Nord.

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ (n, masc)
nord-ovest

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ (n, fem)
norma

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ (adj)
normale
  Que segueix una norma.

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ (adv)
normalmente

normatiu /noɾ.maˈtiw/ /noɾ.məˈtiw/ /nur.məˈtiw/ (adj, masc)
normativo

norrè /noˈre/ /noˈrə/ /nuˈrɛ/ (adj, masc)
norreno

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ (adj, masc)
norvegese
  Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ (n, masc)
norvegese
  Natural de Noruega.
  (només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ (pronoun)
noi

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ (adj, masc)
nostro

nostàlgia /nosˈtaɫ.d͡ʒi.a/ /nosˈtaɫ.ʒi.ə/ /nusˈtaɫ.ʒi.ə/ (n, fem)
nostalgia

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ (n, fem)
memoria
  Anotació ràpida, avís deixat a una altra persona, apunt.
nota
  Cada un dels elements de l'escala musical.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ (adj)
notabile
  Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ (n, masc)
voto alto

notar /noˈta/ /noˈtaɾ/ /nuˈta/ (v)
cnotare

notificar /no.ti.fiˈka/ /no.ti.fiˈkaɾ/ /nu.ti.fiˈka/ (v)
notificare

notorietat /no.to.ɾi.eˈtat/ /no.to.ɾi.əˈtat/ /nu.tu.ɾi.əˈtat/ (n, fem)
notorietà

notícia /noˈti.si.a/ /noˈti.si.ə/ /nuˈti.si.ə/ (n, fem)
notizie

nou (adj, masc)
nuovo
  Recent, modern, que implica novetat.

nou (n, fem)
noce
  (botànica) Fruit o llavor de la noguera (Juglans regia); és mengívola i de forma molt rugosa.
  (botànica) Tipus de fruit sec indehiscent.

nou (number)
nove
  (cardinal) Vuit més un.

nou del coll (n, masc)
pomo d'Adamo

nou-cents /ˌnɔwˈsens/ (number)
novecento

nounat /ˌnɔwˈnat/ (adj, masc)
neonato

novell /noˈveʎ/ /noˈβeʎ/ /nuˈveʎ/ /nuˈβeʎ/ (adj, masc)
novello

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ (n, fem)
romanzo

novel·la gràfica (n, fem)
romanzo a fumetti

novel·lar /no.veɫˈɫaɾ/ /no.vəɫˈɫa/ /no.βeɫˈɫa/ /no.βeˈɫa/ /nu.vəɫˈɫa/ /nu.βəɫˈɫa/ /nu.βəˈɫa/ (v)
romanzare

novel·lista /no.veɫˈɫis.ta/ /no.veɫˈɫis.te/ /no.vəɫˈɫis.tə/ /no.βeɫˈɫis.ta/ /no.βeɫˈɫis.te/ /no.βeˈɫis.ta/ /no.βeˈɫis.te/ /nu.vəɫˈɫis.tə/ /nu.βəɫˈɫis.tə/ /nu.βəˈɫis.tə/ (n, neut)
romanziere

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ (n, masc)
novembre
  Onzè mes de l'any.

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ (n, masc)
novizio

nu (adj, masc)
nudo
  Sense roba o vestit.

nucleó (n, masc)
nucleone

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ (n, fem)
nudità

nul /ˈnuɫ/ (adj, masc)
nullo

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ (adj)
numerale
  Que expressa un nombre.

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ (n, masc)
numerale
  Adjectiu quantificador que representa un nombre.

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ (v)
numerare

numismàtic (n, masc)
numismatico

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ (n, fem)
numismatica
  Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

nus (n, masc)
nodo
  Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nus gordià (n, masc)
nudo gordiano

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ (n, masc)
sposo

nuviatge /nu.viˈa.d͡ʒe/ /nu.viˈa.d͡ʒə/ /nu.βiˈa.d͡ʒe/ /nu.βiˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
corredo
  Conjunt de roba i altres objectes que es dona a la núvia, o que aquesta aporta al matrimoni, a més del dot.

nuvolós /nu.voˈɫos/ /nu.vuˈɫos/ /nu.βoˈɫos/ /nu.βuˈɫos/ (adj, masc)
nuvoloso

nyandú /ɲanˈdu/ /ɲənˈdu/ (n, masc)
nandù

nyanyo /ˈɲa.ɲo/ /ˈɲa.ɲu/ (n, masc)
bozzo

nyu /ˈɲu/ (n, masc)
gnu

nàhuatl /ˈna.u.aɫ/ /ˈna.u.əɫ/ (n, masc)
nahuatl
  Antiga llengua nahua parlada per la noblesa asteca i usada com a llengua franca a bona part de Mesoamèrica.

nàufrag /ˈnaw.fɾak/ (n, masc)
naufrago

nàusea /ˈnaw.ze.a/ (n, fem)
nausea
  (normalment en plural) Situació de malestar estomacal associada a la sensació de la proximitat del vòmit.

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ (v)
nascere, venire al mondo
  Sortir a llum del ventre de la mare.

nét (n, masc)
nipote

néta /ˈne.ta/ (n, fem)
nipote

níquel /ˈni.kəɫ/ (n, masc)
nichel, nickelio

nítid /ˈni.tit/ (adj, masc)
nitido

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ (adj)
nomade
  Relacionat amb el nomadisme.

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ (n, neut)
nomade
  Individu que canvia sovint de lloc de residència.

nòmer /ˈnɔ.mə/ (v)
chiamarsi

nòmina /ˈnɔ.mi.na/ /ˈnɔ.mi.nə/ (n, fem)
salario
  Full en el què s'anomena la quantitat de diners que rebrà un treballador a canvi del treball realitzat en un període de temps.

núbil /ˈnu.βiɫ/ (adj)
nubile

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ (n, masc)
numero
  Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ (n, fem)
sposa, fidanzata

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ (n, masc)
nuvola, nube
  Condensació d'aigua al cel.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ (conjunction)
o
  Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o sia (conjunction)
ossia
  Expressió d’equivalència d’elements de forma reforçada.

oasi /oˈa.zi/ /uˈa.zi/ (n, masc)
oasi

obedientment /o.be.ðiˌemˈment/ /o.bə.ðiˌemˈment/ /o.βe.ðiˌemˈmen/ /u.bə.ðiˌemˈmen/ /u.βə.ðiˌemˈmen/ (adv)
ubbidientemente

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ (v)
obbedire

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ (n, masc)
obelisco

obenc /oˈbeŋk/ /oˈbəŋk/ /oˈβeŋ/ /uˈbɛŋk/ /uˈβɛŋ/ (n, masc)
sartia

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ (adj, masc)
aperto

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ (n, fem)
obesità

objectar /ob.d͡ʒekˈta/ /ob.d͡ʒekˈtaɾ/ /ob.ʒəkˈta/ /ub.ʒəkˈta/ (v)
obbiettare

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ (adj, masc)
obiettivo, oggettivo
  Imparcial i no subjectiu.

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ (n, masc)
bersaglio
  (militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.
obbiettivo
  Meta, fi o objecte sobre el que es dirigeix una acció.
obiettivo
  (òptica) Lent o sistema de lents d'un instrument òptic que es dirigeix sobre l'objecte del que es vol recollir una imatge.

objectivar /ob.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ob.d͡ʒek.tiˈβa/ /ob.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈβa/ (v)
obbiettivare

oblada /oˈbɫa.ða/ /oˈbɫa.ðə/ /uˈbɫa.ðə/ /uˈβɫa.ðə/ (n, fem)
occhiata

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ (v)
dimenticare
  No recordar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ (n, fem)
obbligazione, vincolo

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ (v)
obbligare

obligatori /o.bɫi.ɣaˈtɔ.ɾi/ /ob.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /u.βɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /ub.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
obbligatorio

obliquar /o.bɫiˈkwa/ /o.bɫiˈkwaɾ/ /o.βɫiˈkwa/ /u.bɫiˈkwa/ /u.βɫiˈkwa/ (v)
obliquare

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ (n, masc)
oblio

obliterar /o.bɫi.teˈɾaɾ/ /o.bɫi.təˈɾa/ /o.βɫi.teˈɾa/ /u.bɫi.təˈɾa/ /u.βɫi.təˈɾa/ (v)
obliterare

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ (adj, masc)
oblungo

oboè /o.boˈe/ /o.boˈɛ/ /u.buˈɛ/ (n, masc)
oboe

obra /ˈɔ.bɾa/ /ˈɔ.βɾa/ /ˈɔ.βɾɔ/ /ˈɔ.βɾə/ (n, fem)
opera

obrar /oˈbɾa/ /oˈbɾaɾ/ /oˈβɾa/ /uˈbɾa/ /uˈβɾa/ (v)
agire
  Manera de fer.

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ (v)
aprire

obscenitat /op.se.niˈtat/ /op.sə.niˈtat/ /up.sə.niˈtat/ (n, fem)
oscenità
  Qualitat d’obscè.
  Expressió o paraula obscena.

obsequiar /op.se.kiˈa/ /op.se.kiˈaɾ/ /op.sə.kiˈa/ /up.sə.kiˈa/ (v)
ossequiare

observar /op.serˈβa/ /op.seɾˈvaɾ/ /op.seɾˈβaɾ/ /op.səɾˈva/ /up.sərˈba/ /up.səɾˈva/ (v)
osservare
  Seguir puntualment allò prescrit.
  Mirar amb atenció.
notare
  Constatar, notar.

obsessionar /op.se.si.oˈna/ /op.se.si.oˈnaɾ/ /op.sə.si.oˈna/ /up.sə.si.uˈna/ (v)
ossessionare

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ (n, fem)
ossessione, fissa

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ (adj)
obsoleto

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ (n, masc)
ostacolo

obstaculitzar /ops.ta.ku.ɫiˈd͡za/ /ops.ta.ku.ɫiˈzaɾ/ /ops.tə.ku.ɫiˈd͡za/ /os.ta.ku.ɫiˈza/ /ups.tə.ku.ɫiˈd͡za/ (v)
ostacolare

obstinar-se /ops.tiˈnar.se/ /ops.tiˈnaɾ.se/ /ops.tiˈnaɾ.sə/ /os.tiˈnaɾ.se/ /ups.ti.nərˈsə/ /ups.tiˈnar.sə/ (v)
ostinarsi

obstrucció /ops.tɾuk.siˈo/ /os.tɾuk.siˈo/ /ups.tɾuk.siˈo/ (Interjection)
ostruzione

obstruir /ops.tɾuˈi/ /ops.tɾuˈiɾ/ /os.tɾuˈi/ /ups.tɾuˈi/ (v)
ostruire

obtenir /op.teˈni/ /op.teˈniɾ/ /op.təˈni/ /up.təˈni/ (v)
ottenere

obturar /op.tuˈɾa/ /op.tuˈɾaɾ/ /up.tuˈɾa/ (v)
otturare

obvi /ˈɔb.bi/ /ˈɔb.vi/ /ˈɔb.vi/ (adj, masc)
ovvio

obviar /ob.biˈa/ /ob.viˈa/ /ob.viˈaɾ/ /ub.viˈa/ (v)
ovviare

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ (adj, masc)
obeso

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ (n, fem)
oca

ocarina /o.kaˈɾi.na/ /o.kəˈɾi.nə/ /u.kəˈɾi.nə/ (n, fem)
ocarina

ocasió /o.ka.ziˈo/ /o.kə.ziˈo/ /u.kə.ziˈo/ (n, fem)
occasione
  Moment determinat, vegada, cop, cas.
  Moment d'oportunitat.

occident /ok.siˈðen/ /ok.siˈðent/ /uk.siˈðen/ /uk.siˈðent/ (n, masc)
occidente

occidental /ok.si.ðenˈtaɫ/ /ok.si.ðənˈtaɫ/ /uk.si.ðənˈtaɫ/ (adj)
occidentale

occità /ok.siˈta/ /uk.siˈta/ (n, masc)
occitano
  (només singular) Llengua històricament parlada a l'Occitània.

occità antic (n, masc)
antico occitano

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ (n, masc)
uccello

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ (n, masc)
oceano

oci /ˈɔ.si/ (n, masc)
ozio

ociós /o.siˈos/ /u.siˈos/ (adj, masc)
ozioso

octaedre /ok.taˈe.ðɾe/ /ok.təˈɛ.ðɾə/ /uk.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
ottaedro

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ (n, masc)
ottobre
  Desè mes de l'any.

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ (n, masc)
ottagono

octàstil /okˈtas.tiɫ/ /ukˈtas.tiɫ/ (adj, masc)
octástilo

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ (v)
occupare
  Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
  Omplir un lloc o espai.

ocàs /oˈkas/ /uˈkas/ (n, masc)
tramonto

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ (n, fem)
ode

odi (n, masc)
odio

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ (v)
odiare, aborrire

odiat /o.ðiˈat/ /u.ðiˈat/ (adj, masc)
odiato

odontòleg /o.ðonˈtɔ.ɫek/ /o.ðonˈtɔ.ɫək/ /u.ðunˈtɔ.ɫək/ (n, masc)
odontoiatra

oest /oˈest/ /uˈest/ (n, masc)
ovest, occidente

ofec /oˈfek/ /oˈfək/ /uˈfɛk/ (n, masc)
affanno

ofegar /aw.feˈɣa/ /aw.feˈɣaɾ/ /o.feˈɣa/ /o.feˈɣaɾ/ /o.fəˈɣa/ /u.fəˈɣa/ /əw.fəˈɣa/ (v)
soffocare
  Impedir la respiració per immersió en aigua.

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ (v)
offendere

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ (n, fem)
offesa

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ (v)
offrire
  Posar alguna cosa a disposició d'algú.
  Expressar una intenció o un sentiment, mostrar unes característiques.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ (adj)
ufficiale
  Sancionat per l'autoritat competent, formal, legal.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ (n, masc)
ufficiale
  Persona que domina un ofici, per sobre de l'aprenent i l'ajudant.
  Càrrec militar de sergent en amunt.

oficialitzar /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za/ /o.fi.si.a.ɫiˈza/ /o.fi.si.a.ɫiˈzaɾ/ /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
ufficializzare

oficialment /o.fi.siˌaɫˈmen/ /o.fi.siˌaɫˈment/ /u.fi.siˌaɫˈmen/ (adv)
ufficialmente

oficiar /o.fi.siˈa/ /o.fi.siˈaɾ/ /u.fi.siˈa/ (v)
officiare

oficina /o.fiˈsi.na/ /o.fiˈsi.nə/ /u.fiˈsi.nə/ (n, fem)
ufficio

ofimàtica /o.fiˈma.ti.ka/ /o.fiˈma.ti.kə/ /u.fiˈma.ti.kə/ (n, fem)
burotica

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ (n, masc)
oganesson, oganessio

ogre /ˈɔ.ɣɾe/ /ˈɔ.ɣɾə/ (n, masc)
orco

ogressa /oˈɣɾe.sa/ /oˈɣɾə.sə/ /uˈɣɾɛ.sə/ (n, fem)
orchessa

oi /ˈoj/ /ˈɔj/ (Interjection)
vero
  (interrogatiu, central, nord-occidental) Demanda de confirmació d’una afirmació o d’assentiment a una petició.
ehilà
  Expressió de sorpresa.
è vero
  (central) Manifestació de conformitat absoluta.
ahi
  (sovint reduplicat) Expressió de dolor.

oir /oˈi/ /oˈiɾ/ /uˈi/ (v)
udire
  sentir (amb l'oïda)

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ (n, masc)
olfatto, odorato

oli (n, masc)
olio
  (normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.

oli en un llum (n, masc)
cacio sui maccheroni

oliar /o.ɫiˈa/ /o.ɫiˈaɾ/ /u.ɫiˈa/ (v)
oliare

olifant /o.liˈfan/ /o.liˈfant/ /o.ɫiˈfant/ /u.ɫiˈfan/ /u.ɫiˈfant/ (n, masc)
olifante

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ (n, fem)
olimpiade

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ (n, fem)
oliva, uliva

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ (n, masc)
ulivo

oliós /o.ɫiˈos/ /u.ɫiˈos/ (adj, masc)
oleoso

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ (n, fem)
pentola

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ (n, fem)
odore

olorar /aw.ɫoˈɾa/ /aw.ɫoˈɾaɾ/ /o.ɫoˈɾa/ /o.ɫoˈɾaɾ/ /u.ɫuˈɾa/ /əw.ɫuˈɾa/ (v)
odorare

olímpic /oˈɫim.pik/ /uˈɫim.pik/ (adj, masc)
olimpico

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ (n, masc)
olmo

ombra /ˈom.bɾa/ (n, fem)
ombra
  Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

ombrejar /om.bɾeˈd͡ʒa/ /om.bɾeˈd͡ʒaɾ/ /om.bɾeˈʒa/ /om.bɾəˈd͡ʒa/ /um.bɾəˈʒa/ (v)
ombreggiare

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ (n, fem)
omissione
  Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omniscient /om.ni.siˈen/ /om.ni.siˈent/ /om.nis.siˈent/ /um.ni.siˈen/ /um.nis.siˈen/ (adj)
onnisciente

omplir /omˈpɫi/ /omˈpɫiɾ/ /umˈpɫi/ (v)
riempire

on (adv)
dove

ona /ˈo.na/ (n, fem)
onda

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ (n, fem)
onda
  Ona gran.
ondata, onda
  Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

onagre /oˈna.ɣɾe/ /oˈna.ɣɾə/ /uˈna.ɣɾə/ (n, masc)
onagro

oncle /ˈoŋ.kɫe/ (n, masc)
zio
  Germà del pare o de la mare.

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
oncologia

ondular /on.duˈɫa/ /on.duˈɫaɾ/ /un.duˈɫa/ (v)
ondulare

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ (n, fem)
onomatopeia, onomatopea

onomàstic /o.noˈmas.tik/ /u.nuˈmas.tik/ (adj, masc)
onomastico

onomàstica /o.noˈmas.ti.ka/ /o.noˈmas.ti.kə/ /u.nuˈmas.ti.kə/ (n, fem)
onomastica

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ (adv)
dovunque

onze /ˈon.ze/ (number)
undici

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ (number)
undicesimo

oníric /oˈni.ɾik/ /uˈni.ɾik/ (adj)
onirico
  Pertanyent o relatiu al somni.

opac /oˈpak/ /uˈpak/ (adj, masc)
opaco

opció (n, fem)
opzione
  Elecció entre dues o més possibilitats.

operació /o.pe.ɾa.siˈo/ /o.pə.ɾə.siˈo/ /u.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
operazione
  Acció d'operar.
  Intervenció quirúrgica realitzada per millorar la salut d'un malalt.

operar /o.peˈɾa/ /o.peˈɾaɾ/ /o.pəˈɾa/ /u.pəˈɾa/ (v)
operare

opercle (n, masc)
opercolo

opinar /o.piˈna/ /o.piˈnaɾ/ /u.piˈna/ (v)
opinare

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ (n, fem)
opinione

opinió pública /o.pi.niˌo /u.pi.niˌo (n, fem)
opinione pubblica

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ (n, fem)
opportunità

oportú /o.poɾˈtu/ /u.purˈtu/ (adj, masc)
opportuno

oposar /o.poˈza/ /o.poˈzaɾ/ /u.puˈza/ (v)
opporre

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ (adj, masc)
opposto

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
opposizione
  Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
  (astronomia) Posició de dos astres amb longitud celeste que difereix en 180º.
  Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

opressiu /o.pɾeˈsiw/ /u.pɾəˈsiw/ (adj, masc)
opprimente

oprimir /o.pɾiˈmi/ /o.pɾiˈmiɾ/ /u.pɾiˈmi/ (v)
opprimere
  Tractar amb rigor injust, amb autoritat excessiva.

optimisme /op.tiˈmiz.me/ /op.tiˈmiz.mə/ /up.tiˈmiz.mə/ (n, masc)
ottimismo

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ (adj)
ottimista
  Persona que veu les coses de manera positiva

optimitzar /op.ti.miˈd͡za/ /op.ti.miˈza/ /op.ti.miˈzaɾ/ /up.ti.miˈd͡za/ (v)
ottimizzare

opugnar /o.puŋˈna/ /o.puɡˈna/ /o.puɡˈnaɾ/ /u.puŋˈna/ (v)
oppugnare

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ (n, masc)
oro

orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ (n, fem)
oraga

orador /o.ɾaˈðo/ /o.ɾaˈðoɾ/ /o.ɾəˈðo/ /u.ɾəˈðo/ (n, masc)
oratore

oral /oˈɾaɫ/ /uˈɾaɫ/ (adj)
orale
  Relatiu o pertanyent a la boca.

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ (n, masc)
orango

oratori /o.ɾaˈtɔ.ɾi/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
oratorio

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
oratoria

orbitar /or.βiˈta/ /oɾ.biˈta/ /oɾ.biˈtaɾ/ /oɾ.βiˈta/ /ur.biˈta/ (v)
orbitare

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ (n, masc)
ordine

ordenadament /or.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /oɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /ur.dəˌna.ðəˈmen/ /ur.ðəˌna.ðəˈmen/ (adv)
ordinatamente

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ (n, fem)
ordinanza
  Norma dictada per un organisme públic.
ordinamento
  Conjunt de reglaments que regulen el funcionament d'una comunitat.

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ (n, neut)
ordinanza
  Soldat complint encàrrecs per ordre d'un oficial.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ (n, masc)
orzo

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ (n, masc)
calcolatore, computer, elaboratore

ordinal /oɾ.ðiˈnaɫ/ /ur.diˈnaɫ/ /ur.ðiˈnaɫ/ (adj)
ordinale

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
ordinario

ordir /orˈði/ /oɾˈði/ /oɾˈðiɾ/ /urˈdi/ /urˈði/ (v)
ordire

ordit /oɾˈðit/ /urˈdit/ /urˈðit/ (n, masc)
ordito
  Conjunt de fils que es posen en un teler, en disposició vertical, i que serveixen de base per a començar a fer un teixit.
trama
  Conjunt de situacions que componen l'argument d'una novel·la o d'una obra dramàtica.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ (n, masc)
ordine
  Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ (n, fem)
orecchio, orecchia

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ (n, fem)
rondine

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ (n, fem)
origano
  Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ (n, masc)
orfano

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ (n, neut)
orafo, orefice

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ (n, masc)
orfanotrofio

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ (n, masc)
organismo

organista /oɾ.ɣaˈnis.ta/ /oɾ.ɣaˈnis.te/ /oɾ.ɣəˈnis.tə/ /ur.ɡəˈnis.tə/ /ur.ɣəˈnis.tə/ (n, neut)
organista

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
organizzazione
  Acció i efecte d'organitzar o organitzar-se
  (metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ (v)
organizzare
  Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ (n, masc)
orgasmo

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ (n, masc)
organo

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ (n, masc)
orgoglio

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ (adj)
fiero, orgoglioso
  Persona que té orgull.

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ (n, masc)
oriente

orientació /o.ɾi.en.ta.siˈo/ /o.ɾi.ən.tə.siˈo/ /u.ɾi.ən.tə.siˈo/ (n, fem)
orientamento

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ (adj)
orientale

orientar /o.ɾi.enˈta/ /o.ɾi.enˈtaɾ/ /o.ɾi.ənˈta/ /u.ɾi.ənˈta/ (v)
orientare

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ (n, masc)
origine

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ (adj)
originale
  Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
  Creat des d'un punt de vista innovador.

originalment /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈment/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈment/ /u.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ (adv)
originariamente

originari /o.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ /u.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ (adj, masc)
originario

originàriament /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ /u.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
originariamente

ornar /orˈna/ /oɾˈna/ /oɾˈnaɾ/ /urˈna/ (v)
ornare

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ (n, masc)
ornitorinco

ornitònim /oɾ.niˈtɔ.nim/ /ur.niˈtɔ.nim/ (n, masc)
ornitonimo

oronímia /o.ɾoˈni.mi.a/ /o.ɾoˈni.mi.ə/ /u.ɾuˈni.mi.ə/ (n, fem)
oronimia

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ (n, fem)
orchestra

orquestrar /or.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾaɾ/ /oɾ.kəsˈtɾa/ /ur.kəsˈtɾa/ (v)
orchestrare

orsar /orˈsa/ /oɾˈsa/ /oɾˈsaɾ/ /ulˈsa/ /urˈsa/ (v)
orzare

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ (adj, masc)
ortodosso
  Relatiu o pertanyent a la ortodòxia.

ortofonia /oɾ.to.foˈni.a/ /ur.tu.fuˈni.ə/ (n, fem)
ortofonia

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
ortografia

ortopèdia /oɾ.toˈpɛ.ði.a/ /ur.tuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
ortopedia

ortorèxia /oɾ.toˈrɛk.si.a/ /oɾ.toˈrɛk.si.ə/ /ur.tuˈrɛk.si.ə/ (n, fem)
ortoressia

ortostàtic /oɾ.tosˈta.tik/ /ur.tusˈta.tik/ (adj, masc)
ortostatico

orwel·lià /oɾ.we.ɫiˈa/ /oɾ.weɫ.ɫiˈa/ /oɾ.wəɫ.ɫiˈa/ /ur.wə.ɫiˈa/ /ur.wəɫ.ɫiˈa/ (adj, masc)
orwelliano
  (literatura) Corresponent o pertanyent a George Orwell o a la seva obra.
  (per extensió, política) De caràcter totalitari i manipulant la informació, com el món imaginat per George Orwell.

orxata /oɾˈʃa.tə/ /urˈʃa.tə/ (n, fem)
orzata

orònim /oˈɾɔ.nim/ /uˈɾɔ.nim/ (n, masc)
oronimo

os /ˈos/ (n, masc)
osso
  Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ (n, fem)
tacca

oscar /osˈka/ /osˈkaɾ/ /usˈka/ (v)
intaccare

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ (v)
oscillare
  Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi (n, masc)
osmio

osmòtic /ozˈmɔ.tik/ /uzˈmɔ.tik/ (adj, masc)
osmotico

ossificar /o.si.fiˈka/ /o.si.fiˈkaɾ/ /u.si.fiˈka/ (v)
ossificare

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ (n, neut)
ostaggio

ostentar /os.tenˈta/ /os.tenˈtaɾ/ /os.tənˈta/ /us.tənˈta/ (v)
ostentare

ostiari /os.tiˈa.ɾi/ /us.tiˈa.ɾi/ (n, masc)
ostiario

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ (n, fem)
ostrica

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ (adj, masc)
osmanico
  Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ (n, masc)
osmanli
  Persona que habita o és originària de l'Imperi Otomà.
  Persona originària dels pobles turcs de l'Àsia Central

otorinolaringologia /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋ.ɡu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
otorinolaringoiatria

otorinolaringòleg /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋˈɡɔ.ɫek/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ (n, masc)
otorinolaringoiatra

ou /ˈow/ (n, masc)
uovo
  Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
  (aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.
palla, uovo
  (col·loquial) testicle

ou ferrat (n, masc)
uovo al tegamino

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ (n, masc)
ovale
  Figura geomètrica tancada, oblonga amb corba convexa i simètrica respecte a un o a dos eixos.

ovalar /o.vaˈɫaɾ/ /o.vəˈɫa/ /o.βaˈɫa/ /u.vəˈɫa/ /u.βəˈɫa/ (v)
ovalizzare

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ (n, masc)
ovaia

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ (n, fem)
pecora

oviforme /o.viˈfoɾ.me/ /o.viˈfoɾ.mə/ /o.βiˈfor.me/ /o.βiˈfoɾ.me/ /u.viˈfor.mə/ /u.βiˈfor.mə/ (adj)
oviforme
  De la forma d'un ou.

ovoide /oˈvɔj.ðe/ /oˈvɔj.ðə/ /oˈβɔj.ðe/ /uˈvɔj.ðə/ /uˈβɔj.ðə/ (adj)
ovoide
  Que té forma d'ou.

ovoscopi /o.vosˈkɔ.pi/ /o.βosˈkɔ.pi/ /u.vusˈkɔ.pi/ /u.βusˈkɔ.pi/ (n, masc)
ovoscopio

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ (adj)
ovulare
  Referit a l’òvul.

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ (v)
ovulare
  L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

ovàric /oˈva.ɾik/ /oˈβa.ɾik/ /uˈva.ɾik/ /uˈβa.ɾik/ (adj, masc)
ovarico

oxidar /ok.siˈða/ /ok.siˈðaɾ/ /uk.siˈða/ (v)
ossidare

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ (n, masc)
ossigeno

oxigenar /ok.si.d͡ʒeˈna/ /ok.si.d͡ʒeˈnaɾ/ /ok.si.ʒeˈna/ /ok.si.ʒəˈna/ /uk.si.ʒəˈna/ (v)
ossigenare

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ (n, masc)
ossimoro

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ (n, masc)
ozono

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ (n, fem)
udito
  Sentit responsable de la percepció dels sons.

pa (n, masc)
pane
  (aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pa de motlle (n, masc)
pancarré

pa de pessic (n, masc)
pandispagna

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ (adj)
paziente
  Que té paciència.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ (n, neut)
paziente

pacientment /pa.siˌemˈmen/ /pa.siˌemˈment/ /pə.siˌemˈmen/ /pə.siˌemˈment/ (adv)
pazientemente

pacificar /pa.si.fiˈka/ /pa.si.fiˈkaɾ/ /pə.si.fiˈka/ (v)
pacificare

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ (n, fem)
pazienzia, pazienza
  (no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
  (no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

pacotilla /pa.koˈti.ʎa/ /pə.koˈti.ʎə/ /pə.kuˈti.ʎə/ (n, fem)
paccottiglia

pacte /ˈpak.te/ /ˈpak.tə/ (n, masc)
patto

pacífic /paˈsi.fik/ /pəˈsi.fik/ (adj, masc)
pacifico
  Que busca i practica la pau, no violent.

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ (n, masc)
patrigno
  El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ (n, fem)
madrina, comare

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ (n, masc)
padrino, testimone
  Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

paella /paˈe.ʎa/ (n, fem)
padella
  Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ (n, masc)
pagamento

paganitzar /pa.ɣa.niˈd͡za/ /pa.ɣa.niˈza/ /pa.ɣa.niˈzaɾ/ /pə.ɣə.niˈd͡za/ (v)
paganizzare

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ (v)
pagare

pagell /paˈd͡ʒeʎ/ /paˈʒeʎ/ /pəˈʒeʎ/ (n, masc)
fragolino

paginar /pa.d͡ʒiˈna/ /pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /pa.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ (v)
impaginare

pagre /ˈpa.ɣɾe/ /ˈpa.ɣɾə/ (n, masc)
dentice

pagès /paˈd͡ʒes/ /paˈʒes/ /pəˈʒəs/ /pəˈʒɛs/ (n, masc)
contadino

paisatge /pajˈza.d͡ʒe/ /pəjˈza.d͡ʒə/ (n, masc)
paesaggio

palanca /paˈɫaŋ.ka/ (n, fem)
leva

palangre /paˈɫaŋ.ɡɾe/ /pəˈɫaŋ.ɡɾə/ (n, masc)
palangaro, palamito

palau (n, masc)
palazzo

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ (n, fem)
paleografia

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ (adj, masc)
paleolitico

palesar /pa.ɫeˈza/ /pa.ɫeˈzaɾ/ /pə.ɫəˈza/ (v)
palesare

palestra /paˈɫes.tɾa/ /pəˈɫes.tɾə/ (n, fem)
palestra

palestí /pə.ɫəsˈti/ (adj, masc)
palestinese

palet /paˈɫet/ /pəˈɫət/ /pəˈɫɛt/ (n, masc)
ciottolo
  (geologia) Partícula amb una granulometria entre 4 i 64 mm de diàmetre.
pallet
  Plataforma de càrrega per ser transportada mecànicament amb carretons d'elevació.

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ (n, neut)
muratore
  Mestre obrer de la construcció.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ (n, masc)
﻿palinsesto
  Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ (n, fem)
cannuccia, paglia

pallada /paˈʎa.ða/ /pəˈja.ðə/ /pəˈʎa.ðə/ (n, fem)
pagliata
  Barreja de palla i segó per al bestiar.

paller /paˈʎe/ /paˈʎeɾ/ /pəˈje/ /pəˈʎe/ (n, masc)
pagliaio

pallissa /paˈʎi.sa/ /pəˈji.sə/ /pəˈʎi.sə/ (n, fem)
bastonatura
  Palissa, gran quantitat de cops de pal o d'altra mena rebuts fruit d'una agressió.

pallol /paˈʎɔɫ/ /pəˈjɔɫ/ /pəˈʎɔɫ/ (n, masc)
granaio
  Edifici públic on es guardava el gra.
cambusa
  (nàutica) Compartiment en la bodega d’un vaixell on es guarden les provisions.

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ (n, masc)
palmo
  (anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ (n, fem)
palma
  Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.

palomida /pa.ɫoˈmi.ða/ /pə.ɫoˈmi.ðə/ /pə.ɫuˈmi.ðə/ (n, fem)
leccia

palomida xica (n, fem)
leccia

palpar /paɫˈpa/ /paɫˈpaɾ/ /pəɫˈpa/ (v)
palpare

palpitar /paɫ.piˈta/ /paɫ.piˈtaɾ/ /pəɫ.piˈta/ (v)
palpitare

paludisme /pa.ɫuˈðiz.me/ /pə.ɫuˈðiz.mə/ (n, masc)
paludismo
  malària

palustre /paˈɫus.tɾe/ /pəˈɫus.tɾə/ (adj)
palustre

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ (n, masc)
palladio

pal·li /ˈpa.ɫi/ /ˈpaɫ.ɫi/ (n, masc)
pallio

pal·liatiu /pa.ɫi.aˈtiw/ /paɫ.ɫi.aˈtiw/ /pə.ɫi.əˈtiw/ /pəɫ.ɫi.əˈtiw/ (adj, masc)
palliativo

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ (n, fem)
panacea

panda /ˈpan.da/ /ˈpan.də/ (n, masc)
panda

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ (n, fem)
pandemia

pandèmic /panˈdɛ.mik/ (adj, masc)
pandemico

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ (n, masc)
panegirico
  Oració retòrica en alabança d'algú.

panerola /pa.neˈɾɔ.ɫa/ /pa.neˈɾɔ.ɫɔ/ (n, fem)
blatta

panescalm /pa.nesˈkaɫm/ /pə.nəsˈkaɫm/ (n, masc)
palischermo

panificar /pa.ni.fiˈka/ /pa.ni.fiˈkaɾ/ /pə.ni.fiˈka/ /pə.ni.fiˈka/ (v)
panificare

panorama /pa.noˈɾa.ma/ /pə.noˈɾa.mə/ /pə.nuˈɾa.mə/ (n, masc)
panorama

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ (n, fem)
uva passa
  Gra de raïm dessecat al sol.
febbre
  Herpes labial.

pansir /panˈsi/ /panˈsiɾ/ /pənˈsi/ (v)
appassire

pansit /panˈsit/ /pənˈsit/ (adj, masc)
appassito

pantagruèlic /pan.ta.ɣɾuˈɛ.ɫik/ /pən.tə.ɣɾuˈɛ.ɫik/ (adj, masc)
pantagruelico

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ (n, fem)
schermo
  (voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantalà /pan.taˈɫa/ /pən.təˈɫa/ (n, masc)
pontone

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ (n, masc)
pantaloni

panteix /panˈtaјʃ/ /pənˈtɛʃ/ (n, masc)
affannoso

panteixar /pan.tejˈʃa/ /pan.tejˈʃaɾ/ /pan.teˈʃa/ (v)
ansare

panteó /pan.teˈo/ /pən.təˈo/ (n, masc)
pantheon

pantògraf /panˈtɔ.ɣɾaf/ /pənˈtɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
pantografo

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ (n, fem)
pancia
  Ventre, estómac, abdomen dels animals.

pany (n, masc)
serratura
  Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.

panícula /paˈni.ku.ɫa/ /pəˈni.ku.ɫə/ (n, fem)
pannochia

papa /ˈpa.pa/ (n, masc)
papà
  (familiarment) pare

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ (n, fem)
farfalla
  Insecte lepidòpter.

papallonejar /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒa/ /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.pa.ʎo.neˈʒa/ /pə.pə.ju.nəˈʒa/ /pə.pə.ʎo.nəˈd͡ʒa/ /pə.pə.ʎu.nəˈʒa/ (v)
girellare

papar /paˈpa/ /paˈpaɾ/ /pəˈpa/ (v)
pappare

paparra /paˈpa.ra/ /pəˈpa.rə/ (n, fem)
zecca
  Àcar paràsit pla i ovalat amb mandíbules que xuclen la sang.

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ (n, masc)
carta
  Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.
ruolo
  rol, actuació

paperassa /pa.peˈɾa.sa/ /pə.pəˈɾa.sə/ (n, fem)
lavoro di documentazione

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ (n, fem)
papessa

papil·la /paˈpi.ɫa/ /paˈpiɫ.ɫa/ /pəˈpi.ɫə/ /pəˈpiɫ.ɫə/ (n, fem)
papilla

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ (n, masc)
papiro

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ (n, masc)
pacco
  Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.

paraboloïdal /pa.ɾa.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bu.ɫu.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.βu.ɫu.iˈðaɫ/ (adj)
paraboloidico

paracaigudisme /ˌpa.ɾa.kaj.ɣuˈðiz.me/ /ˌpa.ɾə.kəj.ɣuˈðiz.mə/ (n, masc)
paracadutare, paracadutismo

parada /paˈɾa.ða/ /pəˈɾa.ðə/ (n, fem)
fermata
  Lloc establert on paren els vehicles de transport públic.

paradisíac /pa.ɾa.ðiˈsi.ak/ /pə.ɾə.ðiˈzi.ək/ (adj, masc)
paradisiaco

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ (n, fem)
paradosso

paradoxal /pa.ɾa.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðukˈsaɫ/ (adj)
paradossale

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ (n, masc)
paradiso, cielo

parafang /ˌpa.ɾaˈfaŋ/ /ˌpa.ɾaˈfaŋk/ /ˌpa.ɾəˈfaŋ/ /ˌpa.ɾəˈfaŋk/ (n, masc)
parafango

parafernal /pa.ɾa.feɾˈnaɫ/ /pə.ɾə.fərˈnaɫ/ (adj)
parafernale
  Dit dels béns que corresponen a la dona casada, per successió o d'altra manera, fora del dot.

parafrasejar /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ (v)
parafrasare

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ (n, masc)
ombrello

paralitzar /pa.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫiˈza/ /pa.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
paralizzare

paralogitzar /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza/ /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
paralogizare

paral·laxi /pa.ɾaɫˈɫak.si/ /pa.ɾaˈɫak.si/ /pə.ɾəɫˈɫak.si/ /pə.ɾəˈɫak.si/ (n, fem)
parallasse

paral·lel /pa.ɾaɫˈɫɛɫ/ /pa.ɾaˈɫɛɫ/ /pə.ɾəɫˈɫɛɫ/ /pə.ɾəˈɫɛɫ/ (adj, masc)
parallelo

paral·lelitzar /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈza/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫə.ɫiˈd͡za/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫiˈd͡za/ (v)
parallelizzare

parament /pa.ɾaˈmen/ /pa.ɾaˈment/ /pə.ɾəˈmen/ /pə.ɾəˈment/ (n, masc)
paremento
  Conjunt d’objectes o ornaments amb què es munta o es prepara una cosa per deixar-la en disposició de funcionar o de fer-la servir.
  Cara d’un mur, d’una construcció.

paramilitar /ˌpa.ɾa.mi.ɫiˈtaɾ/ /ˌpa.ɾə.mi.ɫiˈtar/ (adj)
paramilitare

parany /paˈɾaɲ/ /pəˈɾaɲ/ (n, masc)
trappola

parapet /pa.ɾaˈpet/ /pə.ɾəˈpɛt/ (n, masc)
parapetto

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ (n, fem)
paraplegia

parasíntesi /ˌpa.ɾaˈsin.te.zi/ /ˌpa.ɾəˈsin.tə.zi/ (n, fem)
parasintesi

parathormona /pa.ɾa.toɾˈmo.na/ /pə.ɾə.toɾˈmo.nə/ /pə.ɾə.turˈmo.nə/ (n, fem)
paratormone

paratiroïdal /pa.ɾa.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
paratiroideo

paraula /paˈɾaw.ɫa/ (n, fem)
parola
  Allò que es diu.

parc /ˈpark/ (adj, masc)
parco
  Moderat en les quantitats.

parc /ˈpark/ (n, masc)
parco
  Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
  Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

pardal /pərˈdaɫ/ (n, masc)
passero
  (ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ (n, masc)
padre, babbo, papà
  Progenitor masculí.

paredar /pa.ɾeˈða/ /pa.ɾeˈðaɾ/ /pə.ɾəˈða/ (v)
murare

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ (adj, masc)
uguale
  Dos semblants o iguals.
pari
  (matemàtiques) Divisible per dos.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ (n, masc)
paio
  Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
  (balear) Uns quants, una partida, un nombre petit indeterminat.
  (agronomia) Conjunt de dos animals de jou.

parell mínim (n, masc)
coppia minima

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ (n, fem)
coppia
  Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
paio, coppia
  (esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

pareller /pa.ɾeˈʎe/ /pa.ɾeˈʎeɾ/ /pə.ɾəˈje/ /pə.ɾəˈʎe/ (adj, masc)
abbinato
  Que forma parella amb un altre.

paremiologia /pə.ɾə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
paremiologia

parenostre /ˌpa.ɾeˈnɔs.tɾe/ /ˌpa.ɾəˈnɔs.tɾə/ (n, masc)
paternoster

parent /paˈɾen/ /paˈɾent/ /pəˈɾen/ /pəˈɾent/ (n, masc)
parente

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ (adj)
parentale

parer /paˈɾe/ /paˈɾeɾ/ /pəˈɾə/ /pəˈɾɛ/ (n, masc)
giudizio

pares /ˈpa.ɾəs/ (n, masc)
padri
  Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ (n, fem)
parete
  Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ (v)
partorire

parió /pa.ɾiˈo/ /pə.ɾiˈo/ (adj, masc)
pari
  Igual, semblant, company, companyó, parell.

parkour /parˈkur/ (n, masc)
parkour

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ (n, fem)
parla

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ (n, masc)
parlamento
  Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlamentar /par.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈtaɾ/ /pər.ɫə.mənˈta/ (v)
parlamentare

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ (adj)
parlante

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ (v)
parlare
  Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parlotejar /par.ɫo.teˈʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫu.təˈʒa/ /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa/ (v)
cianciare

parodiar /pa.ɾo.ðiˈa/ /pa.ɾo.ðiˈaɾ/ /pə.ɾo.ðiˈa/ /pə.ɾu.ðiˈa/ (v)
parodiare

parolejar /pa.ɾo.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɾo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾo.ɫeˈʒa/ /pə.ɾo.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɾu.ɫəˈʒa/ (v)
chiacchierare

paroxíton /pa.ɾokˈsi.ton/ /pə.ɾokˈsi.ton/ /pə.ɾukˈsi.tun/ (adj, masc)
parossitono

parpella /paɾˈpe.ʎa/ (n, fem)
palpebra

parrac /paˈrak/ /pəˈrak/ (n, masc)
straccio

parroquial /pa.ro.kiˈaɫ/ /pə.ro.kiˈaɫ/ /pə.ru.kiˈaɫ/ (adj)
parrocchiale

parroquià /pa.ro.kiˈa/ /pə.ro.kiˈa/ /pə.ru.kiˈa/ (n, masc)
parrocchiano

parrupar /pa.ruˈpa/ /pa.ruˈpaɾ/ /pə.ruˈpa/ (v)
tubare

parròquia /paˈrɔ.ki.a/ /pəˈrɔ.ki.ə/ (n, fem)
parrocchia

parsimònia /paɾ.siˈmɔ.ni.a/ /pəɾ.siˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
parsimonia

part (n, fem)
parte
  Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.

part (n, masc)
parto
  Acte de donar a llum a un infant.

parterot /paɾ.teˈɾɔt/ /pər.təˈɾɔt/ (n, masc)
ostetrico
  (col·loquial) llevador

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ (n, fem)
partecipazione

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ (adj)
partecipante
  Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ (n, neut)
partecipante
  Individu que participa en alguna cosa.

particularitzar /par.ti.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈza/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /pər.ti.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
particolareggiare
  Expressar alguna cosa amb totes les seves circumstàncies i particularitats.
favorire
  Fer especial distinció d’alguna persona.

partir /parˈti/ /paɾˈti/ /paɾˈtiɾ/ /pərˈti/ (v)
spaccare
  (transitiu) Trencar en dues parts, obrir al llarg.
partire
  (intransitiu) Anar-se'n, posar-se de camí, d'un lloc cap a un altre.
  (intransitiu) Prendre com a base o punt de partida.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ (adj, masc)
partigiano
  Relatiu o pertanyent als partisans.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ (n, masc)
partigiano
  Membre d'un grup guerriller organitzat contra una ocupació estrangera o contra l'autoritat constituïda.

partit /paɾˈtit/ (n, masc)
partito
  Agrupació de persones amb interessos polítics comuns.
incontro, partita
  (esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partitiu /paɾ.tiˈtiw/ /pər.tiˈtiw/ (adj, masc)
partitivo

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ (n, fem)
partitura

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ (n, fem)
particola, particella

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ (n, fem)
parabola

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ (n, masc)
paragrafo

paràmetre /paˈɾa.me.tɾe/ /pəˈɾa.mə.tɾə/ (n, masc)
parametro

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ (adj, masc)
parassita
  Que depèn d'una altra espècie per sobreviure.

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ (n, masc)
parassita
  Persona que viu aprofitant-se d'altres.

parèntesi /paˈɾɛn.te.zi/ /pəˈɾɛn.tə.zi/ (n, masc)
parentesi

paròdia (n, masc)
parodia

parònim /paˈɾɔ.nim/ /pəˈɾɔ.nim/ (n, masc)
paronimo

paròsmia /paˈɾɔz.mi.a/ /pəˈɾɔz.mi.ə/ (n, fem)
parosmia

pas (n, masc)
passo
  Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

pas de vianants (n, masc)
strice pedonali

pascal /pasˈkaɫ/ /pəsˈkaɫ/ (n, masc)
pascal

passa /ˈpa.sa/ /ˈpa.sə/ (n, fem)
passo
  Pas com a unitat de compte en una marxa i com a mida.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ (n, masc)
corridoio
  Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.

passamà /ˌpa.saˈma/ /ˌpa.səˈma/ (n, masc)
pasamano
  Peça llarga que es col·loca a la manera d’una barana per a agafar-hi en pujar o baixar.
  (tèxtil) Cinta que s’usa per a guarnir vores d’objectes.

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ (n, masc)
passaporto

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ (v)
passare
  Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
  Canviar, portar, d'un lloc a un altre.

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ (n, masc)
passato

passatú /ˌpa.saˈtu/ /ˌpa.səˈtu/ (n, masc)
buffetto

passeig /paˈset͡ʃ/ /pəˈsət͡ʃ/ /pəˈsɛt͡ʃ/ (n, masc)
camminata
  Acte de passejar.

passejar /pa.seˈd͡ʒa/ /pa.seˈd͡ʒaɾ/ /pa.seˈʒa/ /pə.səˈd͡ʒa/ /pə.səˈʒa/ (v)
passeggiare
  (intransitiu) Caminar a poc a poc pel plaer de fer-ho.

passional /pa.si.oˈnaɫ/ /pə.si.oˈnaɫ/ /pə.si.uˈnaɫ/ (adj)
passionale

passiu /paˈsiw/ /pəˈsiw/ (n, masc)
passivo

passivar /pa.siˈvaɾ/ /pa.siˈβa/ /pə.siˈva/ /pə.siˈβa/ (v)
passivare

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ (n, fem)
passione

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ (n, fem)
pasta

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ (n, fem)
carota
  Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ (v)
impastare
  Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pastell /pasˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ (n, masc)
refuso
  (arts gràfiques) Caràcters d’impremta desordenats.

pastifa /pasˈti.fa/ /pəsˈti.fə/ (n, neut)
pasticcione

pastifejar /pas.ti.feˈd͡ʒa/ /pas.ti.feˈd͡ʒaɾ/ /pas.ti.feˈʒa/ /pəs.ti.fəˈd͡ʒa/ /pəs.ti.fəˈʒa/ (v)
pasticciare

pastilla /pasˈti.ʎa/ /pəsˈti.ʎə/ (n, fem)
compressa
  Medicament sòlid molt petit d’administració oral.

pastisser /pas.tiˈse/ /pas.tiˈseɾ/ /pəs.tiˈse/ (n, masc)
pasticciere

pastisseria /pas.ti.seˈɾi.a/ /pəs.ti.səˈɾi.ə/ (n, fem)
pasticceria

pastitxo /pasˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃu/ (n, masc)
pasticcio

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ (n, masc)
pastore, pecoraio
  Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pastura /pasˈtu.ɾa/ /pəsˈtu.ɾə/ (n, fem)
pasco

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ (v)
pascere

pastís /pasˈtis/ (n, masc)
torta, dolce
  Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.

patata /pəˈta.tə/ (n, fem)
patata

patena /paˈte.na/ /pəˈtə.nə/ /pəˈtɛ.nə/ (n, fem)
patena

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ (adj)
patente
  evident

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ (n, fem)
licenza
  Llicència administrativa per a exercir una activitat.
brevetto
  Dret d’explotació exclusiva d’un invent.

patentar /pa.tenˈta/ /pa.tenˈtaɾ/ /pə.tənˈta/ (v)
brevettare

patentitzar /pa.ten.tiˈd͡za/ /pa.ten.tiˈza/ /pa.ten.tiˈzaɾ/ /pə.tən.tiˈd͡za/ (v)
palesare

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ (adj, masc)
paterno
  Relatiu al pare.
  De la part del pare.

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ (n, masc)
paggio

patiment /pa.tiˈmen/ /pa.tiˈment/ /pə.tiˈmen/ /pə.tiˈment/ (n, masc)
sofferenza

patinar /pa.tiˈna/ /pa.tiˈnaɾ/ /pə.tiˈna/ (v)
pattinare
  (esbarjo, patinatge sobre gel, hoquei, patinatge sobre rodes) Desplaçar-se lliscant amb patins sobre una superfície llisa i dura.

patinatge /pa.tiˈna.d͡ʒe/ /pə.tiˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
pattinaggio

patinet /pa.tiˈnet/ /pə.tiˈnət/ /pə.tiˈnɛt/ (n, masc)
monopattino

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ (v)
soffrire
  Penar, tolerar, sofrir amb resignació.

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ (adj, masc)
patogeno

patogenicitat /pa.to.d͡ʒe.ni.siˈtat/ /pa.to.ʒe.ni.siˈtat/ /pə.to.ʒə.ni.siˈtat/ /pə.tu.ʒə.ni.siˈtat/ (n, fem)
patogenicità

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ (n, masc)
patriarca

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ (n, masc)
patrimonio
  Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
  Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrimonial /pa.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mu.niˈaɫ/ (adj)
patrimoniale
  Relatiu al patrimoni.

patrocinar /pa.tɾo.siˈna/ /pa.tɾo.siˈnaɾ/ /pə.tɾo.siˈna/ /pə.tɾu.siˈna/ (v)
patrocinare

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ (v)
pattugliare, perlustrare

patum /paˈtum/ /pəˈtum/ (n, fem)
pezzo grosso
  Persona sense mèrits que té una fama considerada o ocupa un lloc notable.

patètic /paˈtɛ.tik/ /pəˈtɛ.tik/ (adj, masc)
patetico

patí /paˈti/ /pəˈti/ (n, masc)
pattina

pau (n, fem)
pace
  Absència de guerra.

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ (n, fem)
pausa

pavana /paˈva.na/ /paˈβa.na/ /pəˈva.nə/ /pəˈβa.nə/ (n, fem)
pavana

pavelló de l'orella (n, masc)
padiglione auricolare

pavimentar /pa.vi.menˈtaɾ/ /pa.βi.menˈta/ /pə.vi.mənˈta/ /pə.βi.mənˈta/ (v)
pavimentare

país /paˈis/ (n, masc)
paese, stato
  Unitat fisiogràfica o paisatgística.
  Territori propi d'una ètnia determinada.
paesetto
  Pintura que representa viles, llocs, cases de camp, etc.
pintura
  Tela o paper pintat que es posa en els ventalls.

paó /paˈo/ (n, masc)
pavone

paüra /paˈu.ɾa/ /pəˈu.ɾə/ (n, fem)
terrore

pe /ˈpe/ (n, fem)
pi
  Lletra p/P.

peatge /peˈa.d͡ʒe/ /peˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
pedaggio

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ (n, masc)
pepe

pebrera /pəˈβɾe.ɾə/ (n, fem)
pepiera
  Recipient per al pebre.

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ (n, masc)
peperone
  Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ (adj, masc)
peccatore

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ (v)
peccare
  Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ (n, masc)
peccato, colpa

peculiar /pe.ku.ɫiˈaɾ/ /pə.ku.ɫiˈa/ /pə.ku.ɫiˈar/ (adj)
peculiare

pecuniari /pe.ku.niˈa.ɾi/ /pə.ku.niˈa.ɾi/ (adj, masc)
pecuniario

pedagog /pe.ðaˈɣɔk/ /pə.ðəˈɣɔk/ (n, masc)
pedagogo

pedagògic /pe.ðaˈɣɔ.d͡ʒik/ /pe.ðaˈɣɔ.ʒik/ /pə.ðəˈɣɔ.ʒik/ (adj, masc)
pedagogico

pedalejar /pe.ða.ɫeˈd͡ʒa/ /pe.ða.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ða.ɫeˈʒa/ /pə.ðə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ðə.ɫəˈʒa/ (v)
pedalare

pedantejar /pe.ðan.teˈd͡ʒa/ /pe.ðan.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðan.teˈʒa/ /pə.ðən.təˈd͡ʒa/ /pə.ðən.təˈʒa/ (v)
fare il sapientone

pedaç /peˈðas/ (n, masc)
toppa
  Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.

pedestal /pe.ðesˈtaɫ/ /pə.ðəsˈtaɫ/ (n, masc)
piedistallo

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ (n, fem)
pediatria

pedra /ˈpe.ðɾa/ (n, fem)
pietra, sasso
  Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència

pedraire /peˈðɾaj.ɾe/ /pəˈðɾaj.ɾə/ (n, neut)
scavatore

pedrejar /pe.ðɾeˈd͡ʒa/ /pe.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðɾeˈʒa/ /pə.ðɾəˈd͡ʒa/ /pə.ðɾəˈʒa/ (v)
rovinare
  (figurat, septentrional, central) Malmetre, especialment els camps i en conseqüència la salut.

pedrenyal /pe.ðɾeˈɲaɫ/ /pə.ðɾəˈɲaɫ/ (n, masc)
petrinale

pedrer /peˈðɾe/ /peˈðɾeɾ/ /pəˈðɾe/ (n, masc)
ventriglio
  Segon estómac muscular dels ocells amb funció trituradora ajudada per petites pedres que s'empassen.
petriere
  (històric) Canó d’artilleria que disparava pedres (s. XVI-XVIII).

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ (n, fem)
cava

pedreta /peˈðɾe.ta/ /pəˈðɾə.tə/ /pəˈðɾɛ.tə/ (n, fem)
ciottolo

pedrís /peˈðɾis/ /pəˈðɾis/ (n, masc)
cornice
  Peça de pedra plana que es posa a la part baixa d'una finestra.

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ (v)
picchiare
  Donar un cop o cops amb una certa força.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ (n, masc)
pesce
  Animal vertebrat aquàtic ovípar.

peix globus (n, masc)
capolepre
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Lagocephalus lagocephalus)

peix guitarra (n, masc)
pesce chitarra
  Peix de la família dels rinobàtids, propi de l'Atlàntic oriental i de la Mediterrània, amb forma ampla al cap i part del tronc i després estreta que recorda una guitarra (Rhinobatos rhinobatos).

peix lloro (n, masc)
pesce pappagallo

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ (n, masc)
pescivendolo

peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ (n, neut)
Pesci

pel cap alt (adv)
al massimo

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ (v)
pelare, sbucciare

pelegrí /pe.ɫeˈɣɾi/ /pə.ɫəˈɣɾi/ (n, masc)
pellegrino
  Aquell que viatja a un lloc sant de la seva religió com a mostra de fe o per a complir una promesa.

pelfa /ˈpɛɫ.fa/ /ˈpɛɫ.fə/ /ˈpɛɫ.fɛ/ (n, fem)
felpa

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ (n, masc)
pellicano

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ (n, fem)
pelle
  Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pell de gallina (n, fem)
pelle d'oca

pellofa /peˈʎɔ.fa/ /peˈʎɔ.fɔ/ (n, fem)
guscio
  Coberta no comestible d'alguns fruits o llavors.

pelut /peˈɫut/ /pəˈɫut/ (adj)
peloso
  Amb molt de pèl.
difficile
  Amb complicacions, difícil.

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ (n, fem)
film, pellicola
  Membrana molt prima.
  Cinta de material plàstic transparent per a ús fotogràfic o cinematogràfic.
  Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

pena /ˈpe.na/ /ˈpə.nə/ /ˈpɛ.nə/ (n, fem)
pena
  Sentiment desagradable de mancança, patiment interior.
  Càstig judicial.
penna
  Part superior de l’antena d’una vela llatina.

penal /peˈnaɫ/ /pəˈnaɫ/ (n, masc)
rigore
  (esports de pilota) Penalització imposada a l'equip defensor per determinades faltes que consisteix en un llançament d'un jugador de l'equip atacant en direcció a la porteria contrària, defensada només pel porter.

penar /peˈna/ /peˈnaɾ/ /pəˈna/ (v)
penare

pendent /penˈden/ /penˈdent/ /pənˈden/ /pənˈdent/ (adj)
pendente

pendular /pen.duˈɫa/ /pen.duˈɫaɾ/ /pen.duˈɫaɾ/ /pən.duˈɫa/ /pən.duˈɫar/ (adj)
pendolare

penediment /pe.ne.ðiˈmen/ /pe.ne.ðiˈment/ /pə.nə.ðiˈmen/ /pə.nə.ðiˈment/ (n, masc)
rammarico

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ (v)
rimpiangere

penell /peˈneʎ/ (n, masc)
banderuola

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ (n, masc)
gelone

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ (v)
penetrare

penic /peˈnik/ /pəˈnik/ (n, masc)
penny

penicil·lina /pe.ni.siɫˈɫi.na/ /pe.ni.siˈɫi.na/ /pə.ni.siɫˈɫi.nə/ /pə.ni.siˈɫi.nə/ (n, fem)
penicilina, penicillina

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ (n, masc)
pene, arnese

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ (v)
caricare
  (informàtica) Transferir dades o fitxers d'un dispositiu perifèric a un de central, especialment d'un ordinador personal a un servidor d'Internet.

penjoll /peɲˈd͡ʒɔʎ/ /pəɲˈʒɔj/ /pəɲˈʒɔʎ/ (n, masc)
ciondolo

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ (n, masc)
pensiero

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ (v)
pensare, ponderare

pensionar /pen.si.oˈna/ /pen.si.oˈnaɾ/ /pən.si.oˈna/ /pən.si.uˈna/ (v)
pensionare

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ (n, fem)
pensione, ostello
  Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
  Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
  Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentaedre /pen.taˈe.ðɾe/ /pən.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
pentaedro

pentagrama /pen.taˈɣɾa.ma/ /pən.təˈɣɾa.mə/ (n, fem)
pentagramma

pentasíl·lab /pen.taˈsi.ɫap/ /pen.taˈsiɫ.ɫap/ /pən.təˈsi.ɫəp/ /pən.təˈsiɫ.ɫəp/ (adj, masc)
pentasillabo
  Que té cinc síl·labes.

pentasíl·lab /pen.taˈsi.ɫap/ /pen.taˈsiɫ.ɫap/ /pən.təˈsi.ɫəp/ /pən.təˈsiɫ.ɫəp/ (n, masc)
pentasillabo
  Vers que de mètrica té cinc síl·labes.

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ (v)
pettinare
  Posar en ordre els cabells amb una pinta.

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ (n, masc)
falesia, scogliera

penyorar /pe.ɲoˈɾa/ /pe.ɲoˈɾaɾ/ /pə.ɲoˈɾa/ /pə.ɲuˈɾa/ (v)
pignorare

península /peˈnin.su.ɫa/ (n, fem)
penisola

penúria /peˈnu.ɾi.a/ /pəˈnu.ɾi.ə/ (n, fem)
penuria

peonar /pe.oˈna/ /pe.oˈnaɾ/ /pə.oˈna/ /pə.uˈna/ (v)
saltellare

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ (preposition)
per

per a /pe.ɾa/ /pə.ɾə/ (preposition)
per

per casualitat /peɾ (adv)
per caso

per duplicat (adv)
in duplice

per endavant (adv)
in anticipo

per exemple (adv)
per esempio

per molts anys (Interjection)
buon compleanno
  Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què (adv)
perché

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ (n, fem)
pera

perbullir /per.βuˈʎi/ /peɾ.buˈʎiɾ/ /peɾ.βuˈʎi/ /pər.buˈʎi/ (v)
ribollire

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ (v)
percepire
  Copsar per mitjà dels sentits.
  Rebre els diners que pertoquen.

percentatge /peɾ.senˈta.d͡ʒe/ /pər.sənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
percentuale

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ (n, fem)
percezione

percudir /per.kuˈði/ /peɾ.kuˈði/ /peɾ.kuˈðiɾ/ /pər.kuˈði/ (v)
percuotere

perdiu /peɾˈðiw/ (n, fem)
pernice

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ (v)
perdonare
  Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdurar /per.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾaɾ/ /pər.duˈɾa/ (v)
perdurare

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ (Interjection)
scusi
  Fórmula de cortesia per a demanar disculpes.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ (n, masc)
perdono
  Acció i efecte de perdonar.

peregrinar /pe.ɾe.ɣɾiˈna/ /pe.ɾe.ɣɾiˈnaɾ/ /pə.ɾə.ɣɾiˈna/ (v)
peregrinare
  Anar d'un lloc a un altre per terres estranyes.
pellegrinare
  Anar a visitar llocs sagrats.

peregrí /pe.ɾeˈɣɾi/ /pə.ɾəˈɣɾi/ (adj, masc)
pellegrino
  Que se'n troben pocs com ell.

perennifoli /peˌɾen.niˈfɔ.ɫi/ /pəˌɾɛn.niˈfɔ.ɫi/ (adj, masc)
sempreverde

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ (v)
perfezionare

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ (n, fem)
perfezione

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ (adj, masc)
perfetto
  Sense cap defecte o mancança.

perfil /peɾˈfiɫ/ /pərˈfiɫ/ (n, masc)
profilo

perforar /per.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾaɾ/ /pər.fuˈɾa/ /pəɾ.foˈɾa/ (v)
perforare

perfum /peɾˈfum/ (n, masc)
profumo

perfumar /per.fuˈma/ /peɾ.fuˈma/ /peɾ.fuˈmaɾ/ /pər.fuˈma/ (v)
profumare

pergamí /pər.ɡəˈmi/ (n, masc)
pergamena

pergirar /per.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾaɾ/ /pər.ʒiˈɾa/ (v)
rigirare

perible /peˈɾi.bɫe/ /peˈɾi.βɫe/ /peˈɾib.bɫe/ /pəˈɾi.βɫə/ /pəˈɾib.bɫə/ (adj)
perituro, deperibile

perifràstic /pe.ɾiˈfɾas.tik/ /pə.ɾiˈfɾas.tik/ (adj, masc)
perifrastico

perifèric /pe.ɾiˈfɛ.ɾik/ /pə.ɾiˈfɛ.ɾik/ (adj, masc)
periferico
  Situat en la perifèria o a en els límits d'un territori.

perill /peˈɾiʎ/ (n, masc)
pericolo

perillar /pa.ɾiˈʎaɾ/ /pe.ɾiˈʎa/ /pe.ɾiˈʎaɾ/ /pə.ɾiˈʎa/ /pə.ɾiˈʎa/ (v)
pericolare

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ (adj, masc)
pericoloso

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ (n, masc)
giornalismo

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ (n, neut)
giornalista

perioditzar /pe.ɾi.o.ðiˈd͡za/ /pe.ɾi.o.ðiˈza/ /pe.ɾi.o.ðiˈzaɾ/ /pə.ɾi.o.ðiˈd͡za/ /pə.ɾi.u.ðiˈd͡za/ (v)
periodizzare

periodístic /pe.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.uˈðis.tik/ (adj, masc)
giornalistico

periodísticament /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈmen/ /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈment/ /pə.ɾi.oˌðis.ti.kəˈment/ /pə.ɾi.uˌðis.ti.kəˈmen/ (adv)
giornalisticamente

peripatètic /pe.ɾi.paˈtɛ.tik/ /pə.ɾi.pəˈtɛ.tik/ (adj, masc)
peripatetico

peripècia /pe.ɾiˈpɛ.si.a/ (n, fem)
peipetia

peristàltic /pe.ɾisˈtaɫ.tik/ /pə.ɾisˈtaɫ.tik/ (adj, masc)
peristaltico
  Referent al moviment rítmic de contracció o compressió i relaxació del tub digestiu.

perit /peˈɾit/ /pəˈɾit/ (n, masc)
perito

peritar /pe.ɾiˈta/ /pe.ɾiˈtaɾ/ /pə.ɾiˈta/ (v)
periziare

peritoneal /pe.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.tu.neˈaɫ/ (adj)
peritoneale

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ (adj, masc)
periodico
  Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ (n, masc)
periodico
  Publicació de gran abast amb noticies que genera nova edició de forma freqüent i periòdica (un diari cada dia, un setmanari cada setmana). La informació acostuma a ser de tipus generalista.

perjudicar /per.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /pər.ʒu.ðiˈka/ (v)
pregiudicare

perjudici /peɾ.d͡ʒuˈði.si/ /pər.ʒuˈði.si/ (n, masc)
danno

perjudicial /peɾ.d͡ʒu.ði.siˈaɫ/ /pər.ʒu.ði.siˈaɫ/ (adj)
pregiudizievole

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ (n, masc)
spergiuro

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ (n, fem)
perla
  Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.
  (figuradament) De gran qualitat, destacat en el seu gènere.

perlejar /per.ɫeˈʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫəˈʒa/ /pəɾ.ɫəˈd͡ʒa/ (v)
imperlare

permagel /ˌper.maˈʒɛɫ/ /ˌper.məˈʒɛɫ/ /ˌpeɾ.maˈd͡ʒɛɫ/ (n, masc)
permafrost

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ (adj)
permanente

permeable /per.meˈab.bɫe/ /peɾ.meˈa.bɫe/ /peɾ.meˈa.βɫe/ /pər.meˈa.βɫə/ /pər.meˈab.bɫə/ /pəɾ.meˈab.bɫə/ (adj)
permeabile

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ (v)
permettere

permissivitat /per.mi.si.βiˈtat/ /peɾ.mi.si.viˈtat/ /peɾ.mi.si.βiˈtat/ /pəɾ.mi.si.viˈtat/ (n, fem)
permissività

permutar /per.muˈta/ /peɾ.muˈta/ /peɾ.muˈtaɾ/ /pər.muˈta/ (v)
permutare
  Intercanviar de lloc dues coses.

pernejar /per.neˈʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /pər.nəˈʒa/ /pəɾ.nəˈd͡ʒa/ (v)
sgambettare

pernil /pərˈniɫ/ (n, masc)
prosciutto
  (aliments) Embotit format amb la carn del porc.

pernil dolç (n, masc)
prosciutto cotto

pernoctar /per.nokˈta/ /peɾ.nokˈta/ /peɾ.nokˈtaɾ/ /pər.nukˈta/ /pəɾ.nokˈta/ (v)
pernottare

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ (adj)
perpendicolare

perpetuar /per.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈaɾ/ /pər.pə.tuˈa/ (v)
perpetuare

perquirir /per.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾiɾ/ /pər.kiˈɾi/ (v)
perquisire
  Escorcollar, especialment per diligència judicial.

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ (conjunction)
perché
  Nexe causal.
  Nexe final.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ (n, fem)
parrucca

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ (adj)
persiano
  Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ (n, neut)
persiano
  Natural de Pèrsia.
  (només singular) Idioma de Pèrsia.

persecució /peɾ.se.ku.siˈo/ /pər.sə.ku.siˈo/ (n, fem)
persecuzione

perseguir /pal.siˈɣi/ /per.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣiɾ/ /pər.səˈɣi/ /pəɾ.səˈɣi/ (v)
perseguire, inseguire
  Seguir una persona, animal o objecte que s'està escapant amb intenció d'atrapar-lo.

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ (v)
perseverare

persiana /peɾ.siˈa.na/ /pər.siˈa.nə/ (n, fem)
persiana

persignar /per.siŋˈna/ /peɾ.siɡˈna/ /peɾ.siɡˈnaɾ/ /pər.siŋˈna/ (v)
segnarsi

persistir /pal.sisˈti/ /per.sisˈti/ /peɾ.sisˈti/ /peɾ.sisˈtiɾ/ /pər.sisˈti/ /pəɾ.sisˈti/ (v)
persistere

persistència /peɾ.sisˈtɛn.si.a/ (n, fem)
persistenza

persona /peɾˈso.na/ (n, fem)
persona

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ (adj)
personale
  Relatiu o pertanyent a la persona.

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ (n, masc)
personale
  Treballadors en un local, una empresa.

personalitat (n, fem)
personalità
  Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.
  Caracterització d'una persona.

personalitzar /per.so.na.ɫiˈd͡za/ /peɾ.so.na.ɫiˈza/ /peɾ.so.na.ɫiˈzaɾ/ /pər.su.nə.ɫiˈd͡za/ /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
personalizzare

personatge /peɾ.soˈna.d͡ʒe/ /pər.suˈna.d͡ʒə/ /pəɾ.soˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
personaggio
  Persona ideada en una obra de ficció, còmics, literària, cinema, teatre, etc.

personificació /peɾ.so.ni.fi.ka.siˈo/ /pər.su.ni.fi.kə.siˈo/ /pəɾ.so.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
personificazione

personificar /pal.su.ni.fiˈka/ /per.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈkaɾ/ /pər.su.ni.fiˈka/ /pəɾ.so.ni.fiˈka/ (v)
personificare

perspectiva de gènere (n, fem)
prospettiva di genere

perspicu /peɾsˈpi.ku/ /pərsˈpi.ku/ (adj, masc)
perspicuo

persuadir /per.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈðiɾ/ /pər.su.əˈði/ (v)
persuadere

pertanyent /per.taˈɲen/ /peɾ.taˈɲen/ /peɾ.taˈɲent/ /pər.təˈɲen/ /pəɾ.təˈɲent/ (adj)
appartenente

pertocar /per.toˈka/ /peɾ.toˈka/ /peɾ.toˈkaɾ/ /pər.tuˈka/ /pəɾ.toˈka/ (v)
toccare
  En un repartiment, tenir dret sobre la part assignada.

pertorbar /per.torˈβa/ /peɾ.toɾˈbaɾ/ /peɾ.toɾˈβa/ /pər.turˈba/ /pəɾ.toɾˈba/ (v)
turbare

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ (v)
appartenere
  Ésser alguna cosa propietat d'algú.
spettare
  Correspondre al càrrec o l'obligació d'algú.

peruà /pə.ɾuˈa/ (adj, masc)
peruviano
  Relatiu o pertanyent al Perú o la seva llengua.

peruà /pə.ɾuˈa/ (n, masc)
peruviano
  Persona que habita o és originària del Perú.

pervertir /per.βerˈti/ /peɾ.veɾˈtiɾ/ /peɾ.βeɾˈti/ /pər.bərˈti/ /pəɾ.vəɾˈti/ (v)
pervertire

perxa /ˈpɛr.t͡ʃa/ /ˈpɛr.ʃə/ /ˈpɛɾ.t͡ʃa/ /ˈpɛɾ.t͡ʃɛ/ (n, fem)
pertica
  Barra llarga i flexible que els atletes porten a la mà per donar-se impuls en saltar cap amunt.

perxejar /per.t͡ʃeˈʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ʃəˈʒa/ /pəɾ.ʃəˈd͡ʒa/ (v)
bacchiare

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ (n, masc)
perimetro

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ (n, masc)
periodo
  Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

però /peˈɾɔ/ /ˈpɾɔ/ (conjunction)
ma

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ (n, masc)
peso
  (no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.

pesainfants /ˌpe.za.iɱˈfans/ /ˌpe.zə.iɱˈfans/ (n, masc)
pesabambini

pesant /peˈzan/ /peˈzant/ /pəˈzan/ (adj)
pesante
  De molt pes

pesarós /pe.zaˈɾos/ /pə.zəˈɾos/ (adj, masc)
dispiacente

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ (adj, masc)
pesante

pesca /ˈpejʃ.ka/ /ˈpes.ka/ /ˈpəs.kə/ /ˈpɛs.kə/ (n, fem)
pesca

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ (n, masc)
pescatore
  Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ (v)
pescare
  Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.
  Aconseguir hàbilment allò que es pretenia.
ripescare
  Treure una cosa submergida en aigua.
beccare
  Atrapar, sorprendre algú quan no s’ho esperava.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ (n, masc)
presepio, presepe

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ (n, fem)
peseta
  Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessigar /pa.siˈɡa/ /pe.siˈɣa/ /pe.siˈɣaɾ/ /pə.siˈɣa/ /pə.siˈɣa/ (v)
pizzicare
  Estrènyer la pell amb dos dits.
pungere
  Un animal petit, picar, mossegar, punxar.
piluccare
  Prendre una petita quantitat, una part, amb dos dits.

pessigollejar /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒa/ /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /pe.si.ɣo.ʎeˈʒa/ /pə.si.ɣo.ʎəˈd͡ʒa/ /pə.si.ɣu.ʎəˈʒa/ (v)
solleticare

pessigolles /pe.siˈɣɔ.ʎes/ /pə.siˈɣɔ.jəs/ /pə.siˈɣɔ.ʎəs/ (n, fem)
solletico

pessimisme /pe.siˈmiz.me/ /pə.siˈmiz.mə/ (n, masc)
pessimismo

pessimista /pe.siˈmis.ta/ /pe.siˈmis.te/ /pə.siˈmis.tə/ (adj)
pessimistico
  Que tot ho veu negativament, que no té gaire esperança.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ (n, fem)
peste

pestanya /pesˈta.ɲa/ (n, fem)
ciglio, ciglia
  Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pestell /pesˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ (n, masc)
chiavistello

pesto /ˈpes.to/ (n, masc)
pesto

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ (n, masc)
scoreggia
  Ventositat expel·lida per l'anus.

petard /peˈtaɾt/ /pəˈtart/ (n, masc)
petardo, mortaretto
  Petit explosiu, fet normalment de pólvora premsada i retinguda amb paper o cartró, pensat per a fer un soroll explosiu en algunes festes o celebracions.

petejar /pa.taˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.teˈʒa/ /pə.təˈd͡ʒa/ /pə.təˈʒa/ (v)
scoreggiare
  Fer pets.

peti qui peti (adv)
a tutti i costi

petit /peˈtit/ (adj, masc)
piccolo
  De poca grandària, volum o alçada.

petitesa /pe.tiˈte.za/ /pə.tiˈtə.zə/ /pə.tiˈtɛ.zə/ (n, fem)
piccolezza

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ (n, fem)
orma, impronta

petonejar /pe.to.neˈd͡ʒa/ /pe.to.neˈd͡ʒaɾ/ /pe.to.neˈʒa/ /pə.to.nəˈd͡ʒa/ /pə.tu.nəˈʒa/ (v)
sbaciucchiare

petrificar /pe.tɾi.fiˈka/ /pe.tɾi.fiˈkaɾ/ /pə.tɾi.fiˈka/ (v)
pietrificare
  Transformar alguna cosa en material petri o de la mateixa solidesa.
  (pronominal) Evolucionar un material fins a ser pedra.
  (figurat) Quedar algú fortament sobtat i sense reaccionar durant uns moments.

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ (n, masc)
petrolio
  Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petxina /peˈt͡ʃi.na/ /pəˈt͡ʃi.nə/ (n, fem)
conchiglia
  La conquilla d'aquests mol·luscs.

petxina de pelegrí (n, fem)
conchiglia dei pellegrini

petó /peˈto/ (n, masc)
bacio

peu (n, masc)
piede
  Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.

peà /peˈa/ (n, masc)
peana

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ (n, fem)
pezzo

peó /peˈo/ (n, masc)
pedone
  Persona que camina, que va a peu, especialment en contraposició al que va en algun vehicle o abans en cavall.
  (escacs) Cadascuna de les peces més menudes dels escacs (vuit per a cada jugador) i que sovint són considerades les de menys valor estratègic i que representen soldats d'infanteria.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ (n, fem)
zoccolo

pi (n, masc)
pino
  (botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ (n, neut)
pianista

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ (n, masc)
piano, pianoforte
  Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

piano de cua (n, masc)
pianoforte a coda

piano vertical (n, masc)
pianoforte verticale

pianola /pi.aˈnɔ.la/ /pi.əˈnɔ.ɫə/ (n, fem)
pianola

pic /ˈpik/ (n, masc)
meriggio, punto
  Punt que es fa amb la punta de la ploma o amb altre instrument semblant.
  Cop que es dóna a la porta per trucar.
  Senyal o taca a manera de piga que tenen algunes coses.
puntura, meriggio
  Forat que es fa amb instrument petit i de punxa, com l'agulla.
cima, meriggio
  Cim d'un puig o muntanya que termina en punta.
meriggio
  (golf) Marca deixada per la bola en un camp de joc, especialment al green i al carrer, en caure-hi.

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ (n, fem)
picca, fonte, pila
  Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
picacismo
  (medicina) Al·lotriofàgia, perversió del gust consistent en el desig d'ingerir substàncies no comestibles.
fonte, pila, trogolo
  Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
fonte, pila
  aigüera
  (jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
  Pic, cim d'una muntanya.
picche, fonte, pila
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).

picada /piˈka.ða/ /piˈka.ðə/ (n, fem)
trappuntare
  Acció i efecte de picar.
puntura
  Ferida produïda amb algun instrument de punxa, o per insectes o ocells amb el fibló o amb el bec.
intingolo
  Composició d'algunes coses aixafades al morter que es fa per amanir les viandes.

picant /piˈkan/ /piˈkant/ (adj)
piccante
  Acrimònia d'algunes coses que exciten el sentit del gust.
mordace
  Que té certa acrimònia ofensiva, o per la forma de dir o pel significat de les paraules.

picar /piˈka/ /piˈkaɾ/ (v)
colpi
  Donar cops a alguna cosa amb pedra, bastó, martell o altre instrument.
pungere
  picar l'ullet, fer l'ullet, tancar-lo ràpidament com a signe de complicitat.
pungere, cuocere, colpi, pigliar
  picar la carn, trinxar-la
merdere
  Mossegar el peix l'esquer posar en l'ham per pescar.
prendere
  Agafar els ocells alguna cosa amb el bec, prendre's el menjar.
cuocere
  Coure, causar coïssor, tenir una sensació desagradable de picor, cremor o formigueig.
  picar a algú, provocar
piccarsi, pigliar
  (pronominal) Jactar-se d'alguna bona qualitat o habilitat, tenir-se per destre en algun art.

picardia /pi.kaɾˈði.a/ /pi.kərˈdi.ə/ (n, fem)
furbizia

picassià /pi.ka.siˈa/ /pi.kə.siˈa/ (adj, masc)
picassiano
  Corresponent o pertanyent a Picasso o a la seva obra.

picola /piˈkɔ.ɫa/ /piˈkɔ.ɫɔ/ /piˈkɔ.ɫə/ (n, fem)
seggolo

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ (n, fem)
pietà

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ (n, fem)
lentiggine

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ (n, masc)
pigmento

pigmentar /piɡ.menˈta/ /piɡ.menˈtaɾ/ /piɡ.mənˈta/ (v)
pigmentare

pila /ˈpi.ɫa/ (n, fem)
pila
  Bateria elèctrica.

pillar /piˈʎa/ /piˈʎaɾ/ (v)
saccheggiare

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ (n, fem)
palla
  Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ (v)
pilotare

pilotejar /pi.ɫo.teˈd͡ʒa/ /pi.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɫo.teˈʒa/ /pi.ɫo.təˈd͡ʒa/ /pi.ɫu.təˈʒa/ (v)
palleggiare

piló /piˈɫo/ (n, masc)
muccchio

pinacle /piˈna.kɫe/ /piˈna.kɫə/ (n, masc)
pinnacolo

pinc /ˈpiŋ/ /ˈpiŋk/ /ˈpiŋk/ (n, masc)
pinco

pineda /piˈne.ða/ (n, fem)
pineta

pingüí (n, masc)
pinguino

pinsà (n, masc)
fringuello

pinta /ˈpin.ta/ (n, fem)
pettine
  Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintallavis /ˌpin.taˈʎa.vis/ /ˌpin.taˈʎa.βis/ /ˌpin.təˈʎa.vis/ /ˌpin.təˈʎa.βis/ (n, masc)
rossetto

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ (v)
dipingere, verniciare
  Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ (n, masc)
pittore, pittrice

pintura /pinˈtu.ɾa/ (n, fem)
colore, vernice
  Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.

pinya /ˈpi.ɲə/ (n, fem)
pigna
  Estròbil de les coníferes, especialment el dels pins pinyoners.
  Part de diverses plantes que recorden un estròbil.

pinya tropical (n, fem)
ananas

pinzell (n, masc)
pennello

pinçar /pinˈsa/ /pinˈsaɾ/ (v)
pinzare

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ (n, fem)
pipa
  Instrument per a fumar compost per una cassoleta on es crema el tabac connectada per un costat de la seva base a un tub el final del qual és per on el fumador xucla el fum.

pipí /piˈpi/ (n, masc)
pipì

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ (n, fem)
pira

piranya /piˈɾa.ɲa/ /piˈɾa.ɲə/ (n, fem)
piranha

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ (adj)
pirata
  Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ (n, neut)
pirata, corsaro
  Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

piromania /pi.ɾo.maˈni.a/ /pi.ɾu.məˈni.ə/ (n, fem)
piromania

pirotècnia /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.a/ /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.ə/ /pi.ɾoˈtɛɡ.ni.a/ /pi.ɾuˈtɛŋ.ni.ə/ (n, fem)
pirotecnica

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ (n, fem)
piramide

piròman /piˈɾɔ.man/ /piˈɾɔ.mən/ (n, masc)
piromane

pisa /ˈpi.za/ /ˈpi.zə/ (n, fem)
porcellana
  Ceràmica de pasta porosa recoberta d'un vernís vitrificat transparent o opac.

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ (n, fem)
piscina
  Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ (n, fem)
lavagna
  Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pista /ˈpis.ta/ /ˈpis.tə/ (n, fem)
pista
  Indici indicador d'un camí a seguir en una investigació.
  Cadascun dels solcs o espais en un disc d'enregistraments.

pista de joc (n, fem)
campo

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ (n, fem)
pistola

pit (n, masc)
petto, seno
  Tòrax humà.
petto
  Part exterior del tòrax humà.
seno, petto
  Mamella, especialment de la dona.

pitejar /pi.teˈd͡ʒa/ /pi.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.teˈʒa/ /pi.təˈd͡ʒa/ /pi.təˈʒa/ (v)
trillare

pitjar /piˈd͡ʒa/ /piˈd͡ʒaɾ/ (v)
pigiare

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ (adj)
peggior, peggiore
  De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.
  El més dolent comparat amb tots els del seu gènere.

pitxella /piˈt͡ʃe.ʎa/ /piˈt͡ʃe.ʎə/ (n, fem)
brocca

pivot /piˈvɔt/ /piˈvɔt/ /piˈβɔt/ (n, masc)
perno
  Peça que fa de suport d'un eix al voltant del qual una altra peça pot fer moviment giratori.

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ (v)
pisciare
  (col·loquial) orinar

pixelar /pik.seˈɫa/ /pik.seˈɫaɾ/ /pik.səˈɫa/ (v)
pixellizzare
  Generar una imatge o transformar-la totalment o parcialment de manera que els píxels es facin perceptibles i redueixin el detall d'allò que haurien de mostrar.

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ (n, fem)
pizza

pió (n, masc)
pione

pla (adj, masc)
piano, piatto
  Llis, sense elevacions.

pla (n, masc)
pianura
  Zona geogràfica sense grans elevacions.
piano, progetto
  Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ (n, fem)
placenta

plaentment /pɫaˌemˈmen/ /pɫaˌemˈment/ /pɫəˌemˈmen/ /pɫəˌemˈment/ (adv)
piacevolmente

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ (n, masc)
piacere
  Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ (n, fem)
piaga

plagi /ˈpɫa.d͡ʒi/ /ˈpɫa.ʒi/ (n, masc)
plagio

plagiar /pɫa.d͡ʒiˈa/ /pɫa.d͡ʒiˈaɾ/ /pɫa.ʒiˈa/ (v)
plagiare

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ (n, fem)
pianura
  Àrea de terreny extensa amb un relleu relativament pla i d'altitud escassa.
passera
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Platichthys flesus)

plana abissal (n, fem)
piana abissale

planar /pɫaˈna/ /pɫaˈnaɾ/ /pɫəˈna/ (v)
planare
  Un ocell, volar amb les ales esteses i quietes.
  Un avió, un planador, volar sense motor.

planer /pɫaˈne/ /pɫaˈneɾ/ /pɫəˈne/ (adj, masc)
semplice
  Expressat amb termes fàcilment comprensibles.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ (n, masc)
pianeta

planificació /pɫa.ni.fi.ka.siˈo/ /pɫə.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
planificazione, pianificazione

planificar /pɫa.ni.fiˈka/ /pɫa.ni.fiˈkaɾ/ /pɫə.ni.fiˈka/ (v)
planificare

planta (n, fem)
pianta
  Vegetal herbaci.
piano
  Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu (n, fem)
pianta

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ (adj)
plantare
  Relatiu a la part inferior del peu.

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ (v)
piantare
  Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.
  (col·loquial) Deixar, abandonar.

plantejar /pɫan.teˈd͡ʒa/ /pɫan.teˈd͡ʒaɾ/ /pɫan.teˈʒa/ /pɫən.təˈd͡ʒa/ /pɫən.təˈʒa/ (v)
porre

planter /pɫanˈte/ /pɫanˈteɾ/ (n, masc)
fucina
  Lloc de formació professional.

planxa /ˈpɫaɲ.t͡ʃa/ /ˈpɫaɲ.ʃə/ (n, fem)
ferro da stiro
  Estri que acumula i comunica calor, utilitzat per allisar arrugues de la roba de vestir.

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ (v)
stirare

planxeta /pɫaɲˈt͡ʃe.ta/ /pɫəɲˈʃə.tə/ /pɫəɲˈʃɛ.tə/ (n, fem)
tordo maculato
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Symphodus roissali)

plany /ˈpɫaɲ/ (n, masc)
lamento

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ (n, fem)
piastrina

plasmar /pɫazˈma/ /pɫazˈmaɾ/ /pɫəzˈma/ (v)
plasmare
  Donar una forma determinada a quelcom, en particular a una massa o matèria tova o mal·leable.
  Donar forma a una cosa abstracta.

plat (n, masc)
piatto
  Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.
  Per metonímia, qualsevol àpat cuinat.

plataforma /pɫa.taˈfoɾ.ma/ /pɫə.təˈfɔr.mə/ (n, fem)
piattaforma
  Superfície plana, horitzontal i elevada.
trampolino
  (figuradament) Element que serveix per a manifestar unes idees, un programa.

plataforma continental (n, fem)
piattaforma continentale

platirí /pɫa.tiˈri/ /pɫə.tiˈri/ (n, masc)
platirrina

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ (n, fem)
spiaggia, lido

platí /pɫəˈti/ (n, masc)
platino

plató /plaˈto/ /pɫəˈto/ (n, masc)
set

plaure /ˈplaw.ɾe/ /ˈplaw.ɾə/ (v)
piacere

plaça /ˈpɫa.sə/ (n, fem)
piazzale, piazza

plaçar /pɫaˈsa/ /pɫaˈsaɾ/ /pɫəˈsa/ (v)
piazzare

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ (adj, masc)
pieno, colmo
  Que està farcit fins a estar complet.

plec /ˈpɫek/ /ˈpɫək/ /ˈpɫɛk/ (n, masc)
piega
  Part doblegada d'un paper.

plegar /pɫeˈɣa/ /pɫeˈɣaɾ/ /pɫəˈɣa/ (v)
piegare
  Doblegar, especialment la roba o el paper.
chiudere
  Acabar l'horari laboral, interrompre una feina, una tasca, per seguir més endavant.
terminare
  Cessar un negoci, una relació laboral.
raccogliere
  Aplegar, collir de terra.

plexímetre /pɫekˈsi.me.tɾe/ /pɫəkˈsi.mə.tɾə/ (n, masc)
plessimetro

plom (n, masc)
piombo

ploma /ˈpɫo.ma/ (n, fem)
penna, piuma
  Estructura de ceratines de la pell dels ocells.
penna
  Artefacte per a escriure, que té un plomí.

plomar /pɫoˈma/ /pɫoˈmaɾ/ /pɫuˈma/ (v)
spennare
  (transitiu) Llevar les plomes a una au.
  (transitiu) Deixar sense diners a algú, especialment en apostes.
sigillare
  Assegurar la integritat d'una cosa amb un segell de plom.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ (n, masc)
pianto

ploramiques /ˌpɫɔ.ɾaˈmi.kes/ /ˌpɫɔ.ɾəˈmi.kəs/ (n, neut)
piagnone

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ (v)
piangere

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ (v)
piovere
  Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

ploure a bots i barrals /ˌpɫɔw.ɾe.aˌbot.si.baˈraɫs/ (idiom)
piovere a catinelle

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ (n, fem)
pioggia

plural (adj)
plurale
  Que denota més d’un.

plural (n, masc)
plurale
  Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

pluralitzar /pɫu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pɫu.ɾa.ɫiˈza/ /pɫu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pɫu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
pluralizare

pluricel·lular /pɫu.ɾi.se.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.sə.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ (adj)
pluricellulare

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ (n, masc)
trapassato prossimo

plutoni (n, masc)
plutonio

plànol /ˈpɫa.noɫ/ /ˈpɫa.nuɫ/ (n, masc)
mappe

plànyer /ˈpɫa.ɲe/ /ˈpɫa.ɲeɾ/ /ˈpɫa.ɲə/ (v)
piangere
  Plorar, lamentar-se.

plàstic (n, masc)
plastica, plastico
  Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

pneumologia /new.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.mo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.mo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.mu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
pneumologia

pneumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ (n, masc)
pneumatico

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
polmonite
  Pulmonia

poal /poˈaɫ/ /puˈaɫ/ (n, masc)
bottiglione
  (septentrional, tarragoní) càntir

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ (n, fem)
popolazione
  Conjunt de gent residint a una zona.
  (estadística) Conjunt de tots els individus o casos amb determinades característiques comunes, a partir dels quals es pot extreure una mostra, que s'utilitzen com a base en una operació estadística o en una recerca.

poblar /pobˈbɫa/ /poˈβɫa/ /pubˈbɫa/ /puˈβɫa/ (v)
popolare

poblat /pobˈbɫat/ /poˈβɫat/ /pubˈbɫat/ /puˈβɫat/ (n, fem)
villaggio

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ (n, masc)
popolo
  Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
villaggio, paese
  (castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobrament /ˌpɔ.bɾaˈment/ /ˌpɔ.bɾəˈmen/ /ˌpɔ.bɾəˈment/ /ˌpɔ.βɾaˈmen/ /ˌpɔ.βɾəˈmen/ (adv)
brullamente

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ (adj, masc)
povero, misero
  Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ (n, fem)
povertà
  Manca de diners o recursos.

pobresa energètica (n, fem)
povertà energetica

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ (n, fem)
pozione

podar /poˈða/ /poˈðaɾ/ /puˈða/ /puˈɾa/ (v)
potare

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ (n, masc)
potere
  Capacitat per fer alguna cosa.

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ (v)
potere
  Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
  Tenir domini, autoritat.
  Tenir força i activitat per a obrar, resistir o sofrir.
  Excitar a algú a que faci o deixi de fer alguna cosa.
  Ser possible o contingent que succeeixi alguna cosa.

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ (adj, masc)
potente

podi /ˈpo.ði/ /ˈpɔ.ði/ (n, masc)
podio

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ (v)
marcire

podòleg /poˈðɔ.lek/ /puˈðɔ.ɫək/ (n, masc)
pedicure

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ (n, masc)
poesia, poema

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ (n, fem)
poesia

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ (n, neut)
poeta

pogrom /poˈɣɾom/ /puˈɣɾom/ (n, masc)
pogrom

pol /ˈpɔɫ/ (n, masc)
polo

polaina /poˈɫaj.na/ /poˈɫaj.nə/ /puˈɫaj.nə/ (n, fem)
ghetta
  Peça de roba o cuir que se sobreposa parcialment a un calçat baix i el completa cap amunt per formar-ne la canya com si fos una bota.

polar /poˈɫa/ /poˈɫaɾ/ /puˈɫa/ /puˈɫar/ (adj)
polare
  Relatiu o pertanyent a un pol o als pols.

polaritzar /po.ɫa.ɾiˈd͡za/ /po.ɫa.ɾiˈza/ /po.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /po.ɫə.ɾiˈd͡za/ /pu.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
polarizzare

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ (n, fem)
polizia, forza pubblica
  Cos de seguretat civil.

poliedre /po.ɫiˈe.ðɾe/ /po.ɫiˈɛ.ðɾə/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
poliedro

poliglot /po.ɫiˈɣɫɔt/ /pu.ɫiˈɣɫɔt/ (adj, masc)
poliglotto

polimorfisme /po.ɫi.moɾˈfiz.me/ /po.ɫi.moɾˈfiz.mə/ /pu.ɫi.murˈfiz.mə/ (n, masc)
polimorfismo
  Multiplicitat de possibles estats per a una determinada propietat; qualitat de polimòrfic.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ (v)
lucidare, levigare
  Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.
lustrare
  Donar a quelcom un aspecte net i endreçat.
  Passar una llima i rebaixar un material fins que quedi llis.
adornare
  Guarnir amb coses belles.

polit /poˈɫit/ /puˈɫit/ (adj, masc)
polito
  Que llueix el seu millor aspecte: net, ben vestit, ben endreçat.

politeisme /po.ɫi.teˈiz.me/ /po.ɫi.təˈiz.mə/ /pu.ɫi.təˈiz.mə/ (n, masc)
politeismo

politeista /po.ɫi.teˈis.ta/ /po.ɫi.teˈis.te/ /po.ɫi.təˈis.tə/ /pu.ɫi.təˈis.tə/ (adj)
politeista

polititzar /po.ɫi.tiˈd͡za/ /po.ɫi.tiˈza/ /po.ɫi.tiˈzaɾ/ /pu.ɫi.tiˈd͡za/ (v)
politicizzare

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ (n, fem)
puleggia

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ (n, masc)
pidocchio
  Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ (n, masc)
pioppo

pollastre /poˈʎas.tɾə/ /puˈʎas.tɾə/ (n, masc)
pollo

pollet /poˈʎet/ /poˈʎət/ /puˈʎɛt/ (n, masc)
pulcino

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ (n, masc)
polonio

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ (n, masc)
polacco
  Habitant de Polònia.
  (masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols (n, fem)
polvere
  Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols (n, masc)
polso
  Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

poltre (n, masc)
puledro
  Cavall jove.
cavalletto, travaglio
  Aparell per subjectar les bèsties que cal ferrar les potes.
cavalletto
  Aparell que es feia servir antigament per subjectar una persona mentre rebia càstig corporal.

poltrona /poɫˈtɾo.na/ /puɫˈtɾo.nə/ (n, fem)
poltrona
  Cadira de braços força confortable, pròpia del qui està en una posició de poder.

polze /ˈpoɫ.ze/ (n, masc)
pollice

pol·len /ˈpɔ.ɫen/ /ˈpɔ.ɫən/ /ˈpɔɫ.ɫen/ /ˈpɔɫ.ɫən/ (n, masc)
polline

pol·luir /po.ɫuˈi/ /poɫ.ɫuˈi/ /poɫ.ɫuˈiɾ/ /pu.ɫuˈi/ /puɫ.ɫuˈi/ (v)
inquinare

polèmic /poˈɫɛ.mik/ /puˈɫɛ.mik/ (adj, masc)
polemico

polígon (n, masc)
poligono
  Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polígon industrial (n, masc)
industriale

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ (n, masc)
politico
  Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ (n, fem)
politica
  En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.

pom /ˈpom/ (n, masc)
mazzolino di fiore
  Grup de flors que, agafades per les tiges, caben en una mà.
maniglia
  Mànec arrodonit que hi ha a les portes o en baranes.

poma /ˈpo.mə/ (n, fem)
mela, pomo

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ (n, fem)
pomata, unguento
  Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pomel·la /poˈmɛɫ.ɫa/ /puˈmɛɫ.ɫə/ (n, fem)
cardine

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ (n, fem)
pompa

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ (n, masc)
ponente
  Vent que bufa procedent de l'oest.
  (punt cardinal) oest

poni /ˈpɔ.ni/ (n, masc)
pony

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ (n, masc)
ponte
  Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.
  (billar) Posició especial de la mà lliure d'un jugador sobre el feltre, que serveix per a guiar el final de la fletxa del tac, impulsat amb l'altra mà.

pop (n, masc)
polpo
  Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ (n, fem)
poppa
  (nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
  Part del darrere d'una aeronau.

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ (n, fem)
popularità, popolarità

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ (n, fem)
paura, timore

porc (n, masc)
maiale, porco
  Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.
porco
  Brut, poc polit, que taca.

porc marí (n, masc)
centrina

porcellana /poɾ.seˈʎa.na/ /poɾ.səˈʎa.nə/ /pur.səˈʎa.nə/ (n, fem)
porcellana

porcions /poɾ.siˈons/ /pur.siˈons/ (n, fem)
porzioni

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ (n, fem)
porzione

pornogràfic /poɾ.noˈɣɾa.fik/ /pur.nuˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
pornografico

pornògraf /poɾˈnɔ.ɣɾaf/ /poɾˈnɔ.ɣɾəf/ /purˈnɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
pornografo

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ (n, fem)
porpora
  Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
  Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ (n, masc)
porpora
  Color vermell fosc tirant a morat.

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ (n, masc)
porro
  Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).
canna, spinello
  (argot) Cigarreta de tabac amb marihuana o altre estupefaent.

port /ˈpɔrt/ (n, masc)
porto
  Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ (n, fem)
porta, portiera, sportello
  Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
porta, uscio
  Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
  (futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ (n, masc)
portaerei

portada /poɾˈta.ða/ /poɾˈta.ðə/ /purˈta.ðə/ (n, fem)
copertina
  Primera plana, d'un diari, d'una revista, etc.

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ (v)
indossare
  Vestir una roba concreta.
  Tenir posades ulleres, rellotges o altres complements.
  Tenir el cos, la roba o els complements en un estat concret.
  Tenir un objecte una característica concreta.
  Incloure a un producte un element afegit.
portare
  Conduir un vehicle.
  Dirigir una empresa o organització.
  Transportar quelcom amb si mateix.

portella /poɾˈte.ʎa/ /poɾˈte.ʎə/ /purˈte.ʎə/ (n, fem)
portello
  Porta practicada en el batent d’un portal o d’una porta més grossa.

porter /porˈte/ /poɾˈte/ /poɾˈteɾ/ /purˈte/ (n, masc)
portiere
  (esports de pilota) Jugador encarregat de defensar la porteria, que pot jugar la pilota, la bola o el disc amb les mans dintre una determinada àrea.

porteria /poɾ.teˈɾi.a/ /poɾ.təˈɾi.ə/ /pur.təˈɾi.ə/ (n, fem)
porta

porticó /poɾ.tiˈko/ /pur.tiˈko/ (n, masc)
porticella

portolà /poɾ.toˈɫa/ /pur.tuˈɫa/ (n, masc)
portolano

porus /pɔ.ɾus/ (n, masc)
poro

porós /poˈɾos/ /puˈɾos/ (adj, masc)
poroso

posa /ˈpo.za/ /ˈpo.zə/ /ˈpɔ.za/ /ˈpɔ.zɔ/ /ˈpɔ.zə/ (n, fem)
posa
  Positura adoptada per una persona que fa de model.
  Posat o actitud que s’adopta per mostrar una determinada manera de ser o una determinada impressió.

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ (v)
posare
  Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.
  Suposar.
  Adoptar una actitud per fer de model a un artista.

posició (n, fem)
posizione

positiu /po.ziˈtiw/ /pu.ziˈtiw/ (adj)
positivo
  Afirmatiu, per oposició a negatiu.

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ (n, masc)
positrone

positura /po.ziˈtu.ɾa/ /po.ziˈtu.ɾə/ /pu.ziˈtu.ɾə/ (n, fem)
positura

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ (v)
possedere
  Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possessiu /po.seˈsiw/ /po.səˈsiw/ /pu.səˈsiw/ (adj, masc)
possessivo

possessió /po.se.siˈo/ /po.sə.siˈo/ /pu.sə.siˈo/ (n, fem)
possesso
  Acció de posseir, controlar o ocupar.
possessi
  Allò que es posseeix.
podere
  (especialment mallorquí) Terreny de conreu amb casa a la mateixa finca.
possedimento
  Territori pertanyent a un estat fora de les seves fronteres.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ (adj)
possibile
  Que pot tenir lloc.

posta /ˈpɔs.ta/ /ˈpɔs.tɔ/ /ˈpɔs.tə/ (n, fem)
posta

posterior /pos.te.ɾiˈoɾ/ /pos.tə.ɾiˈo/ /pus.tə.ɾiˈo/ /pus.tə.ɾiˈor/ (adj)
posteriore
  Que succeeix més tard que una altra cosa.
  Que és la part del darrere d'alguna cosa.

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ (n, fem)
dessert
  (no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ (n, fem)
zampa
  Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ (n, masc)
potassio

poterna /poˈtɛr.na/ /poˈtɛɾ.na/ /poˈtɛɾ.nə/ /poˈtɛɾ.nɛ/ /puˈtɛr.nə/ (n, fem)
postierla

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ (adv)
forse, può darsi

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ (n, fem)
potenza

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ (n, masc)
pozzo
  Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

pouar /poˈwa/ /poˈwaɾ/ (v)
attingere

practicar /pɾak.tiˈka/ /pɾak.tiˈkaɾ/ /pɾək.tiˈka/ (v)
praticare

prada /ˈpɾa.ða/ /ˈpɾa.ðə/ (n, fem)
prateria

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ (n, masc)
praseodimio

prat /ˈpɾat/ (n, masc)
prato

prec /ˈpɾek/ (n, masc)
richiesta

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ (n, masc)
precetto

preceptor /pɾe.sepˈto/ /pɾe.sepˈtoɾ/ /pɾə.səpˈto/ (n, masc)
precettore

precipitació /pɾe.si.pi.ta.siˈo/ /pɾə.si.pi.tə.siˈo/ (n, fem)
precipitazione

precipitar /pɾe.si.piˈta/ /pɾe.si.piˈtaɾ/ /pɾə.si.piˈta/ (v)
precipitare

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ (adj, masc)
prezioso

precoç /pɾeˈkos/ (adj)
precoce

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ (adj, masc)
preciso, esatto
  Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.

predeterminar /pɾe.de.teɾ.miˈna/ /pɾe.de.teɾ.miˈnaɾ/ /pɾə.də.təɾ.miˈna/ (v)
predeterminare

predicable /pɾe.ðiˈka.bɫe/ /pɾe.ðiˈka.βɫe/ /pɾe.ðiˈkab.bɫe/ /pɾə.ðiˈka.βɫə/ /pɾə.ðiˈkab.bɫə/ (adj)
predicabile
  Que és digne de ser predicat.
  (lògica) Una de les cinc classes a què es redueixen totes les coses que es poden dir del subjecte.

predicació /pɾe.ði.ka.siˈo/ /pɾə.ði.kə.siˈo/ (n, fem)
predicanza

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ (n, masc)
predicatore
  Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicament /pɾe.ði.kaˈmen/ /pɾe.ði.kaˈment/ /pɾə.ði.kəˈmen/ /pɾə.ði.kəˈment/ (n, masc)
predicamento
  (filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.

predicar /pɾe.ðiˈka/ /pɾe.ðiˈkaɾ/ /pɾə.ðiˈka/ (v)
predicare

predicció (n, fem)
predizione

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ (v)
predire

predisposar /pɾe.ðis.poˈza/ /pɾe.ðis.poˈzaɾ/ /pɾə.ðis.poˈza/ /pɾə.ðis.puˈza/ (v)
predisporre

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ (v)
preferire

preferència /pɾe.feˈɾɛn.si.a/ /pɾə.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
preferenza

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ (n, masc)
prefisso
  En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregadéu /ˌpɾe.ɣaˈðew/ /ˌpɾe.ɣəˈðew/ (n, masc)
pregadio
  Insecte màntid allargat de potes anteriors prensores (Mantis religiosa).

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ (v)
pregare
  (intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ (n, fem)
domanda
  Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ (v)
domandare, chiedere

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ (n, fem)
preghiera

pregó /pɾeˈɣo/ /pɾəˈɣo/ (n, masc)
proclamazione

prehistòria /pɾe.isˈtɔ.ɾi.a/ /pɾə.isˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
preistoria

prejudici /pɾe.d͡ʒuˈði.si/ /pɾe.ʒuˈði.si/ /pɾə.ʒuˈði.si/ (n, masc)
pregiudizio

prelació /pɾe.ɫa.siˈo/ /pɾə.ɫə.siˈo/ (n, fem)
prelazione

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ (n, masc)
premio

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ (v)
premiare

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ (n, fem)
premonizione

premsa rosa (n, fem)
cronaca rosa

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ (v)
prendere
  (transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.
levare
  (transitiu) Agafar una cosa sense permís del seu propietari.

prenyar /pɾeˈɲa/ /pɾeˈɲaɾ/ /pɾəˈɲa/ (v)
ingravidare

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ (n, fem)
preoccupazione
  Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preocupar /pɾe.o.kuˈpa/ /pɾe.o.kuˈpaɾ/ /pɾə.u.kuˈpa/ (v)
preoccupare

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ (v)
preparare
  Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposar /pɾe.poˈza/ /pɾe.poˈzaɾ/ /pɾə.poˈza/ /pɾə.puˈza/ (v)
preporre

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
preposizione

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ (n, fem)
prerogativa
  Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
presa
  Acció de prendre violentament, especialment amb les armes.
  Cosa que s’ha pres violentament.
dose
  Porció de menjar, beure o medecina que se sol prendre d'una vegada.
diga
  Obra que es fa en algun riu, canal, etc., per prendre aigua i conduir-la a altra part.

presagi /pɾeˈza.d͡ʒi/ /pɾeˈza.ʒi/ /pɾəˈza.ʒi/ (n, masc)
presagio

presagiar /pɾe.za.d͡ʒiˈa/ /pɾe.za.d͡ʒiˈaɾ/ /pɾe.za.ʒiˈa/ /pɾə.zə.ʒiˈa/ (v)
presagire

presbiterat /pɾez.βi.teˈɾat/ /pɾəz.bi.təˈɾat/ (n, masc)
presbiterato

presbiteri /pɾez.βiˈtɛ.ɾi/ /pɾəz.biˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
presbiterio

prescindir /pɾe.sinˈdi/ /pɾe.sinˈdiɾ/ /pɾə.sinˈdi/ /pɾəs.sinˈdi/ (v)
astrarre

prescriure /pɾesˈkɾiw.ɾe/ /pɾəsˈkɾiw.ɾə/ (v)
prescrivere
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ (adj)
presente
  Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ (n, masc)
presente
  Moment actual.
  Regal.

presentació /pɾe.zen.ta.siˈo/ /pɾə.zən.tə.siˈo/ (n, fem)
presentazione

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ (v)
presentare
  Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.
  Proposar alguna persona per a que els altres la coneguin.
presentarsi
  (pronominal) Comparèixer per requeriment.

preservatiu /pɾe.zer.βaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.vaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.βaˈtiw/ /pɾə.zəɾ.vəˈtiw/ (n, masc)
preservativo
  Funda per al penis usada per a evitar l’embaràs o el contagi veneri.

presidencial /pɾe.zi.ðen.siˈaɫ/ /pɾə.zi.ðən.siˈaɫ/ (adj)
presidenziale

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ (n, masc)
presidente

presidència /pɾe.ziˈðɛn.si.a/ /pɾə.ziˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
presidenza

pressa /ˈpɾe.sa/ /ˈpɾe.sə/ (n, fem)
fretta

pressentiment /pɾe.sen.tiˈmen/ /pɾe.sen.tiˈment/ /pɾə.sən.tiˈmen/ /pɾə.sən.tiˈment/ (n, masc)
presentimento

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ (n, fem)
pressione
  Acció d'una força que prem o empeny.

pressuposar /pɾe.su.poˈza/ /pɾe.su.poˈzaɾ/ /pɾə.su.poˈza/ /pɾə.su.puˈza/ (v)
presupporre

pressupostari /pɾe.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.pusˈta.ɾi/ (adj, masc)
budgetario

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ (v)
prestare
  Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.

prestatge /pɾesˈta.d͡ʒe/ /pɾəsˈtad.ʒə/ (n, masc)
mensola

prestigi /pɾesˈti.d͡ʒi/ /pɾesˈti.ʒi/ /pɾəsˈti.ʒi/ (n, masc)
prestigio

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ (v)
vantarsi
  Creure i fer notar el fet de posseir una qualitat, un mèrit, atribut, etc.

presumpció /pɾe.zum.siˈo/ /pɾə.zum.siˈo/ (n, fem)
presunzione

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ (n, fem)
presenza

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ (n, fem)
prigione

pretendent /pɾe.tenˈden/ /pɾe.tenˈdent/ /pɾə.tənˈden/ /pɾə.tənˈdent/ (n, masc)
pretendente

pretendre /pɾeˈten.dɾe/ /pɾəˈten.dɾə/ (v)
pretendere

preu (n, masc)
prezzo
  Valor acordat entre venedor i comprador.

prevaler /pɾe.vaˈɫeɾ/ /pɾe.βaˈɫe/ /pɾə.vəˈɫə/ /pɾə.vəˈɫɛ/ /pɾə.βəˈɫɛ/ (v)
prevalere

prevaricació /pɾe.va.ɾi.ka.siˈo/ /pɾe.βa.ɾi.ka.siˈo/ /pɾə.və.ɾi.kə.siˈo/ /pɾə.βə.ɾi.kə.siˈo/ (n, fem)
prevaricazione
  Acció i efecte de prevaricar.

prevere /pɾeˈve.ɾe/ /pɾeˈβe.ɾe/ /pɾəˈve.ɾə/ /pɾəˈβe.ɾə/ (n, masc)
presbitero

preveure /pɾeˈvew.ɾe/ /pɾeˈβew.ɾe/ /pɾəˈvəw.ɾə/ /pɾəˈvɛw.ɾə/ /pɾəˈβɛw.ɾə/ (v)
prevedere

previsió /pɾe.vi.ziˈo/ /pɾe.βi.ziˈo/ /pɾə.vi.ziˈo/ /pɾə.βi.ziˈo/ (n, fem)
previsione

prim /ˈpɾim/ (adj, masc)
sottile, magro
  Cos de poca amplària o gruix

prima /ˈpɾi.ma/ /ˈpɾi.mə/ (n, fem)
prima
  (històric) Primera de les quatre parts del dia romà, des de la sortida del sol fins a la terça a mig matí, entre les 6 i 9 hores en l’equinocci.
premio
  Import que paga l’assegurat per un contracte d’assegurança.
  Incentiu pecuniari que s’ofereix per a assolir un determinat objectiu, uns resultats, uns serveis prestats, unes activitats estratègiques.

primari /pɾiˈma.ɾi/ (adj, masc)
primario

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ (n, fem)
primavera
  Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ (number)
primo, prima
  (ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primera persona (n, fem)
prima persona

primmirat /pɾim.miˈɾat/ (adj, masc)
puntiglioso

primogènit /pɾi.moˈd͡ʒɛ.nit/ /pɾi.muˈʒɛ.nit/ (n, masc)
primogenito

principal (adj)
principale
  El més important.

principal (n, masc)
nobile
  Pis noble sobre la planta baixa o l'entresòl.

principalment /pɾin.siˌpaɫˈmen/ /pɾin.siˌpaɫˈment/ (adv)
principalmente

principat /pɾin.siˈpat/ (n, masc)
principato

principi (n, masc)
principio
  Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

priorat /pɾi.oˈɾat/ /pɾi.uˈɾat/ (n, masc)
prioria
  Dignitat, tasca i ofici de prior o priora, o el temps que aquest dura.
prioria, priore
  Districte en què té jurisdicció el prior.

prismàtics /pɾizˈma.tiks/ (n, masc)
binocolo

privació /pɾi.va.siˈo/ /pɾi.və.siˈo/ /pɾi.βa.siˈo/ /pɾi.βə.siˈo/ (n, fem)
privazione

privat (adj, masc)
privato, privata
  No públic.

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ (n, masc)
privilegio

pro /ˈpɾo/ (n, masc)
pro
  L'aspecte favorable, especialment en contrast amb el desfavorable (contra).

pro /ˈpɾo/ (preposition)
pro
  A favor de, per bé de

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ (n, fem)
prua, prora

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ (adj)
probabile

probitat /pɾo.βiˈtat/ /pɾu.βiˈtat/ (n, fem)
probità

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ (n, masc)
problema

procedent /pɾo.seˈðen/ /pɾo.seˈðent/ /pɾo.səˈðent/ /pɾu.səˈðen/ (adj)
proveniente

procedir /pɾo.seˈði/ /pɾo.seˈðiɾ/ /pɾo.səˈði/ /pɾu.səˈði/ (v)
procedere
  Continuar amb un procediment fins a la seva execució final.
  Venir d'un lloc on s'havia originat.

procedència /pɾo.seˈðɛn.si.a/ /pɾo.səˈðɛn.si.ə/ /pɾu.səˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
provenienza
  Lloc d'on ha sortit una cosa en moviment.

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ (n, fem)
processione, corteo

proclamació /pɾo.kɫa.ma.siˈo/ /pɾo.kɫə.mə.siˈo/ /pɾu.kɫə.mə.siˈo/ (n, fem)
proclamazione

proclamar /pɾo.klaˈma/ /pɾo.klaˈmaɾ/ /pɾu.kləˈma/ (v)
proclamare

procliu /pɾoˈkɫiw/ /pɾuˈkɫiw/ (adj)
proclive

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ (n, fem)
procrastinazione

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ (n, masc)
proconsole

prodigi /proˈdi.ʒi/ /pɾuˈdi.ʒi/ (n, masc)
prodigio

producció (n, fem)
produzione

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ (n, masc)
prodotto

productiu /pɾo.ðukˈtiw/ /pɾu.ðukˈtiw/ (adj, masc)
produttivo

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ (adj, masc)
produttore
  Que produeix alguna cosa.

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ (n, masc)
produttore
  Persona que produeix alguna cosa.

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ (v)
produrre
  Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.
  Fer, compondre, fabricar.
  Donar, originar, fer que s'esdevingui.

proejar /pɾo.eˈd͡ʒa/ /pɾo.eˈd͡ʒaɾ/ /pɾo.eˈʒa/ /pɾo.əˈd͡ʒa/ /pɾu.əˈʒa/ (v)
prueggiare

proer /pɾoˈe/ /pɾoˈeɾ/ /pɾuˈe/ (n, masc)
prodiere

proesa /pɾoˈe.za/ /pɾoˈə.zə/ /pɾuˈɛ.zə/ (n, fem)
prodezza

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ (n, masc)
professore
  Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ (n, neut)
profeta, aedo

profit /pɾoˈfit/ /pɾuˈfit/ (n, masc)
profitto

profitós /pɾo.fiˈtos/ /pɾu.fiˈtos/ (adj, masc)
redditizio

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
programma
  Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
  Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
  Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programació /pɾo.ɣɾa.ma.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.mə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.mə.siˈo/ (n, fem)
programmazione

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ (v)
vietare

prohom /pɾoˈɔm/ /pɾuˈɔm/ (n, masc)
proboviro
  Antigament, persona que tenia una especial consideració com a digne de confiança o per obtenir-ne consell, citada en actes arbitrals i pericials o com a testimoni en documents notarials.

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ (n, masc)
progetto
  Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

projectil /pɾo.d͡ʒekˈtiɫ/ /pɾu.ʒəkˈtiɫ/ (n, masc)
proiettile

proletari /pɾo.ɫeˈta.ɾi/ /pɾu.ɫəˈta.ɾi/ (n, masc)
proletario

proliferar /pɾo.ɫi.feˈɾa/ /pɾo.ɫi.feˈɾaɾ/ /pɾu.ɫi.fəˈɾa/ (v)
proliferare

prolongar /pɾo.ɫoŋˈɡa/ /pɾo.ɫoŋˈɡaɾ/ /pɾu.ɫuŋˈɡa/ (v)
prolungare

prolífic /pɾoˈɫi.fik/ /pɾuˈɫi.fik/ (adj, masc)
prolifero

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ (n, fem)
promessa

prometença /pɾo.meˈten.sa/ /pɾo.məˈtɛn.sə/ /pɾu.məˈtɛn.sə/ (n, fem)
promessa

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ (n, masc)
promezio

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ (v)
promettere

promiscu /pɾoˈmis.ku/ /pɾuˈmis.ku/ (adj, masc)
promiscuo

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ (n, masc)
promozione
  Acció de promocionar o de promoure.

prompte /ˈpɾom.te/ (adj, masc)
pronto
  Que està disposat, preparat per a una acció, per a fer alguna cosa.
  Que fa una cosa sense retard, en poc temps, ràpidament.

promulgar /pɾo.muɫˈɣa/ /pɾo.muɫˈɣaɾ/ /pɾu.muɫˈɣa/ (v)
promulgare

promès /pɾoˈmes/ /pɾoˈməs/ /pɾuˈmɛs/ (n, masc)
promesso

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ (n, fem)
pronuncia

pronúncia /pɾoˈnun.si.a/ /pɾoˈnun.si.ə/ /pɾuˈnun.si.ə/ (n, fem)
pronuncia

proparoxíton /pɾo.pa.ɾokˈsi.ton/ /pɾo.pə.ɾokˈsi.ton/ /pɾu.pə.ɾukˈsi.tun/ (adj, masc)
proparossitono

proper /pɾoˈpe/ /pɾoˈpeɾ/ /pɾuˈpe/ (adj, masc)
prossimo

propi /ˈpɾɔ.pi/ (adj, masc)
proprio
  Que pertany a algú o a alguna cosa, a un propietari.

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ (n, masc)
propietario

propietat mecànica (n, fem)
Proprietà meccaniche

proporcional /pɾo.poɾ.si.oˈnaɫ/ /pɾu.pur.si.uˈnaɫ/ (adj)
proporzionale

proporcionar /pɾo.por.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈnaɾ/ /pɾu.pur.si.uˈna/ (v)
proporzionare
  Fer que una cosa tingui proporció en relació amb una altra.
fornire
  Subministrar a algú allò que li cal.

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ (n, fem)
proporzione

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ (v)
proporre
  Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

proposta /pɾoˈpɔs.ta/ /pɾoˈpɔs.tɔ/ /pɾoˈpɔs.tə/ /pɾuˈpɔs.tə/ (n, fem)
proposta

propugnar /pɾo.puŋˈna/ /pɾo.puŋˈnaɾ/ /pɾu.puŋˈna/ (v)
propugnare

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ (n, masc)
scopo, finalità

prorrogar /pɾo.roˈɣa/ /pɾo.roˈɣaɾ/ /pɾu.ruˈɣa/ (v)
prorrogare

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ (n, fem)
prosa

proselitisme /pɾo.ze.ɫiˈtiz.me/ /pɾo.zə.ɫiˈtiz.mə/ /pɾu.zə.ɫiˈtiz.mə/ (n, masc)
proselitismo

prospecte /pɾosˈpɛk.te/ /pɾosˈpɛk.tə/ /pɾusˈpɛk.tə/ (n, masc)
prospetto

prosperar /pɾos.peˈɾa/ /pɾos.peˈɾaɾ/ /pɾus.pəˈɾa/ (v)
prosperare

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ (n, fem)
prosperità

prostatitis /pɾos.taˈti.tis/ /pɾos.təˈti.tis/ /pɾus.təˈti.tis/ (n, fem)
prostatite

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
prostituzione

prostituir /pɾos.ti.tuˈi/ /pɾos.ti.tuˈiɾ/ /pɾus.ti.tuˈi/ (v)
prostituire

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ (n, fem)
prostituta

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ (n, masc)
proselito

prosòdia //pɾoˈzɔˈði.a/ /pɾuˈzɔ.ði.ə/ (n, fem)
prosodia

protagonista /pɾo.ta.ɣoˈnis.ta/ /pɾo.ta.ɣoˈnis.te/ /pɾo.tə.ɣoˈnis.tə/ /pɾu.tə.ɣuˈnis.tə/ (n, neut)
protagonista

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ (n, fem)
protezione
  Acció o efecte de protegir.
  (esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protecció civil (n, fem)
protezione civile

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ (v)
proteggere
  Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.

protesta /pɾoˈtes.ta/ /pɾoˈtes.tə/ /pɾuˈtes.tə/ (n, fem)
protesta

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ (v)
protestare
  (intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

proteu /pɾoˈtɛw/ /pɾuˈtɛw/ (n, masc)
proteo
  Home que canvia sovint d’opinió per acomodar-se a les circumstàncies.
  Amfibi del gènere Proteus, de cos cilíndric que viu a la foscor d’aigües subterrànies.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ (n, fem)
proteina

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ (n, masc)
protoattinio

protocol /pɾo.toˈkɔɫ/ /pɾu.tuˈkɔɫ/ (n, masc)
protocollo

protocol·lari /pɾo.to.koɫˈɫa.ɾi/ /pɾo.to.koˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuɫˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuˈɫa.ɾi/ (adj, masc)
protocollario

protocol·litzar /pɾo.to.ko.liˈzaɾ/ /pɾo.to.koɫ.ɫiˈd͡za/ /pɾu.tu.kuɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
protocollare

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ (n, masc)
protone

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ (Interjection)
basta

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ (adv)
abbastanza

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ (n, fem)
prova
  Acció de provar.
  assaig
test
  examen, control, test

provar /pɾoˈva/ /pɾoˈvaɾ/ /pɾoˈβa/ /pɾuˈva/ /pɾuˈβa/ (v)
provare
  Fer examen i experiment de les qualitats.
  (provar de) Intentar sortir-se'n.
  Justificar la certesa o la veritat amb raons o testimonis.

proveir /pɾo.veˈiɾ/ /pɾo.vəˈi/ /pɾo.βeˈi/ /pɾu.vəˈi/ /pɾu.βəˈi/ (v)
provvedere

provenir /pɾo.veˈniɾ/ /pɾo.vəˈni/ /pɾo.βeˈni/ /pɾo.βeˈniɾ/ /pɾu.vəˈni/ /pɾu.βəˈni/ (v)
provenire

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ (n, masc)
proverbio

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ (adj, masc)
fornitore

provincial /pɾo.vin.siˈaɫ/ /pɾo.βin.siˈaɫ/ /pɾu.vin.siˈaɫ/ /pɾu.βin.siˈaɫ/ (adj)
provinciale

provisionalitat /pɾo.vi.zi.o.na.ɫiˈtat/ /pɾo.vi.zi.o.nə.ɫiˈtat/ /pɾo.βi.zi.o.na.ɫiˈtat/ /pɾu.vi.zi.u.nə.ɫiˈtat/ /pɾu.βi.zi.u.nə.ɫiˈtat/ (n, fem)
provvisorietà

provisió /pɾo.vi.ziˈo/ /pɾo.βi.ziˈo/ /pɾu.vi.ziˈo/ /pɾu.βi.ziˈo/ (n, fem)
fornitura

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ (v)
provocare
  Incitar algú a fer una cosa.

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ (n, fem)
provincia

proïsme /pɾoˈiz.me/ /pɾuˈiz.mə/ (n, masc)
prossimo

prudent /pɾuˈðen/ /pɾuˈðent/ (adj)
prudente

pruna (n, fem)
prugna, susina

pràctic /ˈpɾak.tik/ (adj, masc)
pratico
  Relacionat amb la pràctica o l'experiència personal.

pràctic /ˈpɾak.tik/ (n, masc)
pilota
  Ofici que consisteix en conèixer a fons un port i ajudar a atracar els vaixells forasters que s'aproximen, guiant el pilot.

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ (n, fem)
pratica
  Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

pràcticament /ˌpɾak.ti.kaˈmen/ /ˌpɾak.ti.kaˈment/ /ˌpɾak.ti.kəˈmen/ /ˌpɾak.ti.kəˈment/ (adv)
praticamente

prèdica /ˈpɾɛ.ði.ka/ /ˈpɾɛ.ði.kə/ (n, fem)
predica

prémer /ˈpɾe.me/ /ˈpɾe.meɾ/ /ˈpɾe.mə/ (v)
premere

préssec (n, masc)
pesca, pesco

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ (n, masc)
prestito

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ (n, masc)
principe
  Fill del rei, hereu del tron.

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ (n, fem)
prostata

pròtesi /ˈpɾɔ.te.zi/ /ˈpɾɔ.tə.zi/ (n, fem)
protesi
  Peça o aparell artificial implantat en el cos en substitució d’un òrgan.

pròxim /ˈpɾɔk.sim/ (adj, masc)
prossimo

pseudociència /ˌpsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ /ˌsew.ðo.siˈɛn.si.a/ /ˌsɛw.ðo.siˈɛn.si.ə/ /ˌsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
pseudoscienza

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
psicologia

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ (n, fem)
psicosi

psicòleg /siˈkɔ.ɫek/ /siˈkɔ.ɫək/ (n, masc)
psicologo

psique /ˈpsi.ke/ /ˈpsi.kə/ /ˈsi.ke/ /ˈsi.kə/ (n, fem)
psiche

psíquic /ˈpsi.kik/ /ˈsi.kik/ (adj, masc)
psichico

publicació /pu.bɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.kə.siˈo/ /pub.bɫi.ka.siˈo/ /pub.bɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
pubblicazione

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ (v)
pubblicare

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ (adj, masc)
pubblicitario
  Relatiu a la publicitat.

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ (n, masc)
pubblicitario
  Persona que es dedica a la publicitat.

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ (v)
stufare
  Causar aversió la insistència d'algú o la repetició d'un fet.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ (n, fem)
puzza, fetore
  Mala olor, olor desagradable.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ (n, masc)
pudore
  Sentiment de modèstia, de vergonya, especialment referida a mostrar-se nu o vulnerable davant dels altres.

puericultura /pu.e.ɾi.kuɫˈtu.ɾa/ /pu.ə.ɾi.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
puericultura

pugna /ˈpuŋ.na/ /ˈpuŋ.nə/ /ˈpuɡ.na/ (n, fem)
pugna

pugnar /puŋˈna/ /puɡˈna/ /puɡˈnaɾ/ (v)
pugnare

puig /ˈput͡ʃ/ (n, masc)
pico

puix /ˈpujʃ/ /ˈpuʃ/ (conjunction)
poi

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ (v)
salire
  Entrar en un vehicle.
  Augmentar de nivell.
  Anar creixent.

pujol /puˈʒɔɫ/ (n, masc)
poggio

pulmonia /puɫ.moˈni.a/ /puɫ.moˈni.ə/ /puɫ.muˈni.ə/ (n, fem)
polmonite
  Inflamació d'un o de tots dos pulmons. Sovint és conseqüència d'una infecció de pneumococ.

pulmó (n, masc)
polmone

pul·lular /pu.ɫuˈɫa/ /puɫ.ɫuˈɫa/ /puɫ.ɫuˈɫaɾ/ (v)
pullulare

pumpel·lyita /pum.pe.ɫiˈi.ta/ /pum.peɫ.ɫiˈi.ta/ /pum.pə.ɫiˈi.tə/ /pum.pəɫ.ɫiˈi.tə/ (n, fem)
pumpellyite

punir /puˈni/ /puˈniɾ/ (v)
punire

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ (n, masc)
punto
  Signe de puntuació que separa frases.
  Grau d'una escala de qualificació.
  Recompenses en el joc.

punta /ˈpun.ta/ (n, fem)
punta
  Extrem agut d'una cosa.
  Tros de terra estreta que entra dins el mar.
punta, puntasecca
  Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
frizzante
  Sabor que es comença a notar.
puntasecca, angoli, diamantino, gatti
  (pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

puntuació /pun.tu.a.siˈo/ /pun.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
punteggio
  Conjunt de punts obtinguts per valorar quelcom.
punteggiatura, interpunzione
  Signes que marquen les pauses en la lectura d'un escrit.

puntualitat /pun.tu.a.ɫiˈtat/ /pun.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
puntualità

puntualitzar /pun.tu.a.liˈza/ /pun.tu.a.ɫiˈd͡za/ /pun.tu.a.ɫiˈza/ /pun.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /pun.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /pun.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
puntualizzare

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ (n, masc)
punteruolo

punyada /puˈɲa.ða/ /puˈɲa.ðə/ (n, fem)
pugno

punyal /puˈɲaɫ/ (n, masc)
pugnale

pupa /ˈpu.pa/ /ˈpu.pə/ (n, fem)
bua
  (infantil) mal

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ (n, fem)
pupilla
  Obertura central de l'iris.

pupitre /puˈpi.tɾe/ /puˈpi.tɾə/ (n, masc)
scrittoio

puput /puˈput/ (n)
upupa

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ (adj, masc)
puro, mero

pureta /puˈɾe.ta/ /puˈɾə.tə/ /puˈɾɛ.tə/ (n, neut)
pignolo

puré /puˈɾe/ (n, masc)
purè, passata

pus /ˈpus/ (n, masc)
pus

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ (n, fem)
puttana

putrefacció /pu.tɾe.fak.siˈo/ /pu.tɾə.fək.siˈo/ (n, fem)
putrefazione

putxinel·li /pu.t͡ʃiˈnɛ.ɫi/ /pu.t͡ʃiˈnɛɫ.ɫi/ (n, masc)
burattino

puça /ˈpu.sa/ (n, fem)
pulce
  Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ (n, fem)
pagina

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ (adj, masc)
pallido

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ (n, masc)
pancreas

pànic (n, masc)
panico

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ (n, fem)
patria

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ (n, masc)
capello
  Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.

pèlag /ˈpɛ.ɫak/ /ˈpɛ.ɫək/ (n, masc)
pelago
  (poètic) Mar, especialment alta mar.

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ (n, masc)
pendolo

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ (n, fem)
perdita

pèrsic (adj)
persico

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ (n, masc)
pisello

pèssim /ˈpɛ.sim/ (adj, masc)
pessimo

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ (n, masc)
petalo

pícea /ˈpi.se.a/ /ˈpi.se.ə/ (n, fem)
peccio

pírcing /ˈpir.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋk/ (n, masc)
piercing

pírric /ˈpi.rik/ (adj, masc)
pirrico

pòlip /ˈpɔ.ɫip/ (n, masc)
polipo
  (medicina) Creixement anormal, tumor tou que s'implanta en una membrana mucosa.

pòmul /ˈpɔ.muɫ/ (n, masc)
zigomo

pòrtic /ˈpɔr.tik/ (n, masc)
portico

pòstum /ˈpɔs.tum/ (adj, masc)
postumo

pólvora /ˈpoɫ.vo.ɾa/ /ˈpoɫ.vo.ɾə/ /ˈpoɫ.vu.ɾə/ /ˈpoɫ.βo.ɾa/ /ˈpoɫ.βu.ɾə/ (n, fem)
polvere da sparo, polvere pirica
  Explosiu compost per diverses substàncies polvoritzades.

quadern /kwaˈðeɾn/ /kwəˈðern/ (n, masc)
quaderno
  Conjunt de fulls de paper plegats, encaixats i units.
quinterno
  Conjunt de cinc fulls, equivalent a una cinquena part d’una mà de paper.

quadrat /kwaˈðɾat/ (adj, masc)
quadrato
  Que té la forma d'un quadrat.
  (aritmètica) Potència segona d'un número, és a dir, un número elevat a dos.

quadrat /kwaˈðɾat/ (n, masc)
quadrato
  (geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.

quadratura /kwa.ðɾaˈtu.ɾa/ /kwə.ðɾəˈtu.ɾə/ (n, fem)
quadratura

quadravi /kwaˈðɾa.vi/ /kwaˈðɾa.βi/ /kwəˈðɾa.vi/ /kwəˈðɾa.βi/ (n, masc)
tetranonno

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ (n, masc)
dipinto
  Obra pictòrica enquadrada en un marc.

quadrimestre /kwa.ðɾiˈmes.tɾe/ /kwə.ðɾiˈmɛs.tɾə/ (n, masc)
quadrimestre

quadrineboda /kwa.ðɾi.neˈβo.ða/ /kwə.ðɾi.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nipote trinipote

quadrinebot /kwa.ðɾi.neˈbot/ /kwə.ðɾi.nəˈβot/ (n, masc)
nipote trinipote

quadrinét /kwa.ðɾiˈnet/ /kwə.ðɾiˈnet/ (n, masc)
tetranipote

quadrinéta /kwa.ðɾiˈne.ta/ /kwə.ðɾiˈne.tə/ (n, fem)
tetranipote

quadrioncle /kwa.ðɾiˈoŋ.kɫe/ /kwə.ðɾiˈoŋ.kɫə/ (n, masc)
zio trisnonno

quadritia /kwa.ðɾiˈti.a/ /kwə.ðɾiˈti.ə/ (n, fem)
zia trisnonna

quadruplicar /kwa.ðɾu.pɫiˈka/ /kwa.ðɾu.pɫiˈkaɾ/ /kwə.ðɾu.pɫiˈka/ (v)
quadruplicare

quadràvia /kwaˈðɾa.vi.a/ /kwaˈðɾa.βi.a/ /kwəˈðɾa.vi.ə/ /kwəˈðɾa.βi.ə/ (n, fem)
tetranonna

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ (n, fem)
qualità

quallada /kwaˈʎa.ða/ /kwəˈʎa.ðə/ (n, fem)
ricotta

quallar /kwaˈʎa/ /kwaˈʎaɾ/ /kwəˈʎa/ (v)
coagulare

qualunquisme /kwa.ɫuŋˈkiz.me/ /kwə.ɫuŋˈkiz.mə/ (n, masc)
qualunquismo

quan /ˈkon/ (adv)
quando
  En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ (adj)
quanto
  (seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quant a /kwant‿a/ (preposition)
in quanto a

quantitat /kwan.tiˈtat/ (n, fem)
quantità

quantitatiu /kwan.ti.taˈtiw/ /kwən.ti.təˈtiw/ (adj, masc)
quantitativo

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ (number)
quaranta

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ (number)
quarantacinque

quaranta-cinquè /kwaˌɾan.ta.siŋˈke/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkə/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
quarantacinquesimo

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ (number)
quarantadue

quaranta-dosè /kwaˌɾan.ta.ðoˈze/ /kwəˌɾan.tə.ðoˈzə/ /kwəˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
quarantaduesimo

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ (number)
quarantanove

quaranta-novè /kwaˌɾan.ta.noˈve/ /kwaˌɾan.ta.noˈβe/ /kwəˌɾan.tə.noˈvə/ /kwəˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /kwəˌɾan.tə.nuˈβɛ/ (number)
quarantanovesimo

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ (number)
quarantaquattro

quaranta-quatrè /kwaˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
quarantaquattresimo

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ (number)
quarantasette

quaranta-setè /kwaˌɾan.ta.seˈte/ /kwəˌɾan.tə.səˈtə/ /kwəˌɾan.tə.səˈtɛ/ (number)
quarantasettesimo

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ (number)
quarantasei

quaranta-sisè /kwaˌɾan.ta.siˈze/ /kwəˌɾan.tə.siˈzə/ /kwəˌɾan.tə.siˈzɛ/ (number)
quarantaseiesimo

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ (number)
quarantatré

quaranta-tresè /kwaˌɾan.ta.tɾeˈze/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
quarantatreesimo

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ (number)
quarantuno

quaranta-unè /kwaˌɾan.ta.uˈne/ /kwəˌɾan.tə.uˈnə/ /kwəˌɾan.tə.uˈnɛ/ (number)
quarantunesimo

quaranta-vuit /koˌɾan.taˈβujt/ /koˌɾan.təˈvujt/ /kuˌɾan.təˈβujt/ /kwaˌɾan.taˈvujt/ /kwaˌɾan.taˈβujt/ /kwəˌɾan.təˈvujt/ /kwəˌɾan.təˈβujt/ (number)
quarantotto

quaranta-vuitè /kwaˌɾan.ta.vujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βwiˈte/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtə/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /kwəˌɾan.tə.βujˈtɛ/ (number)
quarantottesimo

quarantena /kwa.ɾanˈte.na/ /kwə.ɾənˈtə.nə/ /kwə.ɾənˈtɛ.nə/ (n, fem)
quarantena

quarantenar /kwa.ɾan.teˈna/ /kwa.ɾan.teˈnaɾ/ /kwə.ɾən.təˈna/ (v)
quarantenare

quarantè /ko.ɾanˈte/ /ku.ɾənˈtə/ /ku.ɾənˈtɛ/ (number)
quarantesimo

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ (n, fem)
quaresima

quark /ˈkwark/ (n, masc)
quark

quart (number)
quarto
  (ordinal) Que va just darrere del tercer.

quatre /ˈkwa.tɾe/ (number)
quattro

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ (number)
quattrocento

quatrecentista /ˌkwa.tɾe.senˈtis.ta/ /ˌkwa.tɾe.senˈtis.te/ /ˌkwa.tɾə.sənˈtis.tə/ (adj)
quattrocentesco

que /ke/ (adv)
che
  Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ (conjunction)
che
  Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

que /ke/ (pronoun)
che
  Pronom relatiu d'objecte, equivalent a "el qual", "la qual".
chi
  Pronom relatiu de persona, equivalent a "qui" en oracions explicatives.

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ (v)
incontrare
  Tenir una cita.

quefir /keˈfiɾ/ /kəˈfir/ (n, masc)
chefir

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ (n, fem)
lamentela

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ (n, masc)
molare

queixal del seny (n, masc)
dente del giudizio

queixar-se /kejˈʃaɾ.se/ /kəˈʃar.sə/ (v)
lamentarsi

querar-se /keˈɾaɾ.se/ /kə.ɾərˈsə/ /kəˈɾar.sə/ /kəˈɾaɾ.sə/ (v)
consumarsi

queviures /keˈviw.ɾes/ /keˈβiw.ɾes/ /kəˈviw.ɾəs/ /kəˈβiw.ɾəs/ (n, masc)
vettovaglie
  (no comptable) Productes per a la nutrició humana.

qui /ˈki/ (pronoun)
chi

qui demana (idiom)
è
  Fórmula de salutació que hom fa a qui truca a la porta, per telèfon, etc. per a saber qui és.

quid /ˈkit/ (n, masc)
nodo

quiet /kiˈet/ (adj, masc)
quieto

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ (n, fem)
chiglia, carena

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ (n, masc)
chilogrammmo

quilometrar /ki.lo.meˈtɾa/ /ki.lo.meˈtɾaɾ/ /ki.ɫu.məˈtɾa/ (v)
chilometrare

quilòmetre /kiˈɫɔ.me.tɾe/ (n, masc)
chilometro

quim /ˈkim/ (n, masc)
chimo

quimera /kiˈme.ɾa/ /kiˈme.ɾə/ (n, fem)
chimera
  Monstre que té forma de meitat lleó i meitat cabra amb ales i cua de drac, filla del monstre Tifó i d'una serp anomenada Equidna.

quin /ˈkin/ (adj, masc)
che
  Emprat per interrogar i obtenir informació sobre una cosa o persona en concret.
  Emprat en exclamacions.

quina /ˈki.na/ /ˈki.nə/ (n, fem)
china

quinina /kiˈni.na/ /kiˈni.nə/ (n, masc)
chinino

quintar /kinˈta/ /kinˈtaɾ/ (n, masc)
quintale
  Pes equivalent a cent lliures.

quintuplicar /kin.tu.pɫiˈka/ /kin.tu.pɫiˈkaɾ/ (v)
quintuplicare

quinze /ˈkin.ze/ (number)
quindici

quinzè /kinˈze/ /kinˈzə/ /kinˈzɛ/ (number)
quindicesimo

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ (Interjection)
chicchirichì

quiral /kiˈɾaɫ/ (adj)
chirale

quitosoma /ki.toˈso.ma/ /ki.tuˈso.mə/ (n, masc)
?

quitrà (n, masc)
catrame

quixotesc /ki.ʃoˈtesk/ /ki.ʃoˈtəsk/ /ki.ʃuˈtɛsk/ (adj, masc)
donchisciottesco
  Corresponent o pertanyent al Quixot o al seu gènere literari.

quotidià (adj, masc)
quotidiano

quàntum /ˈkwan.tum/ (n, masc)
quanto

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ (pronoun)
che
  Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?
  Pronom relatiu substitut de "el qual", "la qual", "els quals", "les quals" darrere preposició.

químic /ˈki.mik/ (adj, masc)
chimico
  Relatiu o pertanyent a la química.

químic /ˈki.mik/ (n, masc)
chimico
  Persona que es dedica a la química.

química /ˈki.mi.ka/ (n, fem)
chimica
  Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
  Forma femenina de químic.

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ (n, masc)
quechua, lingua quechua

qüestionari /kwes.ti.oˈna.ɾi/ /kwəs.ti.uˈna.ɾi/ (n, masc)
questionario

qüestió /kwes.tiˈo/ /kwəs.tiˈo/ (n, fem)
questione
  Tema a tractar, a discutir, a aclarir.

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ (n, masc)
razzismo

racó /raˈko/ /rəˈko/ (n, masc)
angolo
  Espai definit per dues parets en angle.

radi (n, masc)
raggio, radio
  Cadascuna de les línies que es poden dibuixar des del centre d'un cercle fins a la circumferència.
raggio
  Cadascuna de les varetes que van des de l'eix d'una roda fins a la llanta.
radio
  Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.
  Os del braç.

radicalitzar /ra.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /ra.ði.ka.ɫiˈza/ /ra.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /rə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
radicalizzare

radicar /ra.ðiˈka/ /ra.ðiˈkaɾ/ /rə.ðiˈka/ (v)
radicare

radiodifusió /ˌra.ði.o.ði.fu.ziˈo/ /ˌra.ði.u.ði.fu.ziˈo/ (n, fem)
radiodiffusione

radiografiar /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈa/ /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌra.ði.o.ɣɾə.fiˈa/ /ˌra.ði.u.ɣɾə.fiˈa/ (v)
radiografare

radioreceptor /ˌra.ði.o.re.sepˈto/ /ˌra.ði.o.re.sepˈtoɾ/ /ˌra.ði.o.rə.səpˈto/ /ˌra.ði.u.rə.səpˈto/ (n, masc)
radio
  Aparell receptor de radiodifusió.

radioteatre /ˌra.ði.o.teˈa.tɾe/ /ˌra.ði.o.teˈa.tɾə/ /ˌra.ði.u.teˈa.tɾə/ (n, masc)
radiodramma

radó /rəˈðo/ (n, masc)
radon

raig /ˈrat͡ʃ/ (n, masc)
getto
  Emanació de material fluid, per exemple: un raig d'aigua, un raig d'oli, etc.
raggio
  Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

rail /ˈrajɫ/ (n, masc)
rotaia

raja (n, masc)
ragià

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ (n, fem)
razza
  (peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.
sgocciolamento
  Vessar un raig d'algun líquid.

rajola /raˈd͡ʒɔ.ɫa/ /raˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ /raˈʒɔ.ɫa/ (n, fem)
piastrella
  Peça plana de ceràmica, sovint de forma quadrada, que es va servir per revestir sòls o parets de banys i cuines
tavoletta
  Porció quadriculada d'un bloc de xocolata.

ram /ˈram/ (n, masc)
mazzo

ramader /ra.maˈðe/ /ra.maˈðeɾ/ /rə.məˈðe/ (n, masc)
pastore

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ (n, masc)
gregge

rambla /ˈram.bɫa/ /ˈram.bɫə/ (n, fem)
viale
  Construcció allargada en la via pública apta per passejar els vianants, separada del trànsit dels vehicles, originalment sobre un antic corrent d'aigua.

ranc /ˈraŋk/ (adj, masc)
zoppo

rancor /raŋˈko/ /raŋˈkoɾ/ /rəŋˈko/ (n)
rancore

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ (n, masc)
ragionamento

rap /ˈrap/ (n, masc)
coda di rospo
  (Lophius budegassa)

rap vermell (n, masc)
lofidi
  Peix de la família dels lòfids (Lophius piscatorius) amb el cap voluminós i aplanat, i la pella fosca sense escates.

rapar /raˈpa/ /raˈpaɾ/ /rəˈpa/ (v)
radere

raqueta /raˈke.ta/ /rəˈkə.tə/ /rəˈkɛ.tə/ (n, fem)
racchetta

raquis /ˈra.kis/ (n, masc)
rachide

raquitis /raˈki.tis/ /rəˈki.tis/ (n, fem)
rachitis

raquític /raˈki.tik/ /rəˈki.tik/ (adj, masc)
rachitico
  Que pateix raquitisme.

rar /ˈrar/ (adj, masc)
raro
  Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.

rarefacció /ra.ɾe.fak.siˈo/ /rə.ɾə.fək.siˈo/ (n, fem)
rarefacione

ras /ˈras/ (n, masc)
raso

rascar /rasˈka/ /rasˈkaɾ/ /rəsˈka/ (v)
graffiare

rasclar /rasˈkɫa/ /rasˈkɫaɾ/ /rəsˈkɫa/ (v)
rastrellare
  Treballar amb el rascle.

rasclet /rasˈkɫet/ /rəsˈkɫət/ /rəsˈkɫɛt/ (n, masc)
rastrello

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ (n, masc)
spazola
  Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

raspallar /ras.paˈʎa/ /ras.paˈʎaɾ/ /rəs.pəˈja/ /rəs.pəˈʎa/ (v)
spazolare

raspar /rasˈpa/ /rasˈpaɾ/ /rəsˈpa/ (v)
raspare

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ (n, masc)
rastrello
  Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.
saracinesca
  Reixa defensiva de la porta d'accés d'un castell.

rastellar /ras.teˈʎa/ /ras.teˈʎaɾ/ /rəs.təˈʎa/ (v)
rastrellare

rastellera /ras.teˈʎe.ɾa/ /rəs.təˈʎe.ɾə/ (n, fem)
sequela

rata /ˈra.tə/ (n, fem)
ratto
  Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ (n, fem)
pipistrello

ratificació /ra.ti.fi.ka.siˈo/ /rə.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
ratificazione

ratificar /ra.ti.fiˈka/ /ra.ti.fiˈkaɾ/ /rə.ti.fiˈka/ (v)
ratificare

ratllar /raʎˈʎa/ /raˈʎa/ /raˈʎaɾ/ /rəʎˈʎa/ /rəˈʎa/ (v)
grattugiare
  Raspar, generalment un aliment, reduint-lo a trossos petits.
rigare
  Fer ratlles.

ratllat /raʎˈʎat/ /raˈʎat/ /rəʎˈʎat/ /rəˈʎat/ (adj, masc)
a righe

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ (n, masc)
topo, sorcio
  Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
mouse, topo
  (informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ (v)
gracidare

raure /ˈraw.ɾe/ /ˈraw.ɾə/ (v)
raschiare
  (transitiu) Raspar amb un instrument tallant per treure les adherències de la superfície.
stare
  (intransitiu) Consistir, tenir la base.

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ (n, masc)
ravanello
  Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ (n, fem)
razza

raïm /rəˈim/ (n, masc)
uva, chicco [[d']]uva
  (normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raó /raˈo/ (n, fem)
ragione
  Causa, motiu.
  Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ (n, fem)
reazione

readmetre /re.adˈme.tɾe/ /re.ədˈmə.tɾə/ /re.ədˈmɛ.tɾə/ (v)
riammettere

real (adj)
reale
  Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ (n, fem)
realtà

realització /re.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /re.a.ɫi.za.siˈo/ (n, fem)
realizzazione

realitzador /re.a.ɫi.d͡zaˈðo/ /re.a.ɫi.zaˈðoɾ/ /re.ə.ɫi.d͡zəˈðo/ (n, masc)
realizzatore

realitzar /re.a.ɫiˈd͡za/ /re.a.ɫiˈza/ /re.a.ɫiˈzaɾ/ (v)
realizzare
  Dur a terme, fer real el que es tenia pensat.

reanomenar /re.a.no.meˈna/ /re.a.no.meˈnaɾ/ /re.ə.no.məˈna/ /re.ə.nu.məˈna/ (v)
rinominare

rebeca /reˈbe.ka/ /reˈbɛ.ka/ /reˈβɛ.ka/ /reˈβɛ.kɛ/ /rəˈbə.kə/ /rəˈbɛ.kə/ /rəˈβɛ.kə/ (n, fem)
pisolino
  Dormida curta.

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ (n, fem)
ribellione

rebentada /re.benˈta.ða/ /rə.βənˈta.ðə/ (n, fem)
scoppio

rebentar /re.benˈtaɾ/ /re.βenˈta/ /rə.βənˈta/ (v)
strappare
  Estripar-se una bossa per estar massa plena o qualsevol embolcall per excés de contingut.
uccidere
  Amenaçar de matar o colpejar molt fortament, trencant o badant alguna part del cos.
affaticare
  Sentir-se esgotat físicament.

rebesavi /re.bezˈa.vi/ /re.βezˈa.βi/ /rə.bəzˈa.vi/ /rə.βəzˈa.βi/ (n, masc)
trisnonno, trisavolo

rebesneboda /re.bez.neˈbo.ða/ /rə.βəz.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nipote bisnipote

rebesnebot /re.bez.neˈbot/ /rə.βəz.nəˈβot/ (n, masc)
nipote bisnipote

rebesnét /re.βezˈnet/ /rə.βəzˈnet/ (n, masc)
trinipote

rebesoncle /re.beˈzoŋ.kɫe/ /rə.βəˈzoŋ.kɫə/ (n, masc)
zio bisnonno

rebestia /re.besˈti.a/ /rə.βəsˈti.ə/ (n, fem)
zia bisnonna

rebesàvia /re.bezˈa.vi.a/ /re.βezˈa.βi.a/ /rə.bəzˈa.vi.ə/ /rə.βəzˈa.βi.ə/ (n, fem)
trisnonna

reblar /rebˈbɫa/ /reˈbɫaɾ/ /reˈβɫa/ /rəbˈbɫa/ /rəˈβɫa/ (v)
ribadire
  Doblegar la punta d'un clau clavat de forma que no sobresurti.

rebló /rebˈbɫo/ /reˈbɫo/ /reˈβɫo/ /rəbˈbɫo/ /rəˈβɫo/ (n, masc)
rivetto, ribattino

rebolcar /re.βoɫˈka/ /re.βoɫˈkaɾ/ /rə.βuɫˈka/ (v)
sguazzare

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ (n, masc)
dispensa

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ (v)
ricevere
  Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ (n, masc)
rifiuto
  (esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

rebutjar /re.buˈd͡ʒaɾ/ /re.βuˈd͡ʒa/ /rə.βuˈd͡ʒa/ (v)
respingere
  Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.

recalcitrar /re.kaɫ.siˈtɾa/ /re.kaɫ.siˈtɾaɾ/ /rə.kəɫ.siˈtɾa/ (v)
ricalcitrare

recambró /re.kamˈbɾo/ /rə.kəmˈbɾo/ (n, masc)
stanzino

recapitular /re.ka.pi.tuˈɫa/ /re.ka.pi.tuˈɫaɾ/ /rə.kə.pi.tuˈɫa/ (v)
ricapitolare

recar /reˈka/ /reˈkaɾ/ /rəˈka/ (v)
rammaricarsi

recensió /re.sen.siˈo/ /rə.sən.siˈo/ (n, fem)
recension

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ (adj)
recente

recentment /reˌsemˈmen/ /reˌsemˈment/ /rəˌsemˈmen/ /rəˌsemˈment/ (adv)
recentemente

recepció (n, fem)
reception
  Lloc a l'entrada d'un hotel, en què els hostes demanen habitació i s'inscriuen.
  Acte social de curta durada: l'organitzador envia invitacions i ofereix alguna beguda.
  (esports de pilota) Acció i efecte de controlar la pilota, la bola, el volant o el disc procedent d'una passada.
  (voleibol) Acció de colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ (n, fem)
ricetta
  Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

receptacle /rə.səpˈta.kɫe/ /rə.səpˈta.kɫə/ (n, masc)
ricettacolo

receptor /re.sepˈto/ /re.sepˈtoɾ/ (n, masc)
ricevitore
  Aparell que rep senyals de comunicació d'un altre aparell a distància d'aquest.

recer /raˈse/ /raˈseɾ/ /reˈse/ /reˈseɾ/ /rəˈse/ (n, masc)
riparo

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ (n, fem)
ricerca
  Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

reciclar /re.siˈkɫa/ /re.siˈkɫaɾ/ /rə.siˈkɫa/ (v)
riqualificare
  Donar una nova utilitat a un material que havia estat rebutjat com a inservible.
  Aprendre nous continguts per continuar sent una persona laboralment útil.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ (n, masc)
riciclaggio
  Acció i efecte de reciclar.

recidiva /re.siˈði.va/ /re.siˈði.βa/ /rə.siˈði.və/ /rə.siˈði.βə/ (n, fem)
recidiva

recinte /reˈsin.te/ (n, masc)
recinto

recipient /re.si.piˈen/ /re.si.piˈent/ /rə.si.piˈen/ /rə.si.piˈent/ (n, masc)
recipiente

reclamar /re.kɫaˈma/ /re.kɫaˈmaɾ/ /rə.kɫəˈma/ (v)
reclamare
  Exigir una cosa a la qual se'n té dret.
  Demanar la compareixença.

reclinar /re.kɫiˈna/ /re.kɫiˈnaɾ/ /rə.kɫiˈna/ (v)
reclinare

recloure /reˈkɫɔw.ɾe/ (v)
recludere

recluta /reˈkɫu.ta/ /rəˈkɫu.tə/ (n, neut)
recluta

reclutar /re.kɫuˈta/ /re.kɫuˈtaɾ/ /rə.kɫuˈta/ (v)
reclutare, arruolare

recobrar /re.koˈbɾaɾ/ /re.koˈβɾa/ /rə.koˈbɾa/ /rə.kuˈbɾa/ /rə.kuˈβɾa/ (v)
recuperare

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ (v)
appoggiare

recomanació /re.ko.ma.na.siˈo/ /rə.ko.mə.nə.siˈo/ /rə.ku.mə.nə.siˈo/ (n, fem)
raccomandazione

recomanar /re.ko.maˈna/ /re.ko.maˈnaɾ/ /rə.ko.məˈna/ /rə.ku.məˈna/ (v)
raccomandare

recomençar /re.ko.menˈsa/ /re.ko.menˈsaɾ/ /rə.ko.mənˈsa/ /rə.ku.mənˈsa/ (v)
ricominciari

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ (n, fem)
ricompensa

reconciliar /re.kon.si.ɫiˈa/ /re.kon.si.ɫiˈaɾ/ /rə.kon.si.ɫiˈa/ /rə.kun.si.ɫiˈa/ (v)
riconciliare

reconquerir /re.koŋ.keˈɾi/ /re.koŋ.keˈɾiɾ/ /rə.koŋ.kəˈɾi/ /rə.kuŋ.kəˈɾi/ (v)
riconquistare

reconquesta /re.koŋˈkes.ta/ /rə.koŋˈkes.tə/ /rə.kuŋˈkes.tə/ (n, fem)
riconquista

reconsiderar /re.kon.si.ðeˈɾa/ /re.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /rə.kon.si.ðəˈɾa/ /rə.kun.si.ðəˈɾa/ (v)
riconsiderare

reconstrucció /re.kons.tɾuk.siˈo/ /rə.kons.tɾuk.siˈo/ /rə.kuns.tɾuk.siˈo/ (n, masc)
ricostruzione
  Acció i efecte de reconstruir.

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ (v)
riconoscere
  Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.
  Acceptar, admetre allò que es dubtava.
  Confessar com a cosa pròpia.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ (n, masc)
ricordo, memoria

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ (v)
ricordare

recriminar /re.kɾi.miˈna/ /re.kɾi.miˈnaɾ/ /rə.kɾi.miˈna/ (v)
recriminare

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ (n, masc)
rettangolo

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ (n, masc)
retto
  Part final de l'intestí.

rectificació /rek.ti.fi.ka.siˈo/ /rək.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
rettificazione

rector /rekˈto/ /rekˈtoɾ/ /reˈtoɾ/ /rədˈdu/ /rəkˈto/ /rətˈto/ (adj, masc)
rettore

rectoria /rek.toˈɾi.a/ /rək.toˈɾi.ə/ /rək.tuˈɾi.ə/ (n, fem)
rettorato
  Càrrec i condició de rector, que governa una parròquia.
canonica
  Casa i oficina del rector d’una església.

recursivitat /re.kur.si.βiˈtat/ /re.kuɾ.si.viˈtat/ /re.kuɾ.si.βiˈtat/ /rə.kur.si.βiˈtat/ /rə.kuɾ.si.viˈtat/ (n, fem)
ricorsività

recusar /re.kuˈza/ /re.kuˈzaɾ/ /rə.kuˈza/ (v)
rifiutare

recíproc /reˈsi.pɾok/ /rəˈsi.pɾuk/ (adj, masc)
reciproco

redefinir /re.ðe.fiˈni/ /re.ðe.fiˈniɾ/ /rə.ðə.fiˈni/ (v)
ridefinire

redistribuir /re.ðis.tɾi.buˈiɾ/ /re.ðis.tɾi.βuˈi/ /rə.ðis.tɾi.βuˈi/ (v)
ridistribuire

redossar /re.ðoˈsa/ /re.ðoˈsaɾ/ /rə.ðoˈsa/ /rə.ðuˈsa/ (v)
ridossare

redreç /reˈðɾes/ /rəˈðɾəs/ /rəˈðɾɛs/ (n, masc)
raddrizzatura

redreçar /re.ðɾeˈsa/ /re.ðɾeˈsaɾ/ /rə.ðɾəˈsa/ (v)
addirizzare
  Desfer una torçada o inclinació apareguda.

reducció /re.ðuk.siˈo/ /rə.ðuk.siˈo/ (n, fem)
riduzione

reduflació /re.ðu.fɫa.siˈo/ /rə.ðu.fɫə.siˈo/ (n, fem)
shrinkflation

reduir /re.ðuˈi/ /re.ðuˈiɾ/ /rə.ðuˈi/ (v)
ridurre
  disminuir

redós /reˈðos/ /rəˈðos/ (n, masc)
riparo

reedificar /re.e.ði.fiˈka/ /re.e.ði.fiˈkaɾ/ /rə.ə.ði.fiˈka/ (v)
riedificare

reeixir /re.ejˈʃi/ /re.ejˈʃiɾ/ /re.eˈʃi/ (v)
riuscire
  Una cosa, eixir bé a qui se la proposa.
  Una persona, tenir succés, reeiximent, en quelcom que emprèn.

reemplaçable /re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ (adj)
sostituibile

reenviar /re.em.biˈa/ /re.eɱ.viˈaɾ/ /rə.əm.biˈa/ /rə.əɱ.viˈa/ (v)
rinviare

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ (adj)
referente
  Que fa referència o que expressa una relació.

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ (n, masc)
referente
  Allò que es pren com a model a seguir.

referir /re.feˈɾi/ /re.feˈɾiɾ/ /rə.fəˈɾi/ (v)
fare riferimento, riferire

referència /re.feˈɾɛn.si.a/ (n, masc)
riferimento
  Fet de referir o referir-se.
  Indicació en un text que cita un altre text o un autor per a secundar les idees exposades al primer.
referenze
  (generalment en plural) Informació sobre les qualitats laborals d'una persona, generalment amb la recomanació d'un encarregat d'empresa per al qui s'ha treballat abans.

referèndum /re.feˈɾɛn.dum/ /rə.fəˈɾɛn.dum/ (n, masc)
referendum

refilar /re.fiˈɫa/ /re.fiˈɫaɾ/ /rə.fiˈɫa/ (v)
cinguettare
  (intransitiu) Cantar de forma aguda, prolongada i modulada com el canari, el rossinyol i altres ocells.

reflació /re.fɫa.siˈo/ /rə.fɫə.siˈo/ (n, fem)
reflazione

reflectir /re.fɫekˈti/ /re.fɫekˈtiɾ/ /rə.fɫəkˈti/ (v)
rispecchiare

reflex /reˈfɫɛks/ /rəˈfɫɛks/ (n, masc)
riflesso
  Cosa que es veu reflectida.
  Reacció fisiològica i involuntària davant d'un estímul, l’ordre de la qual s'origina a la medul·la espinal.

reflexionar /re.fɫek.si.oˈna/ /re.fɫek.si.oˈnaɾ/ /rə.fɫək.si.oˈna/ /rə.fɫək.si.uˈna/ (v)
riflettere

reflexiu /re.fɫekˈsiw/ /rə.fɫəkˈsiw/ (adj, masc)
riflessivo

reflexió /re.fɫek.siˈo/ /rə.fɫək.siˈo/ (n, fem)
riflessione
  Acció de reflexionar.

reformar /re.forˈma/ /re.foɾˈmaɾ/ /rə.furˈma/ (v)
riformere
  Modificar una cosa amb la intenció de millorar-la.

refrany /reˈfɾaɲ/ /rəˈfɾaɲ/ (n, masc)
detto

refredar /re.fɾeˈða/ /re.fɾeˈðaɾ/ /rə.fɾəˈða/ (v)
raffreddare
  Reduir la temperatura.
raffreddarsi
  (pronominal) Agafar un refredat.

refredat /re.fɾeˈðat/ /rə.fɾəˈðat/ (n, masc)
raffreddore

refregir /re.fɾeˈd͡ʒi/ /re.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /re.fɾeˈʒi/ /rə.fɾəˈʒi/ (v)
friggere altra volta

refresc /reˈfɾesk/ /rəˈfɾəsk/ /rəˈfɾɛsk/ (n, masc)
fresca

refrescar /re.fɾesˈka/ /re.fɾesˈkaɾ/ /rə.fɾəsˈka/ (v)
rinfrescare

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ (n, masc)
rifugio

regal /reˈɣaɫ/ (n, masc)
regalo, dono

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ (v)
regalare
  Obsequiar graciosament amb un present.

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ (v)
irrigare, annaffiare

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ (n, neut)
reggente

reggaeton /re.ɣeˈton/ (n, masc)
reggaeton

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ (adj, masc)
reggitore

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ (n, masc)
assessore
  Membre del ple d’un ajuntament, responsable de l’administració d'un municipi.

registrar /re.d͡ʒisˈtɾa/ /re.d͡ʒisˈtɾaɾ/ /re.ʒisˈtɾa/ /rə.ʒisˈtɾa/ (v)
registrare

registre /reˈd͡ʒis.tɾe/ /reˈʒis.tɾe/ /rəˈʒis.tɾə/ (n, masc)
registro

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ (n, fem)
regione

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ (n, fem)
regola
  Norma, guia.

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ (n, masc)
regolo, righello

regna /ˈreŋ.na/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.na/ (n, fem)
briglia, redine

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ (n, masc)
regno, reame
  Estat governat o representat per una monarquia.
  Classificació dels ens naturals.

reguitnar /re.ɣinˈna/ /re.ɣinˈnaɾ/ /rə.ɣinˈna/ (v)
scalciare
  Tirar guitzes.

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ (adj)
regolare
  Que segueix una regla.

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ (v)
regolare
  Posar una norma, una regla a seguir.

rei /ˈrɛj/ (n, masc)
re
  Cap del regne, monarca.
  (escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

rei dels peixos (n, masc)
pesce nastro, re di aringhe

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ (adj)
reale

reialme /reˈjaɫ.me/ /rəˈjaɫ.mə/ (n, masc)
regno

reig /ˈret͡ʃ/ (n, masc)
bocca d'oro

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ (n, fem)
regina
  Forma femenina de rei.

reinstal·lar /re.ins.taɫˈɫa/ /re.ins.taɫˈɫaɾ/ /re.ins.taˈɫa/ /rə.ins.təɫˈɫa/ /rə.ins.təˈɫa/ (v)
reinstallare

reintegracionisme /re.in.te.ɣɾa.si.oˈniz.me/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.oˈniz.mə/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.uˈniz.mə/ (n, masc)
reintegrazionismo

reintegració /re.in.te.ɣɾa.siˈo/ /rə.in.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
reintegrazione

reintegrar /re.in.teˈɣɾa/ /re.in.teˈɣɾaɾ/ /rə.in.təˈɣɾa/ (v)
reintegrare

reiterar /re.i.teˈɾa/ /re.i.teˈɾaɾ/ /rə.i.təˈɾa/ (v)
reiterare

reivindicar /re.i.vin.diˈkaɾ/ /re.i.βin.diˈka/ /rə.i.vin.diˈka/ /rə.i.βin.diˈka/ (v)
rivendicare
  Reclamar allò que es creu legítim.

reixa /ˈre.ʃa/ /ˈrej.ʃa/ (n, fem)
inferriata

reixeta /rejˈʃe.ta/ /reˈʃe.ta/ /rəˈʃə.tə/ /rəˈʃɛ.tə/ (n, fem)
griglia

relacionar /re.ɫa.si.oˈna/ /re.ɫa.si.oˈnaɾ/ /rə.ɫə.si.uˈna/ (v)
relazionare

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ (n, fem)
rapporto, relazione

relatar /re.ɫaˈta/ /re.ɫaˈtaɾ/ /rə.ɫəˈta/ (v)
raccontare

relatiu /re.ɫaˈtiw/ (adj, masc)
relativo
  Que està en relació amb alguna cosa

relativament /re.ɫaˌti.vaˈment/ /re.ɫaˌti.βaˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈment/ /rə.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
relativamente

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ (n, fem)
rilassamento

relaxar /re.ɫakˈsa/ /re.ɫakˈsaɾ/ /rə.ɫəkˈsa/ (v)
rilassare

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ (n, fem)
religione

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ (n, masc)
religioso

rellegir /re.ʎeˈd͡ʒi/ /re.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /re.ʎeˈʒi/ /rə.ʎəˈʒi/ (v)
rileggere

relleu /reˈʎew/ /rəˈʎew/ (n, masc)
rilievo

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ (n, fem)
scivolata

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ (v)
scivolare

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ (n, masc)
orologio

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ (n, masc)
remo, canottaggio
  Instrument de fusta que es fa servir per remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ (v)
remare, vogare

rematar /re.maˈta/ /re.maˈtaɾ/ /rə.məˈta/ (v)
finire
  Acabar de matar.

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ (n, masc)
rimedio

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ (v)
rimarginare

remença /reˈmen.sa/ /rəˈmɛn.sə/ (n, fem)
riscatto

remodelar /re.mo.ðeˈɫa/ /re.mo.ðeˈɫaɾ/ /rə.mo.ðəˈɫa/ /rə.mu.ðəˈɫa/ (v)
rimodellare

remolatxa /re.moˈɫa.t͡ʃa/ /rə.moˈɫa.t͡ʃə/ /rə.muˈɫa.t͡ʃə/ (n, fem)
barbabietola

remolc /reˈmoɫk/ /rəˈmoɫk/ (n, masc)
rimorchio

remolí /re.moˈɫi/ /rə.moˈɫi/ /rə.muˈɫi/ (n, masc)
mulinello

remoure /reˈmɔw.ɾe/ /rəˈmɔw.ɾə/ (v)
agitare

remunerar /re.mu.neˈɾa/ /re.mu.neˈɾaɾ/ /rə.mu.nəˈɾa/ (v)
rimunerare

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ (n, masc)
renna

renal /reˈnaɫ/ /rəˈnaɫ/ (adj)
renale
  Relatiu al ronyó.

rendible /renˈdi.bɫe/ /renˈdi.βɫe/ /renˈdib.bɫe/ /rənˈdi.βɫə/ /rənˈdib.bɫə/ (adj)
redditizio
  Que té una bona rendibilitat.

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ (v)
rendere
  Reportar un benefici o utilitat.
arrendersi
  Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

renec /reˈnek/ (n, masc)
parolaccia

renegar /re.neˈɣa/ /re.neˈɣaɾ/ /rə.nəˈɣa/ (v)
rinnegare

renegat /re.neˈɣat/ /rə.nəˈɣat/ (adj, masc)
rinnegato

reng /ˈreŋ/ /ˈreŋk/ /ˈrɛŋ/ /ˈrɛŋk/ (n, masc)
ring
  Espai delimitat, generalment amb unes codes, per fer una competició de lluita.
  Línia on es col·loquen persones o coses l'una al costat de l'altra.

reni (n, masc)
renio

renill /reˈniʎ/ /rəˈniʎ/ (n, masc)
nitrito

renillar /re.niˈʎa/ /re.niˈʎaɾ/ (v)
nitrire

renom (n, masc)
soprannome
  Nom amb què es coneix una persona i que no és el seu propi.
rinomato
  Conegut per la seva bona reputació.

renovable /re.noˈva.bɫe/ /re.noˈβa.βɫe/ /re.noˈβab.bɫe/ /rə.noˈvab.bɫə/ /rə.nuˈvab.bɫə/ /rə.nuˈβa.βɫə/ /rə.nuˈβab.bɫə/ (adj)
rinnovabile

rentadora /ren.taˈðo.ɾa/ /rən.təˈðo.ɾə/ (n, fem)
lavatrice

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ (v)
lavare

renyar /reˈɲa/ /reˈɲaɾ/ /rəˈɲa/ (v)
sgridare

reomplir /re.omˈpli/ /re.omˈpliɾ/ /rə.umˈpli/ (v)
riempire

repapiejar /re.pa.pi.eˈd͡ʒa/ /re.pa.pi.eˈd͡ʒaɾ/ /re.pa.pi.eˈʒa/ /rə.pə.pi.əˈd͡ʒa/ /rə.pə.pi.əˈʒa/ (v)
crema

repartir /re.parˈti/ /re.paɾˈti/ /re.paɾˈtiɾ/ /rə.pərˈti/ (v)
ripartire

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ (n, masc)
pipita

repensar /re.penˈsa/ /re.penˈsaɾ/ /rə.pənˈsa/ (v)
ripensare

repetició (n, fem)
ripetizione
  (esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetidament /re.peˌti.ðaˈmen/ /re.peˌti.ðaˈment/ /rə.pəˌti.ðəˈmen/ /rə.pəˌti.ðəˈment/ (adv)
ripetutamente

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ (v)
ripetere

repic /reˈpik/ /rəˈpik/ (n, masc)
scroscio

repicar /re.piˈka/ /re.piˈkaɾ/ /rə.piˈka/ (v)
scrosciare

reposar /re.poˈza/ /re.poˈzaɾ/ /rə.poˈza/ /rə.puˈza/ (v)
riporre
  Posar de nou.
riposare
  Una substància o un material, deixar de manipular-lo, o de fer altres operacions, perquè faci transformacions naturals per ell mateix.

representació /re.pɾe.zen.ta.siˈo/ /rə.pɾə.zən.tə.siˈo/ (n, fem)
raffigurazione, rappresentazzione
  Grup de persones que assisteixen a una cita en nom d'una altra persona o d'una entitat.
  Interpretar els actors una obra teatral davant d'un públic.
  Expressió, mitjançant símbols, d'una realitat.

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ (adj, neut)
reppresentativo

representar /re.pɾe.zenˈta/ /re.pɾe.zenˈtaɾ/ /rə.pɾə.zənˈta/ (v)
rappresentare
  Imitar la figura d'una cosa a través d'un dibuix o esquema.
  Fer una interpretació en públic.
  Substituir algú en la funció dels seus drets.

repressiu /re.pɾeˈsiw/ /rə.pɾəˈsiw/ (adj, masc)
represivo

represàlia /re.pɾeˈza.ɫi.a/ (n, fem)
rappresaglia

reprimir /re.pɾiˈmi/ /re.pɾiˈmiɾ/ /rə.pɾiˈmi/ (v)
reprimere

reprivatitzar /re.pɾi.va.tiˈzaɾ/ /re.pɾi.βa.tiˈd͡za/ /re.pɾi.βa.tiˈza/ /rə.pɾi.və.tiˈd͡za/ /rə.pɾi.βə.tiˈd͡za/ (v)
riprivatizzare

reproducció /re.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾu.ðuk.siˈo/ (n, fem)
riproduzione

repte /ˈrep.te/ /ˈrəp.tə/ /ˈrɛp.tə/ (n, masc)
sfida
  Objectiu que hom dona prioritat i que requereix cert esforç.
  Acte d'empènyer a algú a un enfrontament.

repudiar /re.pu.ðiˈa/ /re.pu.ðiˈaɾ/ /rə.pu.ðiˈa/ (v)
repudiare

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
reputazione

repòs /reˈpɔs/ /rəˈpɔs/ (n, masc)
riposo

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ (n, fem)
repubblica

requesta /reˈkes.ta/ /rəˈkes.tə/ (n, fem)
richiesta

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ (pronoun)
niente
  (negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ (v)
pregare

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ (n, masc)
riscatto
  Acció de rescatar.
  Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

rescatar /res.kaˈta/ /res.kaˈtaɾ/ /rəs.kəˈta/ (v)
salvare

resclosa /resˈkɫɔ.za/ /resˈkɫɔ.zɔ/ (n, fem)
briglia, diga

resiliència /re.zi.ɫiˈɛn.si.a/ /rə.zi.ɫiˈɛn.si.ə/ (n, fem)
resilienza

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ (n, fem)
resina
  (halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resinós /re.ziˈnos/ /rə.ziˈnos/ (adj, masc)
resinoso

resoldre /reˈzɔɫ.dɾe/ (v)
risolvere
  Donar solució a un problema, una dificultat, una qüestió complexa.
  Decidir, prendre una determinació.

respatller /res.paɫˈɫeɾ/ /res.paʎˈʎe/ /rəs.pəɫˈɫe/ /rəs.pəʎˈʎe/ (n, masc)
schienale

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ (v)
rispettare
  Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ (n, masc)
rispetto

respiració /res.pi.ɾa.siˈo/ /rəs.pi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
respirazione

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ (v)
respirare

resplendir /res.pɫenˈdi/ /res.pɫenˈdiɾ/ (v)
splendere

respondre /resˈpɔn.dɾe/ (v)
rispondere
  (transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

responsabilitat /res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
responsabilità

responsabilitzar /ras.pun.sa.βi.ɾiˈza/ /res.pon.sa.bi.ɫiˈzaɾ/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈza/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
responsabilizzare

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ (n, fem)
risposta
  Acció de respondre una pregunta, una acusació o una objecció, o a qui el crida o li truca.
  Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressaltar /re.saɫˈta/ /re.saɫˈtaɾ/ /rə.səɫˈta/ (v)
risaltare

ressentiment /re.sen.tiˈmen/ /re.sen.tiˈment/ /rə.sən.tiˈmen/ /rə.sən.tiˈment/ (n, masc)
risentimento

ressenya /reˈsɛ.ɲa/ /rəˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
rassegna

ressenyar /re.seˈɲa/ /re.seˈɲaɾ/ /rə.səˈɲa/ (v)
passare in rassegna

ressogra /reˈsɔ.ɣɾa/ /reˈsɔ.ɣɾɔ/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ (n, fem)
socra nonna

ressol /reˈsɔɫ/ /rəˈsɔɫ/ (n, masc)
riverbero

resta /ˈres.ta/ (n, fem)
sottrazione
  Operació matemàtica consistent en calcular allò que queda del total després de perdre o treure'n una part.
resto
  Manera de referir-se a la part que roman d'altres parts ja citades.

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ (v)
restare
  No moure’s del lloc on hom és.
  Subsistir després d'haver-se gastat una quantitat, especialment de diners.
sottrarre
  Treure'n una part del total.
  (aritmètica) Sostreure, esbrinar quina quantitat roman d'un total després d'haver-ne llevat una part.
rinviare
  (esports de pilota) Tornar la pilota, el volant o la bola procedent d'un servei.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ (n, masc)
ristorante

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ (v)
restaurare

restituir /res.ti.tuˈi/ /res.ti.tuˈiɾ/ /rəs.ti.tuˈi/ (v)
restituire
  Tornar, fer recobrar a algú una cosa que havia tingut.
  Tornar una cosa a l’estat que havia tingut.

resultat /re.zuɫˈtat/ (n, masc)
risultato

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ (n, fem)
risurrezione, resurrezione

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ (n, masc)
rete

retallada /re.taˈʎa.ða/ /rə.təˈʎa.ðə/ (n, fem)
ritaglio
  Acció i efecte de retallar.

retaule /reˈtaw.ɫe/ /rəˈtaw.ɫə/ (n, masc)
pala d'altare

reteixir /re.tejˈʃi/ /re.tejˈʃiɾ/ /re.teˈʃi/ /rə.təˈʃi/ (v)
ritessere

retenir /re.teˈni/ /re.teˈniɾ/ /rə.təˈni/ (v)
ritenere
  Impedir la marxa d'algú.

retenyir /re.teˈɲi/ /re.teˈɲiɾ/ /rə.təˈɲi/ (v)
retingere

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ (n, fem)
retina

retirar /re.tiˈɾa/ /re.tiˈɾaɾ/ /rə.tiˈɾa/ (v)
ritirare
  Apartar, allunyar una cosa d'altres.

retornar /re.torˈna/ /re.toɾˈna/ /re.toɾˈnaɾ/ /rə.toɾˈna/ /rə.turˈna/ (v)
ritornare
  Tornar una cosa a qui la tenia abans.
  Tornar al lloc o la situació on era abans.

retorsió /re.toɾ.siˈo/ /rə.tuɾ.siˈo/ (n, fem)
ritorsione

retrat /reˈtɾat/ /rəˈtɾat/ (n, masc)
ritratto

retre /ˈre.tɾe/ /ˈrɛ.tɾə/ (v)
rendere
  Tornar a una persona allò que se li havia pres.
  Concedir a algú allò que li és degut sense que ho demani, només per ser mereixedor.
consegnare
  Renunciar a les aspiracions en ser vençut per un enemic.

retribució /re.tɾi.bu.siˈo/ /rə.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
retribuzione

retrovirus /re.tɾoˈvi.ɾus/ /re.tɾoˈβi.ɾus/ /rə.tɾoˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈβi.ɾus/ (n, masc)
retrovirus

retòrcer /reˈtɔr.se/ /reˈtɔɾ.se/ /reˈtɔɾ.seɾ/ /rəˈtɔr.sə/ (v)
ritorcere
  Tòrcer molt, amb força.
  Unir fils amb una torsió conjunta.

reunir /re.uˈni/ /re.uˈniɾ/ /rə.uˈni/ (v)
riunire
  Unir diferents parts separades.
  Aplegar diverses persones en un mateix lloc.

reunió /re.u.niˈo/ (n, fem)
incontro
riunione
  Conjunt de persones que es troben formalment per tractar algun tema, i el mateix acte.

revaccinar /re.vak.siˈnaɾ/ /re.βak.siˈna/ /rə.vək.siˈna/ /rə.βək.siˈna/ (v)
rivaccinare

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ (v)
rivelare
  Fer conèixer alguna cosa amagada.

revenjar-se /re.veɲˈd͡ʒaɾ.se/ /re.βeɲˈd͡ʒar.se/ /re.βeɲˈd͡ʒaɾ.se/ /rə.vəɲ.ʒərˈsə/ /rə.vəɲˈʒaɾ.sə/ (v)
vendicarsi

revestir /re.vesˈtiɾ/ /re.βesˈti/ /rə.vəsˈti/ /rə.βəsˈti/ (v)
rivestire

reveure /reˈvew.ɾe/ /reˈβew.ɾe/ /rəˈvəw.ɾə/ /rəˈvɛw.ɾə/ /rəˈβɛw.ɾə/ (v)
rivedere

revictimització /re.vik.ti.mi.za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.d͡za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.za.siˈo/ /rə.vik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ /rə.βik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
revittimizzazione

revifar /re.viˈfaɾ/ /re.βiˈfa/ /rə.viˈfa/ /rə.βiˈfa/ (v)
ravvivare

revisar //ɾe.βiˈˈzaɾ/ /re.viˈzaɾ/ /re.βiˈza/ /rə.viˈza/ /rə.βiˈza/ (v)
riesaminare

revisió /re.vi.ziˈo/ /re.βi.ziˈo/ /rə.vi.ziˈo/ /rə.βi.ziˈo/ (n, fem)
revisione

revocar /ra.vuˈka/ /re.voˈkaɾ/ /re.βoˈka/ /rə.voˈka/ /rə.vuˈka/ /rə.βuˈka/ (v)
revocare

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
rivoluzionario
  Relatiu o pertanyent a la revolució.

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ (n, masc)
rivoluzionario
  Individu partidari de la revolució.

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
rivoluzione
  Canvi dràstic polític, social o econòmic.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ (n, fem)
risata

rialler /ri.aˈʎe/ /ri.aˈʎeɾ/ /ri.əˈje/ /ri.əˈʎe/ (adj, masc)
ridente
  Que riu sovint, amb facilitat.
  De bon aspecte que genera un sentiment d’alegria.

riba /ˈri.ba/ (n, fem)
sponda

ribot /riˈβɔt/ (n, masc)
pialla

ric /ˈrik/ (adj, masc)
ricco
  Amb molts diners o recursos.

ridícul /riˈði.kuɫ/ (adj, masc)
ridicolo
  Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ (n, masc)
corrente, ruscello

rifa /ˈri.fa/ /ˈri.fə/ (n, fem)
riffa

rifar /riˈfa/ /riˈfaɾ/ (v)
sorteggiare

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ (n, fem)
rima
  Concordança fonètica entre paraules a partir de la darrera vocal accentuada, especialment al final dels versos d'un poema.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ (n, masc)
rinoceronte

riquesa /riˈke.za/ /riˈkə.zə/ /riˈkɛ.zə/ (n, fem)
ricchezza

risc (n, masc)
rischio

ritme /ˈrid.me/ (n, masc)
ritmo

riu (n, masc)
fiume, rivo
  Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ (n, masc)
risata, riso
  El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ (v)
ridere, risata
  Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ (n, neut)
rivale

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ (n, fem)
vestiti, abbigliamento

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ (v)
rubare

robatori /ro.baˈtɔ.ɾi/ /ro.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.βəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
rapina

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ (n, masc)
robot
  Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
  (tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ (adj, masc)
robusto

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ (n, masc)
rubino
  Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

roc /ˈrɔk/ (n, masc)
rocco
  (heràldica) Representació heràldica de la torre o roc del joc d'escacs

rocambolesc /ro.kam.boˈɫesk/ /ru.kəm.buˈɫɛsk/ (adj, masc)
rocambolesco

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ (n, fem)
ruota
  Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.

roda de fira (n, fem)
ruota panoramica

rodal /roˈðaɫ/ /ruˈðaɫ/ (n, masc)
rotolo
  Espai amb forma circular.

rodalia /ro.ðaˈɫi.a/ /ro.ðəˈɫi.ə/ /ru.ðəˈɫi.ə/ (n, fem)
dintorni

rodamón /ˌrɔ.ðaˈmon/ /ˌrɔ.ðəˈmon/ (n, neut)
giramondo

rodar /roˈða/ /roˈðaɾ/ /ruˈða/ (v)
rotare
  Moure's fent voltes com una roda.
girare
  Recórrer un lloc d’un costat a l’altre.

rodella /roˈðe.ʎa/ /roˈðe.ʎə/ /ruˈðe.ʎə/ (n, fem)
rotella
  Escut circular que s'emprava per protegir el cos pel davant mentre l'esquena quedava protegida amb la d'un company.

rodeta /roˈðe.ta/ /roˈðə.tə/ /ruˈðɛ.tə/ (n, fem)
rotella

rodi (n, masc)
rodio

rodolí (n, masc)
distico
  Conjunt dels dos versos de cada quadre d'un auca i per extensió, conjunt de dos versos aparellats.

rodona /roˈðo.na/ /roˈðo.nə/ /ruˈðo.nə/ (n, masc)
semibreve

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ (adj, masc)
rotondo
  De forma de cercle.

roent /roˈen/ /roˈent/ /ruˈen/ (adj, masc)
raggante

roentgeni (n, masc)
roentgenio

rogenc /ruˈʒɛŋ/ (adj, masc)
rossastro

rom /ˈrom/ (n, masc)
rum
  (aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romaic /roˈmajk/ /ruˈmajk/ (adj, masc)
romaico
  neogrec (relatiu al grec modern)

romaic /roˈmajk/ /ruˈmajk/ (n, masc)
romaico
  grec modern

romandre /roˈman.dɾe/ /roˈman.dɾə/ /ruˈman.dɾə/ (v)
rimanere

romanent /ro.maˈnen/ /ro.maˈnent/ /ro.məˈnent/ /ru.məˈnen/ (n, masc)
rimanenza
  Part del benefici d'una empresa, pendent d'ésser repartit entre els socis.

romanista /ro.maˈnis.ta/ /ro.maˈnis.te/ /ro.məˈnis.tə/ /ru.məˈnis.tə/ (n, neut)
romanista
  Expert en dret romà.
  Estudiós de la romanística, les llengües romàniques.

romanització /ro.ma.ni.d͡za.siˈo/ /ro.ma.ni.za.siˈo/ /ru.mə.nid.zə.siˈo/ (n, fem)
romanizzazione

romantitzar /ro.man.tiˈd͡za/ /ro.man.tiˈza/ /ro.man.tiˈzaɾ/ /ro.mən.tiˈd͡za/ /ru.mən.tiˈd͡za/ (v)
romantizzare

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ (adj, masc)
romancio
  De la llengua pròpia dels Grisons.

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ (n, masc)
romancio
  Varietat occidental del retoromànic parlat en el cantó suís dels Grisons.

romanç /roˈmans/ /ruˈmans/ (n, masc)
volgare
  Llengua romànica, llengua derivada del llatí.
romanzo
  Narració medieval en llengua romànica de les aventures d’un heroi.
romance
  Composició poètica que consta de versos parells amb rima assonant.

romança /roˈman.sa/ /roˈman.sə/ /ruˈman.sə/ (n, fem)
romanza
  Composició lírica escrita per a ser cantada.

romanço /roˈman.so/ /ruˈman.su/ (n, masc)
storie
  (plural) dilacions, històries vanes

romanès /ro.məˈnəs/ /ru.məˈnɛs/ (n, masc)
rumeno
  (masculí singular) Llengua romànica parlada principalment a Romania i a Moldàvia.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ (n, masc)
rosmarino
  (botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).

romboïdal /rom.bo.iˈðaɫ/ /rum.bu.iˈðaɫ/ (adj)
romboidale

romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ (n, masc)
romeo

rompre el glaç (v)
rompere il ghiaccio

romà /roˈma/ /ruˈma/ (adj, masc)
romano
  Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

romàntic /roˈman.tik/ /ruˈman.tik/ (adj, masc)
romantico

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ (adj, masc)
rauco
  Que té ronquera.
affiocato
  Veu o so tosc i aspre.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ (n, masc)
russo
  Soroll que es fa roncant.

roncador /roŋ.kaˈðo/ /roŋ.kaˈðoɾ/ /roŋ.kəˈðo/ /ruŋ.kəˈðo/ (n, masc)
pesce arabo

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ (v)
russare, ronfare

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ (n, masc)
rene
  Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

roquet /roˈket/ /roˈkət/ /ruˈkɛt/ (n, masc)
rocchetto
  Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ (adj, masc)
biondo

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (adj)
rosa
  De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (n, fem)
rosa
  (botànica) Flor que cria el roser.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (n, masc)
rosa
  Color format a partir del vermell i el blanc.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ (n, fem)
rugiada

rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ (n, fem)
rosalia

rosar /roˈza/ /roˈzaɾ/ /ruˈza/ (v)
brinare

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ (n, masc)
rosario
  (religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ (v)
rosicchiare
  Mossegar una cosa dura emportant-se petites parts, esmicar-la a poc a poc.
divorare, rodere
  Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ (n, fem)
papavero

rossejar /ro.seˈd͡ʒa/ /ro.seˈd͡ʒaɾ/ /ro.seˈʒa/ /ro.səˈd͡ʒa/ /ru.səˈʒa/ (v)
rosolare
  (transitiu, cuina) Torrar lleugerament prenent un color més fosc.

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ (n, masc)
usignolo
  Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).
finferlo
  Bolet de color groguenc comestible (Cantharellus cibarius).

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ (n, masc)
al forno

rot /ˈrot/ (n, masc)
rutto

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ (v)
eruttare

rotllana /roɫˈɫa.nə/ /roʎˈʎa.na/ /ruɫˈɫa.nə/ /ruʎˈʎa.nə/ (n, fem)
cerchio

rotlle /ˈrɔ.ʎe/ /ˈrɔɫ.ɫə/ /ˈrɔʎ.ʎe/ /ˈrɔʎ.ʎə/ (n, masc)
anello

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ (n, fem)
rotatoria
  Cruïlla amb un illot central i una calçada circular on conflueixen les diferents vies d’intersecció.

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ (n, masc)
quercia, farnia

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ (n, masc)
ruggine
  Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
rosso d'uovo, tuorlo
  Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rovellar /ro.veˈʎaɾ/ /ro.vəˈʎa/ /ro.βeˈʎa/ /ru.vəˈja/ /ru.βəˈʎa/ (v)
ossidare

roí /roˈi/ /ruˈi/ (adj, masc)
vile

rubidi (n, masc)
rubidio

rude /ˈru.ðe/ /ˈru.ðə/ (adj)
rude

rufa /ˈru.fa/ /ˈru.fə/ (n, fem)
bufera

ruixar /rujˈʃa/ /rujˈʃaɾ/ /ruˈʃa/ (v)
spruzzare

ruixat /rujˈʃat/ /ruˈʃat/ (n, masc)
doccia

rumb /ˈrum/ /ˈrump/ /ˈrump/ (n, masc)
direzione

rumiar /ru.miˈa/ /ru.miˈaɾ/ (v)
rimuginare

rumor (n)
romore, pettegolezzo

rural /ruˈɾaɫ/ (adj)
rurale

rusc /ˈrusk/ (n, masc)
alveare, arnia

russo-ucraïnès /ˌru.so.kɾə.iˈnəs/ /ˌru.so.u.kɾa.iˈnes/ /ˌru.su.kɾə.iˈnɛs/ (adj, masc)
russo-ucraino

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ (n, fem)
via

ruteni (n, masc)
rutenio

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ (n, masc)
rutherfordio

rutllar /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫaɾ/ /ruʎˈʎa/ (v)
andare
  Estar en funcionament un mecanisme.
  Voltar una cosa sobre ella mateixa.
  Anar amb fluïdesa.

ruïna /ruˈi.na/ (n, fem)
rovina

ràbia /ˈra.bi.a/ (n, fem)
rabbia
  Ira, sentiment d'odi i agressivitat.
  Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ (n, fem)
radio
  Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràfega /ˈra.fe.ɣa/ (n, fem)
raffica

ràpid /ˈra.pit/ (adj, masc)
rapido, veloce
  Que va a molta velocitat.

rèmol /ˈrɛ.moɫ/ /ˈrɛ.muɫ/ (n, masc)
rombo chiodato

rèmora /ˈrɛ.mo.ɾa/ /ˈrɛ.mo.ɾə/ /ˈrɛ.mu.ɾə/ (n, fem)
remora
  (figurat) Per extensió, obstacle o càrrega que dificulta l'avanç de quelcom.

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ (n, masc)
reptile, rettile

rígid /ˈri.d͡ʒit/ /ˈri.ʒit/ (adj, masc)
rigido

rímel /ˈri.meɫ/ /ˈri.məɫ/ (n, masc)
rimmel

rínxol /ˈriɲ.t͡ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃuɫ/ (n, masc)
ricciolo

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ (n, fem)
rotula

rúbrica /ˈru.bɾi.ka/ /ˈru.βɾi.kə/ (n, fem)
firma
  Conjunt de traços que fa servir una persona, generalment sempre iguals, per identificar-se en una signatura.

rústic /ˈrus.tik/ (adj, masc)
rustico

sa /sa/ /sə/ (adj, masc)
sano
  Que té salut i no està malalt.

saba /ˈsa.ba/ (n, fem)
linfa

sabata /saˈba.ta/ (n, fem)
scarpa

sabatejar /sa.ba.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βa.teˈd͡ʒa/ /sa.βa.teˈʒa/ /sə.bə.təˈd͡ʒa/ /sə.bə.təˈʒa/ /sə.βə.təˈʒa/ (v)
calpestare

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ (n, masc)
calzolaio
  Persona que fa o ven sabates.

sabatilla /sa.baˈti.ʎa/ /sə.βəˈti.ʎə/ (n, fem)
pantofola
  Sabata lleugera per estar per casa.

sabatitzar /sa.βa.tiˈd͡za/ /sa.βa.tiˈzaɾ/ /sə.βə.tiˈd͡za/ (v)
sabatizzare

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ (n, masc)
saggezza
  Coneixement profund.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ (v)
sapere, conoscere
  (transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
  (transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.
sapere
  (intransitiu) Tenir sabor.

saboga /saˈbɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣɔ/ /səˈβɔ.ɣə/ (n, fem)
cheppia, alosa
  (Alosa alosa)

sabonera /sa.boˈne.ɾa/ /sə.boˈne.ɾə/ /sə.buˈne.ɾə/ /sə.βuˈne.ɾə/ (n, fem)
schiuma

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ (n)
sapore

sabotejar /sa.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βo.teˈd͡ʒa/ /sa.βo.teˈʒa/ /sə.bo.təˈd͡ʒa/ /sə.bu.təˈʒa/ /sə.βu.təˈʒa/ (v)
sabotare

sabó /saˈbo/ (n, masc)
sapone

sac /ˈsak/ (n, masc)
sacco
  Receptacle de roba.

sac de gemecs (n, masc)
cornamusa

sacerdot /sa.seɾˈðɔt/ (n, masc)
sacerdote

sacerdotal /sa.seɾ.ðoˈtaɫ/ /sə.sər.duˈtaɫ/ /sə.sər.ðuˈtaɫ/ /sə.səɾ.ðoˈtaɫ/ (adj)
sacerdotale

sacre /ˈsa.kɾe/ /ˈsa.kɾə/ (n, masc)
sacro

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ (n, masc)
sacrificio

safari /saˈfa.ɾi/ /səˈfa.ɾi/ (n, masc)
safari

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ (n, fem)
vassoio

safir /səˈfir/ (n, masc)
zaffiro

safrà /səˈfɾa/ (n, masc)
zafferano

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (n, masc)
sagitario
  (històric) Soldat tirador de sagetes.

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (n, neut)
Sagitario
  Persona del signe zodiacal de Sagitari.

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ (adj)
sanguinante
  Que perd sang, que sagna.
sanguinoso
  De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ (v)
sanguinare
  (intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.

sagnat /saŋˈnat/ /saɡˈnat/ /səŋˈnat/ (n, masc)
capoverso
  Resultat de sagnar un text, de començar-lo més endins de la caixa.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ (n, masc)
sacramento

sagrari /saˈɣɾa.ɾi/ /səˈɣɾa.ɾi/ (n, masc)
tabernacolo
  Receptacle on es guarda l’eucaristia.

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ (adj, masc)
sacro

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ (n, masc)
sagrestano, sacrestano

sagí /saˈd͡ʒi/ /saˈʒi/ /səˈʒi/ (n, masc)
grasso
  Greix animal.

saig /ˈsat͡ʃ/ (n, masc)
sbirro
  (històric) Oficial de justícia a les ordres de jutges i autoritats: citacions, embargaments, detencions i execució de penes.

sal (n, fem)
sale
  Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.
  (química) Compost derivat de la neutralització d’un àcid amb una base o un metall.

sala /ˈsa.ɫa/ (n, fem)
sala

sala d'operacions (n, fem)
sala operatoria

sala de cinema (n, fem)
sala cinematografica
  Espai condicionat per la projecció de pel·lícules cinematogràfiques.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ (n, masc)
salario
  Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

saldo /ˈsaɫ.do/ /ˈsaɫ.du/ (n, masc)
saldo
  Diferència entre els ingressos o l'haver i el deure.
  Article venut a baix preu, per ser de baixa qualitat o per estar fora de la moda.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ (n, masc)
saliera

saleta /saˈɫe.ta/ /səˈɫə.tə/ /səˈɫɛ.tə/ (n, fem)
stanzino

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ (n, fem)
saliva

salivera /sa.ɫiˈve.ɾa/ /sa.ɫiˈβe.ɾa/ /sə.ɫiˈve.ɾə/ /sə.ɫiˈβe.ɾə/ (n, fem)
schiuma
  Escuma en la boca provocada per excés de salivació.

salmodiar /saɫ.mo.ðiˈa/ /saɫ.mo.ðiˈaɾ/ /səɫ.mo.ðiˈa/ /səɫ.mu.ðiˈa/ (v)
salmodiare
  (per extensió) Cantar o recitar monòtonament.

salmonel·la /saɫ.moˈnɛ.ɫa/ /saɫ.moˈnɛ.ɫɛ/ /saɫ.moˈnɛɫ.ɫa/ /səɫ.moˈnɛɫ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛɫ.ɫə/ (n, fem)
salmonella

salmó /səɫˈmo/ (adj)
salmone
  Que és de color rosat com el salmó.

salmó /səɫˈmo/ (n, masc)
salmone
  Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
  Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

saloma /saˈɫo.ma/ /səˈɫo.mə/ (n, fem)
ciurma

salpa /ˈsaɫ.pa/ /ˈsaɫ.pə/ (n, fem)
sarpa

salpar /saɫˈpa/ /saɫˈpaɾ/ /səɫˈpa/ (v)
salpare

salpingitis /saɫ.piɲˈd͡ʒi.tis/ /səɫ.piɲˈʒi.tis/ (n, fem)
salpingite

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ (n, fem)
salsa
  Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsera /saɫˈse.ɾa/ /səɫˈse.ɾə/ (n, fem)
salsiera
  Recipient destinat a contenir i servir a taula salses.

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ (n, masc)
salto
  Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ (n, masc)
cavalletta
  Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ (v)
saltare
  Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.
  Passar per alt, ometre.
  (cuina) Fregir a foc viu i remenant la vianda.

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ (n, masc)
salterio
  Recull de salms.
  Instrument cordòfon antic, anàleg a la cítara, que es toca amb un plectre o amb martells.

saludable /sa.ɫuˈða.bɫe/ /sa.ɫuˈða.βɫe/ /sa.ɫuˈðab.bɫe/ /sə.ɫuˈða.βɫə/ /sə.ɫuˈðab.bɫə/ (adj)
salubre

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ (v)
salutare

salut /saˈɫut/ (Interjection)
salute
  Exclamació feta en esternudar.

salut /saˈɫut/ (n, fem)
salute
  Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ (n, masc)
saluto
  Salutació, acció de saludar.

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ (n, masc)
salvatore

salvaguarda /saɫ.vaˈɣwaɾ.ða/ /saɫ.βaˈɣwar.ða/ /saɫ.βaˈɣwaɾ.ða/ /səɫ.vəˈɣwaɾ.ðə/ /səɫ.βəˈɣwar.də/ (n, fem)
salvaguardia

salvament /saɫ.vaˈment/ /saɫ.βaˈmen/ /səɫ.vəˈmen/ /səɫ.vəˈment/ /səɫ.βəˈmen/ /ˌsaɫ.vaˈment/ /ˌsaɫ.vəˈmen/ /ˌsaɫ.vəˈment/ /ˌsaɫ.βaˈmen/ /ˌsaɫ.βəˈmen/ (n, masc)
salvamento

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ (v)
salvare

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ (adj)
selvaggio, selvatico
  No domesticat.
  No cultivat, silvestre.

salze /ˈsaɫ.ze/ (n, masc)
salice, salcio

saló /saˈɫo/ /səˈɫo/ (n, masc)
salone

samari /səˈma.ɾi/ (n, masc)
samario

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ (n, fem)
camiciola
  Peça interior de roba que cobreix bona part del tronc, normalment fins poc més enllà de la cintura.
  Peça de roba lleugera de coll tancat i màniga curta.

sandvitx /sandˈbit͡ʃ/ /sandˈvit͡ʃ/ /sanˈbit͡ʃ/ /səɱˈvit͡ʃ/ (n, masc)
sandwich

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ (n, fem)
sandalos, sandalo

sanejament /sa.ne.d͡ʒaˈmen/ /sa.ne.d͡ʒaˈment/ /sa.ne.ʒaˈmen/ /sə.nə.ʒəˈmen/ /sə.nə.ʒəˈment/ (n, masc)
prosciugamento

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ (n, fem)
sangue

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ (n, fem)
sanguisuga, mignatta

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
sanitario
  Referent a la sanitat.

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ (n, masc)
sanitario
  Persona d’un cos de sanitat.
  Aparell d’higiene de la cambra de bany.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ (adj, masc)
santo
  Venerable per motius religiosos.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ (n, masc)
santo
  Títol amb què l'Església catòlica distingeix a les persones que han realitzat dos miracles en nom del cristianisme.

sant i senya (n, masc)
parola d'ordine

santabàrbara /ˌsan.taˈbaɾ.ba.ɾa/ /ˌsan.təˈβar.bə.ɾə/ (n, fem)
santabarbara

santament /ˌsan.taˈmen/ /ˌsan.taˈment/ /ˌsan.təˈmen/ /ˌsan.təˈment/ (adv)
santamente

santificar /san.ti.fiˈka/ /san.ti.fiˈkaɾ/ /sən.ti.fiˈka/ (v)
santificare

santuari /san.tuˈa.ɾi/ /sən.tuˈa.ɾi/ (n, masc)
santuario

saqueig /saˈket͡ʃ/ /səˈkət͡ʃ/ /səˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
saccheggio

saquejar /sa.keˈd͡ʒa/ /sa.keˈd͡ʒaɾ/ /sa.keˈʒa/ /sə.kəˈd͡ʒa/ /sə.kəˈʒa/ (v)
saccheggiare

sarabanda /sa.ɾaˈban.da/ /sə.ɾəˈβan.də/ (n, fem)
sarabanda

sarau /saˈɾaw/ /səˈɾaw/ (n, masc)
serata
  Ball o convit amb música entre persones de distinció, generalment celebrat cap al vespre.

sarcòfag /saɾˈkɔ.fak/ /sərˈkɔ.fək/ (n, masc)
sarcofago

sard (adj, masc)
sardo
  Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sard (n, masc)
sardo
  Natiu de Sardenya.
  (només singular) Llengua històricament parlada a Sardenya.

sardina /sərˈdi.nə/ (n, fem)
sardina, sarda

sarg /ˈsark/ (n, masc)
zacaro
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Diplodus sargus sargus)

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ (n, fem)
lucertola

sari /ˈsa.ɾi/ (n, masc)
sari

sarraí /sa.raˈi/ /sə.rəˈi/ (adj, masc)
saraceno

sarrussòfon /sa.ruˈsɔ.fon/ /sə.ruˈsɔ.fun/ (n, masc)
sarrusofono

sarró /saˈro/ /səˈro/ (n, masc)
cartella

sarsuela /sar.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫɛ/ /sər.suˈɛ.ɫə/ (n, fem)
asseruola
  Recipient per cuinar fet de terra cuita, ample i no gaire fons, generalment emprat per fer plats de peix amb suc.
zarzuela
  Gènere per ser representat, semblant a l'òpera, que alterna fragments de cançó lírica amb altres dialogats.

sasserès /sa.seˈɾes/ /sə.səˈɾəs/ /sə.səˈɾɛs/ (adj, masc)
sassarese
  Relatiu o pertanyent a Sàsser o a la seva parla.

sasserès /sa.seˈɾes/ /sə.səˈɾəs/ /sə.səˈɾɛs/ (n, masc)
sassarese
  Persona que habita o és originària de Sàsser.
  (només singular) Parla pròpia de Sàsser.

sassànida (adj)
sasanidi

sastre /ˈsas.tɾe/ (n, masc)
sarto

sastressa /sasˈtɾe.sa/ /səsˈtɾə.sə/ /səsˈtɾɛ.sə/ (n, fem)
sarta

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ (n, fem)
soddisfazione

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ (v)
soddisfare, accontentare
  Acomplir un anhel o una necessitat.

saturnisme /sa.tuɾˈniz.me/ /sə.turˈniz.mə/ (n, masc)
saturnismo

satèl·lit /saˈtɛɫ.ɫit/ /səˈtɛɫ.ɫit/ (n, masc)
satellite

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ (n, fem)
sauna

saure /ˈsaw.ɾe/ /ˈsaw.ɾə/ (n, masc)
sauro

savi /ˈsa.βi/ (adj, masc)
sapiente
  Que acumula molts sabers, molts coneixements.
ammaestrato
  D’un animal, que té habilitats.
savio
  Assenyat, que actua apropiadament.

savi /ˈsa.βi/ (n, masc)
savio
  Persona que acumula molts sabers, molts coneixements.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ (n, fem)
sagezza, saggezza

saxòfon /sakˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fun/ (n, masc)
sassofono

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ (n, masc)
seaborgio

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ (adj, masc)
secco
  Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ (n, fem)
zecca

secant /seˈkan/ /seˈkant/ /səˈkan/ /səˈkant/ (adj)
secante

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ (adj, masc)
segreto
  Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ (n, masc)
segreto

secretar /se.kɾeˈta/ /se.kɾeˈtaɾ/ /sə.kɾəˈta/ (v)
secernere

secretari /se.kɾeˈta.ɾi/ /sə.kɾəˈta.ɾi/ (n, masc)
segretario

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ (n, fem)
setta

sector /sekˈto/ /sekˈtoɾ/ /səkˈto/ (n, masc)
settore

secular /se.kuˈɫaɾ/ /sə.kuˈɫa/ /sə.kuˈɫar/ (adj)
secolare
  (religió) terrenal, mundà, no espiritual

secularització /se.ku.la.ri.za.siˈo/ /se.ku.ɫa.ri.d͡za.siˈo/ /sə.ku.ɫə.rid.za.siˈo/ (n, fem)
secolarizzacione

secularitzar //se.ku.ɫa.ɾiˈd͡ˈza/ /se.ku.ɫa.riˈzaɾ/ /sə.ku.ɫə.ridˈza/ (v)
secolarizzare

secundar /se.kunˈda/ /se.kunˈdaɾ/ /sə.kunˈda/ (v)
assecondare

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ (n, fem)
seta

sedar /seˈða/ /seˈðaɾ/ (v)
sedare

sedegar /se.ðeˈɣa/ /se.ðeˈɣaɾ/ /sə.ðəˈɣa/ (v)
vagheggiare

sedegós /se.ðeˈɣos/ /sə.ðəˈɣos/ (adj, masc)
assetato

sedentari /se.ðenˈta.ɾi/ /sə.ðənˈta.ɾi/ (adj, masc)
sedentario

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ (n, fem)
sedizione

sediment /se.ðiˈment/ /sə.ðiˈmen/ (n, masc)
sedimento

sedimentar /se.ði.menˈta/ /se.ði.menˈtaɾ/ /sə.ði.mənˈta/ (v)
sedimentare

sedimentari /se.ði.menˈta.ɾi/ /sə.ði.mənˈta.ɾi/ (adj, masc)
sedimentario

seduir /se.ðuˈi/ /se.ðuˈiɾ/ /sə.ðuˈi/ (v)
sedure, sedurre
  Guanyar-se una persona el favor sexual d'una altra.

sedàs /seˈðas/ /səˈðas/ (n, masc)
setaccio

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ (v)
mietere
  (agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ (n, masc)
francobollo, bollo
  Objecte destinat estampar alguna mena de marca que té perfilada en volum. Aquesta marca s'utilitza principalment per a indicar una propietat, una autenticitat o la identificació de l'emissor.
  Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segellar /se.d͡ʒeˈʎa/ /se.d͡ʒeˈʎaɾ/ /se.ʒeˈʎa/ /sə.ʒəˈʎa/ (v)
sigillare

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ (n, masc)
secolo

segon /seˈɣon/ (n, masc)
secondo
  Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ (number)
secondo
  (ordinal) Que va just darrere del primer.

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ (conjunction)
secondo, in base

segregació (n, fem)
segregazione

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ (v)
segregare

seguici /seˈɣi.si/ /səˈɣi.si/ (n, masc)
seguito

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ (v)
seguire
  Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.
  En una successió, una sèrie ordenada, anar just a darrere d’un altre element, estar situat just després.
  Anar per un trajecte sense abandonar-lo.
  Mantenir una direcció, mètode, línia de conducta.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ (adj, masc)
sicuro
  ferm, sense perill
  cert, evident

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ (n, fem)
sicurezza
  Absència de perill, qualitat de segur.

segó /seˈɣo/ /səˈɣo/ (n, masc)
crusca

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ (n, masc)
seduta, sedile

seitó /sejˈto/ /səjˈto/ (n, masc)
acciuga

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ (number)
sessanta

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ (number)
sessantacinque

seixanta-cinquè /sejˌʃan.ta.siŋˈke/ /seˌʃan.ta.siŋˈke/ /səˌʃan.tə.siŋˈkə/ /səˌʃan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
sessantacinquesimo

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ (number)
sessantadue

seixanta-dosè /sejˌʃan.ta.ðoˈze/ /seˌʃan.ta.ðoˈze/ /səˌʃan.tə.ðoˈzə/ /səˌʃan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
sessantaduesimo

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ (number)
sessantanove

seixanta-novè /sejˌʃan.ta.noˈve/ /sejˌʃan.ta.noˈβe/ /seˌʃan.ta.noˈβe/ /səˌʃan.tə.noˈvə/ /səˌʃan.tə.nuˈvɛ/ /səˌʃan.tə.nuˈβɛ/ (number)
sessantanovesimo

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ (number)
sessantaquattro

seixanta-quatrè /sejˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /seˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
sessantaquattresimo

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ (number)
sessantasette

seixanta-setè /sejˌʃan.ta.seˈte/ /seˌʃan.ta.seˈte/ /səˌʃan.tə.səˈtə/ /səˌʃan.tə.səˈtɛ/ (number)
sessantasettesimo

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ (number)
sessantasei

seixanta-sisè /sejˌʃan.ta.siˈze/ /seˌʃan.ta.siˈze/ /səˌʃan.tə.siˈzə/ /səˌʃan.tə.siˈzɛ/ (number)
sessantaseiesimo

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ (number)
sessantatré

seixanta-tresè /sejˌʃan.ta.tɾeˈze/ /seˌʃan.ta.tɾeˈze/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzə/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
sessantatreesimo

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ (number)
sessantuno

seixanta-unè /sejˌʃan.ta.uˈne/ /seˌʃan.ta.uˈne/ /səˌʃan.tə.uˈnə/ /səˌʃan.tə.uˈnɛ/ (number)
sessantunesimo

seixanta-vuit /sejˌʃan.taˈvujt/ /sejˌʃan.taˈβujt/ /seˌʃan.taˈβujt/ /səˌʃan.təˈvujt/ /səˌʃan.təˈβujt/ (number)
sessantotto

seixanta-vuitè /sejˌʃan.ta.vujˈte/ /sejˌʃan.ta.βujˈte/ /seˌʃan.ta.βwiˈte/ /səˌʃan.tə.vujˈtə/ /səˌʃan.tə.vujˈtɛ/ /səˌʃan.tə.βujˈtɛ/ (number)
sessantottesimo

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ (number)
sessantesimo

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ (v)
selezionare

selecció /se.ɫek.siˈo/ /sə.ɫək.siˈo/ (n, fem)
selezione

selectivitat /se.ɫek.ti.viˈtat/ /se.ɫek.ti.βiˈtat/ /sə.ɫək.ti.viˈtat/ /sə.ɫək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
selectività

seleni /səˈɫɛ.ni/ (n, masc)
selenio

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ (n, fem)
selenita
  Sulfat de calç cristal·litzat.

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ (n, neut)
selenite
  Nom dels personatges ficticis, habitants de la Lluna, creats per Llucià de Samosata en el seu llibre "Història vertadera".

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ (n, fem)
sella

selva /ˈseɫ.va/ /ˈseɫ.βa/ /ˈsəɫ.və/ /ˈsɛɫ.və/ /ˈsɛɫ.βə/ (n, fem)
selva

selvàtic /seɫˈva.tik/ /seɫˈβa.tik/ /səɫˈva.tik/ /səɫˈβa.tik/ (adj, masc)
forestale

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ (adj)
simile
  Que és gairebé igual a un altre.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ (v)
sembrare

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ (v)
seminare

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ (n, masc)
seme

sement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ (n, masc)
seme

semicorxera /ˌse.mi.koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /ˌsə.mi.koɾˈʃə.ɾə/ /ˌsɛ.mi.kurˈʃɛ.ɾə/ (n, fem)
semicroma

semifusa /ˌse.miˈfu.za/ /ˌsə.miˈfu.zə/ /ˌsɛ.miˈfu.zə/ (n, fem)
semibiscroma

semigarrapatea /ˌse.mi.ɣa.ra.paˈte.a/ /ˌsə.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ /ˌsɛ.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ (n, fem)
semifusa

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ (n, masc)
seminario
  Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.
  Curs breu de formació amb sessions de treball de grup sota la tutela d'un professor especialitzat.

sempre /ˈsem.pɾe/ (adv)
sempre

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ (n, masc)
semaforo

senar /seˈna/ /seˈnaɾ/ /səˈna/ (adj)
dispari

senat /seˈnat/ /səˈnat/ (n, masc)
senato

sencer /senˈse/ /senˈseɾ/ /sənˈsə/ /sənˈsɛ/ (adj, masc)
intero

senderi /senˈðɛ.ɾi/ /sənˈðɛ.ɾi/ (n, masc)
senno

senderisme /sen.deˈɾiz.me/ (n, masc)
escursionismo
  Pràctica excursionista que consisteix a recórrer senders de gran recorregut.

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ (n, masc)
cinghiale

sensacional /sen.sa.si.oˈnaɫ/ /sən.sə.si.uˈnaɫ/ (adj)
sensazionale

sensació (n, fem)
sensazione

sensat /senˈsat/ /sənˈsat/ (adj, masc)
sensato

sensatament /senˌsa.taˈmen/ /senˌsa.taˈment/ /sənˌsa.təˈmen/ /sənˌsa.təˈment/ (adv)
sensatamente

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ (preposition)
senza

sense mida (adv)
fuor di misura

sensesostre /ˌsen.seˈsos.tɾe/ /ˌsɛn.səˈsos.tɾə/ (n, neut)
senzatetto

sensible /senˈsi.bɫe/ /senˈsi.βɫe/ /senˈsib.bɫe/ /sənˈsi.βɫə/ /sənˈsib.bɫə/ (adj)
sensibile
  Que està dotat de sensibilitat.

sentiment /sen.tiˈmen/ /sen.tiˈment/ /sən.tiˈmen/ /sən.tiˈment/ (n, masc)
sentimento
  Experiència subjectiva de l'emoció, estable i més o menys duradora.

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ (n, masc)
sentinella

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ (v)
sentire
  Percebre amb els sentits, tret del visual.
  Tenir una sensació, una percepció, experimentar un sentiment, una emoció.
sentire, udire
  Percebre sons mitjançant l'oïda.

sentir-se /senˈtiɾ.se/ /sənˈtir.sə/ (v)
sentirsi
  Adonar-se del propi estat físic.

sentit /senˈtit/ (n, masc)
senso
  Facultat per relacionar el cos i l'exterior (la vista, el tacte....)
  Intencionalitat d’allò que es diu.

sentit figurat (n, masc)
figurato

sentit propi (n, masc)
proprio senso

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
condanna

seny /ˈseɲ/ /ˈsəɲ/ /ˈsɛɲ/ (n, masc)
senno, buonsenso
  Qualitat de ponderar les conseqüències dels actes abans de portar-los a terme.

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ (n, masc)
segno
  Marca feta a alguna cosa.
segnale
  Indicació per anar a alguna part o que conté alguna informació (especialment a trànsit).

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ (n, masc)
signore, signor
  (usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.

senyoriu /se.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲuˈɾiw/ (n, masc)
signoria

senzill /senˈziʎ/ /sənˈziʎ/ (adj, masc)
semplice
  De caràcter mancat de dolenteria i fàcil de conviure.
  Mancat de tot allò que és superflu: guarniments, cerimònies, etc.

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
separazione

separar /se.paˈɾa/ /se.paˈɾaɾ/ /sə.pəˈɾa/ (v)
separare

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ (adj)
settentrionale

septentrió /sep.ten.tɾiˈo/ /səp.tən.tɾiˈo/ (n, masc)
septtentrione

sepultar /se.puɫˈta/ /se.puɫˈtaɾ/ /sə.puɫˈta/ (v)
sepellire

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
sequenza

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ (v)
essere
  ésser, existir

serbi (adj, masc)
serbo
  Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi (n, masc)
serbo
  Individu de Sèrbia.
  (només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serendipitat /se.ɾen.di.piˈtat/ /sə.ɾən.di.piˈtat/ (n, fem)
serendipità

serf /ˈserf/ (n, masc)
servo

sergent /serˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒent/ /sərˈʒen/ /səɾˈʒent/ (n, masc)
sergente

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ (n, fem)
serietà

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ (adj, masc)
serio

serjant /serˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒant/ /sərˈʒan/ /səɾˈʒant/ (n, masc)
morsetto

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ (n, masc)
sermone, predica

serp (n, fem)
serpente, serpe
  Rèptil sense extremitats (Serpentes).

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ (adj, masc)
serpentino
  Relatiu o pertanyent a la serpent.
serpeggiante
  Que serpenteja.

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ (n, masc)
serpentino
  Tub de forma enrotllada que permet refredar o condensar un vapor mitjançant la seva circulació per l'interior d'un tub envoltat d'aigua freda o d'un refrigerant.

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ (n, fem)
sega
  Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.

serralada /se.raˈɫa.ða/ /sə.rəˈɫa.ðə/ (n, fem)
catena

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ (v)
segare
  Fer servir la serra o el xerrac.
  Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serrat /seˈrat/ /səˈrat/ (adj, masc)
seghettato
  Que té les vores dentades.
dentellato
  Que té talls de serra.
collina
  Sèrie de muntanyes poc elevades.

serrà /seˈra/ /səˈra/ (n, masc)
bolagio

serrà menut (n, masc)
sacchetto

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ (n, masc)
servitore

serè /seˈɾe/ /səˈɾə/ /səˈɾɛ/ (adj, masc)
sereno

sessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ (n, fem)
sessione
  Reunió oficial dels membres d'una junta administrativa o d'un jutjat.
  Temps de treball entre l'inici de la jornada i el primer descans o entre un descans i el següent, en alguns oficis com ara el de fotògraf, informàtic, etc.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ (n, fem)
sete
  Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ (number)
sette
  (cardinal) Sis més un.
  (valor ordinal) Setè, setena.

set-cents /ˌsɛtˈsens/ (number)
settecento

setanta /seˈtan.ta/ (number)
settanta

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ (number)
settantacinque

setanta-cinquè /seˌtan.ta.siŋˈke/ /səˌtan.tə.siŋˈkə/ /səˌtan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
settantacinquesimo

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ (number)
settantadue

setanta-dosè /seˌtan.ta.ðoˈze/ /səˌtan.tə.ðoˈzə/ /səˌtan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
settantaduesimo

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ (number)
settantanove

setanta-novè /seˌtan.ta.noˈve/ /seˌtan.ta.noˈβe/ /səˌtan.tə.noˈvə/ /səˌtan.tə.nuˈvɛ/ /səˌtan.tə.nuˈβɛ/ (number)
settantanovesimo

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ (number)
settantaquattro

setanta-quatrè /seˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
settantaquattresimo

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ (number)
settantasette

setanta-setè /seˌtan.ta.seˈte/ /səˌtan.tə.səˈtə/ /səˌtan.tə.səˈtɛ/ (number)
settantasettesimo

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ (number)
settantasei

setanta-sisè /seˌtan.ta.siˈze/ /səˌtan.tə.siˈzə/ /səˌtan.tə.siˈzɛ/ (number)
settantaseiesimo

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ (number)
settantatré

setanta-tresè /seˌtan.ta.tɾeˈze/ /səˌtan.tə.tɾəˈzə/ /səˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
settantatreesimo

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ (number)
settantuno

setanta-unè /seˌtan.ta.uˈne/ /səˌtan.tə.uˈnə/ /səˌtan.tə.uˈnɛ/ (number)
settantunesimo

setanta-vuit /seˌtan.taˈvujt/ /seˌtan.taˈβujt/ /səˌtan.təˈvujt/ /səˌtan.təˈβujt/ (number)
settantotto

setanta-vuitè /seˌtan.ta.vujˈte/ /seˌtan.ta.βujˈte/ /seˌtan.ta.βwiˈte/ /səˌtan.tə.vujˈtə/ /səˌtan.tə.vujˈtɛ/ /səˌtan.tə.βujˈtɛ/ (number)
settantottesimo

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ (number)
settantesimo

setcentista /ˌsɛt.senˈtis.ta/ /ˌsɛt.senˈtis.te/ /ˌsɛt.sənˈtis.tə/ (adj)
settecentesco

setciències /ˌsɛt.siˈɛn.si.es/ /ˌsɛt.siˈɛn.si.əs/ (n, neut)
sapientone

setembre /səˈtem.bɾə/ (n, masc)
settembre
  Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ (n, masc)
assedio
  Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

seti /ˈsɛ.ti/ (n, masc)
sede

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ (n, fem)
settimana

setmesó /ˌsɛd.meˈzo/ /ˌsɛd.məˈzo/ (adj, masc)
settimino
  Nat al setè mes de gestació.

setrill /seˈtɾiʎ/ /səˈtɾij/ /səˈtɾiʎ/ (n, masc)
oliera

setze /ˈse.d͡ze/ (number)
sedici

setzè /seˈd͡ʒe/ /sədˈʒɛ/ (number)
sedicesimo

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ (number)
settimo

setí /seˈti/ /səˈti/ (n, masc)
raso

seure /ˈsɛw.ɾe/ (v)
sedersi

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ (n, masc)
sesso
  Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
  Sexualitat, activitat sexual.

sexofòbia /sek.soˈfɔ.bi.a/ /sək.soˈfɔ.bi.ə/ /sək.suˈfɔ.bi.ə/ /sək.suˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
sessuofobia

sexta /ˈseks.ta/ /ˈsɛks.tə/ (n, fem)
sesta

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ (adj)
sessuale

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
sessualità

si (conjunction)
se
  Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

si (n, masc)
seno
  Cavitat interna del cos.
  (per extensió) Part interna d'una cosa.
si
  Setena nota musical de l'escala.

si de cas (conjunction)
nel caso

si us plau (adv)
per favore

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ (n, fem)
sibilla

sicilià (adj, masc)
siciliano
  Originari, pertanyent o relatiu a Sicília.

sicilià (n, masc)
siciliano
  Originari de Sicília.
  (només singular) Llengua parlada a Sicília.

sicòmor /siˈkɔ.moɾ/ /siˈkɔ.mur/ (n, masc)
sicomoro

sifó /siˈfo/ (n, masc)
sifone
  Tub encorbat amb un extrem més baix que l’altra i que permet passar un líquid tot superant un nivell més alt a ambdós extrems.
  Ampolla amb aigua carbònica i amb una vàlvula per servir-se’n a pressió.
  Canonada amb una curvatura que reté el líquid i impedeix el pas de gasos.

sigil /siˈd͡ʒiɫ/ /siˈʒiɫ/ (n, masc)
secretezza

sigil·lar /si.d͡ʒiɫˈɫaɾ/ /si.d͡ʒiˈɫa/ /si.d͡ʒiˈɫaɾ/ /si.ʒiɫˈɫa/ /si.ʒiɫˈɫar/ /si.ʒiɫˈɫaɾ/ /si.ʒiˈɫa/ /si.ʒiˈɫar/ /si.ʒiˈɫaɾ/ (v)
sigillare

sigmoide /siɡˈmɔj.ðe/ /siɡˈmɔj.ðə/ (adj)
sigmoideo

sigmoïdal /siɡ.mo.iˈðaɫ/ /siɡ.mu.iˈðaɫ/ (adj)
sigmoideo

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ (v)
segnare
  Assenyalar o mostrar amb un signe algú o alguna cosa.
firmare
  Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (n, masc)
segno

signe diacrític (n, masc)
segno diacritico

significant /siŋ.ni.fiˈkan/ /siŋ.ni.fiˈkant/ /siɡ.ni.fiˈkan/ /siɡ.ni.fiˈkant/ (adj)
significante

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ (v)
significare
  Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significat /siŋ.ni.fiˈkat/ /siɡ.ni.fiˈkat/ (n, masc)
significato

silenci /siˈɫen.si/ (n, masc)
silenzio
  Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silici (n, masc)
silicio

silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ (adj)
silvestro

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
syllogismo, sillogismo

sil·làbic /siɫˈɫa.bik/ /siˈɫa.βik/ (adj, masc)
sillabico
  Pertanyent o relatiu a la síl·laba.

simbiosi /sim.biˈɔ.zi/ (n, fem)
simbiosi

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
simmetria

simfonia /siɱ.foˈni.a/ /siɱ.foˈni.ə/ /siɱ.fuˈni.ə/ (n, fem)
sinfonia

simi /ˈsi.mi/ (n, masc)
scimmia

simitarra /si.miˈta.ra/ /si.miˈta.rə/ (n, fem)
scimitarra

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ (n, fem)
simonia

simpatia /sim.paˈti.a/ /sim.pəˈti.ə/ (n, fem)
simpatia

simple /ˈsim.pɫe/ (adj)
semplice
  Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplement /ˌsim.pɫeˈmen/ /ˌsim.pɫeˈment/ /ˌsim.pɫəˈmen/ /ˌsim.pɫəˈment/ (adv)
semplicemente

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ (v)
semplificare

simposi /simˈpɔ.zi/ (n, masc)
simposio

simptomàtic /sim.toˈma.tik/ /sim.tuˈma.tik/ (adj, masc)
sintomatico

simular /si.muˈɫa/ (v)
simulare

simètric /siˈmɛ.tɾik/ (adj, masc)
simmetrico

sina /ˈsi.na/ /ˈsi.nə/ (n, fem)
seno

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ (adj, masc)
sincero
  Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincerar /sin.seˈɾa/ /sin.seˈɾaɾ/ /sin.səˈɾa/ (v)
sincerare

sinergia /si.neɾˈʒi.a/ /si.nəɾˈʒi.ə/ (n, fem)
sinergia

singlot /siŋˈɡlot/ (n, masc)
singhiozzo, singulto
  Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singular /siŋ.ɡuˈɫa/ /siŋ.ɡuˈɫaɾ/ (adj)
singolare

singularitat /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈtat/ /siŋ.ɡu.ɫə.ɾiˈtat/ (n, fem)
singolarità
  Característica d'allò que és singular, únic, que no té semblant amb què ser comparat.

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ (adj, masc)
sinistro
  Qualitat d'allò que presagia un esdeveniment desafortunat.

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ (n, masc)
sinistro
  Accident que comporta danys, per exemple un accident automobilístic, un incendi en una casa, una avaria en un vaixell.

sintetitzador /sin.te.ti.d͡zaˈðo/ /sin.te.ti.zaˈðoɾ/ /sin.tə.ti.d͡zəˈðo/ (n, masc)
sintetizzatore

sintetitzar /sin.te.tiˈd͡za/ /sin.te.tiˈza/ /sin.te.tiˈzaɾ/ /sin.tə.tiˈd͡za/ (v)
sintetizzare

sintonia /sin.toˈni.a/ /sin.tuˈni.ə/ (n, fem)
sintonia

sintonitzar /sin.to.niˈd͡za/ /sin.to.niˈd͡zaɾ/ /sin.tu.niˈd͡za/ (v)
sintonizzare

sinus /ˈsi.nus/ (n, masc)
seno

sinusitis /si.nuˈzi.tis/ (n, fem)
sinusite

sinusoïdal /si.nu.zo.iˈðaɫ/ /si.nu.zu.iˈðaɫ/ (adj)
sinusoidale

sinònim /siˈnɔ.nim/ (adj, masc)
sinonimo
  Dit del mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinònim /siˈnɔ.nim/ (n, masc)
sinonimo
  Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinòvia /siˈnɔ.vi.a/ /siˈnɔ.vi.ə/ /siˈnɔ.βi.a/ /siˈnɔ.βi.ə/ (n, fem)
sinovia

sinó /siˈno/ (conjunction)
ma

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ (n, fem)
sirena
  Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.
  So llarg i estrident emprat per cridar l'atenció en vehicles d'urgències o per anunciar l'arribada de les barques al port.

sirià /si.ɾiˈa/ (adj, masc)
siriano
  Relatiu a la Síria moderna o als seus habitants.

sirià /si.ɾiˈa/ (n, masc)
siriano
  Persona de la Síria moderna.

sirtaki /sirˈta.ki/ (n, masc)
sirtaki

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ (adj, masc)
siriaco
  Relatiu a l’antiga Síria, la cultura, els habitants o la llengua.

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ (n, masc)
siriaco
  Llengua semítica de l’antiga Síria.

sis (number)
sei

sis-cents /ˌsiˈsens/ (number)
seicento

siscentista /ˌsi.senˈtis.ta/ /ˌsi.senˈtis.te/ /ˌsi.sənˈtis.tə/ /ˌsis.sənˈtis.tə/ (adj)
secentesco

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ (n, masc)
sistema

sistematitzar /sis.te.ma.tiˈd͡za/ /sis.te.ma.tiˈza/ /sis.te.ma.tiˈzaɾ/ /sis.tə.mə.tiˈd͡za/ (v)
sistematizzare

sisè /siˈze/ /siˈzə/ /siˈzɛ/ (number)
sesto

sisó /siˈzo/ (n, masc)
gallina prataiola
  Au migradora parcial de la família dels otítids, de plomatge bru i ventre blanc i amb un collar negre i blanc en els mascles (Tetrax tetrax).

sitja /ˈsi.d͡ʒa/ /ˈsi.d͡ʒə/ (n, fem)
silo

situació /si.tu.a.siˈo/ /si.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
situazione
  Manera d'estar quelcom situat.

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ (n, fem)
fibbia

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ (n, masc)
suono
  Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

sobiranisme /so.bi.ɾaˈniz.me/ /so.bi.ɾəˈniz.mə/ /su.bi.ɾəˈniz.mə/ /su.βi.ɾəˈniz.mə/ (n, masc)
sovranismo

sobirà /so.biˈɾa/ /su.biˈɾa/ (n, masc)
sovrano
  Persona que té l'autoritat suprema o sobirania dins un estat. Antigament a l'alta edat mitjana també se li deia un sobirà a les tinences d'un camperol.

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ (n, masc)
busta
  Objecte per contenir una carta o targeta.

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ (preposition)
sopra
  Nexe que indica superioritat física.

sobreafegir /ˌso.bɾe.a.feˈd͡ʒiɾ/ /ˌso.βɾe.a.feˈd͡ʒi/ /ˌso.βɾe.a.feˈʒi/ /ˌso.βɾə.fəˈʒi/ (v)
sogiungere

sobreescriure /ˌso.βɾesˈkɾiw.ɾe/ /ˌso.βɾəsˈkɾiw.ɾə/ (v)
soprascrivere
  (informàtica) Eliminar el contingut enregistrant noves dades.

sobreposar /ˌso.bɾe.poˈzaɾ/ /ˌso.bɾə.poˈza/ /ˌso.bɾə.puˈza/ /ˌso.βɾe.poˈza/ /ˌso.βɾə.puˈza/ (v)
sovrapporrere
  Afegir en el mateix lloc, l'un damunt de l'altre.
  Considerar més digne, superior.
sovrapporsi
  (pronominal) Superar adversitats, un patiment emocional.

sobresortir /ˌso.bɾe.soɾˈtiɾ/ /ˌso.bɾə.soɾˈti/ /ˌso.bɾə.surˈti/ /ˌso.βɾe.sorˈti/ /ˌso.βɾe.soɾˈti/ /ˌso.βɾə.surˈti/ (v)
sporgere

sobrevalorar /ˌso.βɾe.va.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾa/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾə.və.loˈɾa/ /ˌso.βɾə.və.luˈɾa/ /ˌso.βɾə.βə.luˈɾa/ (v)
supervalutare

sobreviure /ˌso.bɾeˈviw.ɾe/ /ˌso.bɾəˈviw.ɾə/ /ˌso.βɾeˈβiw.ɾe/ /ˌso.βɾəˈβiw.ɾə/ (v)
sopravvivere

sobri /ˈsɔ.βɾi/ (adj, masc)
sobrio

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ (n, fem)
ceppo

soci (n, masc)
associato
  Membre d'una empresa i accionista, en igualtat de drets que la resta de fundadors.
socio
  Membre d'una institució o grup social.

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ (adj)
sociale
  Pertanyent a un grup de persones.
  Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialdemocràcia /so.si.aɫ.de.moˈkɾa.si.a/ /so.si.əɫ.də.moˈkɾa.si.ə/ /su.si.əɫ.də.muˈkɾa.si.ə/ (n, fem)
socialdemocrazia

socialisme /so.si.aˈɫiz.me/ /so.si.əˈɫiz.mə/ /su.si.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
socialismo

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ (n, fem)
società
  Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.
  Agrupació d'entitats, les quals fins i tot poden ser estats.

sociopolític /so.si.o.poˈɫi.tik/ /su.si.u.puˈɫi.tik/ (adj, masc)
sociopolitico

socors /soˈkos/ /soˈkoɾs/ /suˈkors/ /suˈkos/ (n, masc)
soccorso

sodi (n, masc)
sodio
  Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofre /ˈso.fɾə/ (n, masc)
zolfo

sofregir /so.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /so.fɾeˈʒi/ /su.fɾəˈʒi/ (v)
soffriggere

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ (n, masc)
divano, sofà
  Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

soga /ˈso.ɣa/ /ˈso.ɣə/ /ˈsɔ.ɣa/ /ˈsɔ.ɣɔ/ /ˈsɔ.ɣə/ (n, fem)
fune

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ (n, fem)
suocera

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ (n, masc)
suocaro, suocero

sojornar /so.d͡ʒoɾˈna/ /so.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /so.ʒorˈna/ /so.ʒoɾˈna/ /su.ʒurˈna/ (v)
soggiornare

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ (adj, masc)
solo
  Sense companyia.
  Solitari, aïllat
  Únic, individual.

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ (n, masc)
sole
  Astre estel·lar, estrella.
  Lluentor o escalfor que produeix el sol.

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
suola
  Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ (adj)
solare

solc /ˈsoɫk/ (n, masc)
solco

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ (n, masc)
soldato
  Persona que forma part d'un exèrcit.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ (n, masc)
sultano

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ (adj)
solenne

soler /soˈɫe/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫə/ /suˈɫe/ /suˈɫɛ/ (v)
solere

solidari /so.ɫiˈða.ɾi/ /su.ɫiˈða.ɾi/ (adj, masc)
solidario

solidaritat /so.ɫi.ða.ɾiˈtat/ /so.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ /su.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ (n, fem)
solidarietà

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ (adj, masc)
solitario

solitud /so.ɫiˈtut/ /su.ɫiˈtut/ (n, fem)
solitudine

solraig clapejat (n, masc)
squalo toro
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Carcharias taurus)

solstici /suɫsˈti.si/ (n, masc)
solstizio

soltar /soɫˈta/ /soɫˈtaɾ/ /suɫˈta/ (v)
liberare
  Deixar anar, deixar d’estar agafat o retingut.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ (adj, masc)
sciolto
  Solt, que ha estat separat del conjunt.
celibe
  (central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ (n, masc)
celibe
  (central, nord-occidental) Persona sense parella, no casada.

solució /so.ɫu.siˈo/ /su.ɫu.siˈo/ (n, fem)
soluzione
  Fet de finalitzar adequadament algun tipus de problema.
  Qualsevol cosa que permet finalitzar adequadament un problema.
  (química) Barreja homogènia de components químics que no reaccionen entre si.

solut /soˈlut/ /suˈlut/ (n, masc)
soluto

solípede /soˈɫi.pe.ðe/ /soˈɫi.pə.ðə/ /suˈɫi.pə.ðə/ (adj)
solipede
  Dit dels mamífers que tenen un únic dit ungulat a cada pota.

somada /soˈma.ða/ /soˈma.ðə/ /suˈma.ðə/ (n, fem)
soma

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ (v)
sognare
  Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.
  Desitjar fortament.

somiatruites /soˌmi.aˈtɾuj.tes/ /soˌmi.aˈtɾwi.tes/ /soˌmi.əˈtɾuj.təs/ /suˌmi.əˈtɾuj.təs/ (n, neut)
sognatore

somier /so.miˈe/ /so.miˈeɾ/ /su.miˈe/ (n, masc)
rete

somnambulisme /som.nam.buˈɫiz.me/ /som.nəm.buˈɫiz.mə/ /sum.nəm.buˈɫiz.mə/ (n, masc)
sonnambulismo

somni /ˈsɔm.ni/ (n, masc)
sogno

somort /soˈmɔɾt/ /suˈmɔrt/ (adj, masc)
sordo

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ (n, masc)
sorriso, sorridere
  Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ (v)
sorridere
  Riure lleument.

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ (v)
suonare
  Emetre so.

sonda /ˈson.da/ /ˈson.də/ (n, fem)
sonda

sondable /sonˈda.bɫe/ /sonˈda.βɫe/ /sonˈdab.bɫe/ /sonˈdab.bɫə/ /sunˈda.βɫə/ /sunˈdab.bɫə/ (adj)
sondabile

sondar /sonˈda/ /sonˈdaɾ/ /sunˈda/ (v)
sondare
  Explorar, mesurar, examinar amb una sonda.
  Mirar d’esbrinar les intencions, l’opinió.

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ (n, masc)
sonetto

sopa /ˈso.pa/ (n, fem)
zuppa, minestra

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ (n, masc)
cena
  Àpat principal del vespre o de la nit.

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ (v)
cenare
  (intransitiu) Realitzar l'àpat principal del vespre o de la nit.

sopor /soˈpoɾ/ /suˈpor/ (n)
sonnechiare

soprano /soˈpɾa.no/ /suˈpɾa.nu/ (n, masc)
soprano

sorbet /soɾˈbet/ /soɾˈbət/ /surˈbɛt/ (n, masc)
sorbetto

sord /ˈsort/ (adj, masc)
sordo

sord com una tàpia (adj, masc)
sordo come una campana

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ (n, fem)
sordità

sorell /soˈɾeʎ/ /suˈɾeʎ/ (n, masc)
sugarello
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trachurus trachurus)

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ (n, masc)
strepito, fumo, parole, romore
  So no articulat i confús més o menys fort.
strepito, parole, romore, tumulto
  So procedent d'una multitud enrabiada.

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ (v)
sorprendere

sorprenent /soɾ.pɾeˈnen/ /soɾ.pɾeˈnent/ /suɾ.pɾəˈnen/ (adj)
sorprendente

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
sorpresa

sorra /ˈso.ra/ (n, fem)
sabbia, rena

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ (adj, masc)
sabbioso

sorrut /soˈrut/ /suˈrut/ (adj, masc)
accigliato

sort (n, fem)
sorte, fortuna

sortejar /sor.teˈʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /soɾ.təˈd͡ʒa/ /sur.təˈʒa/ (v)
sorteggiare

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ (n, fem)
uscita
  En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ (v)
uscire
  Passar a fora.

sortir-se'n /soɾˈtiɾ.sen/ /surˈtir.sən/ (v)
farcela

sortós /soɾˈtos/ /suɾˈtos/ (adj, masc)
fortunato

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ (v)
sospirare

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ (n, fem)
sospetto

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ (v)
sospettare
  Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ (adj, masc)
sospettoso

sostenible /sos.teˈni.bɫe/ /sos.teˈni.βɫe/ /sos.teˈnib.bɫe/ /sos.təˈnib.bɫə/ /sus.təˈni.βɫə/ /sus.təˈnib.bɫə/ (adj)
sostenible
  (ecologia, economia) Que pot perdurar sense afectar el medi ambient o esgotar els recursos.

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ (n, masc)
reggiseno

sostenir /sos.teˈni/ /sos.teˈniɾ/ /sos.təˈni/ /sus.təˈni/ (v)
sostenere
  Suportar el pes d'alguna cosa que està agafada o bé que es troba al damunt d'una altra.
  Mantenir una idea, aportant arguments que la defensin.

sostingut /sos.tiŋˈɡut/ /sus.tiŋˈɡut/ (n, masc)
diesis

sostracció /sos.tɾak.siˈo/ /sos.tɾək.siˈo/ /sus.tɾək.siˈo/ (n, fem)
sottrazione

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ (n, masc)
soffitto
  Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

sostreure /sosˈtɾɛw.ɾe/ /sosˈtɾɛw.ɾə/ /susˈtɾɛw.ɾə/ (v)
sottrarre

sota /ˈso.ta/ /ˈso.tə/ (n, fem)
fante

sotana /soˈta.na/ /soˈta.nə/ /suˈta.nə/ (n, fem)
sottana

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ (n, masc)
scantinato, cantina

sotsarrendar /ˌsod͡z.a.renˈda/ /ˌsod͡z.a.renˈdaɾ/ /ˌsod͡z.ə.rənˈda/ (v)
sublocare
  Arrendar a una tercera persona per part de l'arrendatari.

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ (adv)
sovente, spesso

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ (n, masc)
swahili

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ (v)
sudare

suau /suˈaw/ (adj)
soffice

suavitzar /su.a.viˈzaɾ/ /su.a.βiˈd͡za/ /su.a.βiˈza/ /su.ə.viˈd͡za/ (v)
ammorbidire

subdivisió /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.βi.ziˈo/ (n, fem)
suddivisione

subducció /sub.duk.siˈo/ (n, fem)
subduzione

subestimar /su.pes.tiˈma/ /su.pes.tiˈmaɾ/ /su.pəs.tiˈma/ /su.βes.tiˈma/ (v)
sottovalutare

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ (n, fem)
asta

subjectar /sub.d͡ʒekˈta/ /sub.d͡ʒekˈtaɾ/ (v)
soggettare

subjecte /subˈd͡ʒɛk.te/ /subˈʒek.tə/ /subˈʒɛk.tə/ (adj, masc)
subordinato

subjecte /subˈd͡ʒɛk.te/ /subˈʒek.tə/ /subˈʒɛk.tə/ (n, masc)
soggetto

subjectivar /sub.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /sub.d͡ʒek.tiˈβa/ /sub.ʒək.tiˈva/ /sub.ʒək.tiˈβa/ (v)
soggettivare

subjugar /sub.d͡ʒuˈɣa/ /sub.d͡ʒuˈɣaɾ/ /sub.ʒuˈɣa/ (v)
soggiogare

subjuntiu /sub.d͡ʒunˈtiw/ /sub.ʒunˈtiw/ (n, masc)
congiuntivo

sublim /suˈβɫim/ (adj)
sublime

sublimar /su.bɫiˈmaɾ/ /su.βɫiˈma/ (v)
sublimare

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ (n, masc)
sottomarino, sommergibile
  Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

subministrar /sub.mi.nisˈtɾa/ /sub.mi.nisˈtɾaɾ/ /sum.mi.nisˈtɾa/ (v)
somministrare

submís /subˈmis/ /sumˈmis/ (adj)
remissivo

submón /subˈmon/ /sumˈmon/ (n, masc)
sottobosco

subnormal /sub.noɾˈmaɫ/ /sub.nurˈmaɫ/ (n, neut)
subnormale

suborn /suˈβorn/ (n, masc)
subornazione

subornar /su.boɾˈna/ /su.boɾˈnaɾ/ /su.burˈna/ /su.βorˈna/ /su.βoɾˈna/ /su.βurˈna/ (v)
corrompere

subratllar /sub.raʎˈʎa/ /sub.raˈʎa/ /sub.raˈʎaɾ/ /sub.rəˈʎa/ (v)
sottolineare

subsidiari /sup.si.ðiˈa.ɾi/ (adj, masc)
sussidiario

subsistir /sup.sisˈti/ /sup.sisˈtiɾ/ (v)
sussistere

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ (n, masc)
sostantivo, nome

substantivar /sups.tan.tiˈvaɾ/ /sups.tan.tiˈβa/ /sups.tən.tiˈva/ /sups.tən.tiˈβa/ /sus.tan.tiˈβa/ (v)
sostantivare

substitució /sups.ti.tu.siˈo/ /sus.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
sostituzione

substituir /sups.ti.tuˈi/ /sups.ti.tuˈiɾ/ /sus.ti.tuˈi/ (v)
sostituire

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ (n, fem)
sostanza

subtil /supˈtiɫ/ (adj)
sottile

subvencionar /sub.ben.si.oˈna/ /sub.bən.si.uˈna/ /sub.ven.si.oˈnaɾ/ /sub.vən.si.oˈna/ /sub.vən.si.uˈna/ (v)
sovvenzionare

subvenció /sub.ben.siˈo/ /sub.bən.siˈo/ /sub.ven.siˈo/ /sub.vən.siˈo/ (n, fem)
sovvenzione

subvenir /sub.beˈni/ /sub.bəˈni/ /sub.veˈniɾ/ /sub.vəˈni/ (v)
sovvenire

subíndex /suˈpin.deks/ /suˈpin.dəks/ /suˈβin.deks/ (n, masc)
pedice

suc (n, masc)
succo, spremuta
  Substància líquida obtinguda esprement fruita.

sucar-hi /suˈka.ɾi/ (v)
mangiare
  Treure'n profit de forma il·legal o abusiva, acceptar suborns, en especial en càrrecs de responsabilitat.

succeir /suk.seˈi/ /suk.seˈiɾ/ /suk.səˈi/ (v)
succedere
  (intransitiu) Ocórrer, tenir lloc, esdevenir.
  (intransitiu o transitiu) Substituir a un altre ocupant un càrrec, funció, possessió.

successió /suk.se.siˈo/ /suk.sə.siˈo/ (n, fem)
successione
  Fet o conjunt de fets que passen seguits l'un després de l'altre.
  Conjunt d'imatges en una aplicació matemàtica.
  Traspàs de poder en un càrrec, d'una persona a una altra.

succés /sukˈses/ (n, masc)
successo
  Bon resultat, resultat feliç.

sucre /ˈsu.kɾe/ (n, masc)
zucchero

sud (n, masc)
sud, mezzogiorno

sud-est /ˌsuˈtest/ (n, masc)
sud-est

sud-oest /ˌsu.toˈest/ /ˌsu.tuˈest/ (n, masc)
sud-ovest

sud-sud-oest /ˌsutˌsut.oˈest/ /ˌsutˌsut.uˈest/ (n, masc)
sud-sudovest

suec (adj, masc)
svedese
  Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec (n, masc)
svedese
  Persona de Suècia.
  (només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficient /su.fi.siˈen/ /su.fi.siˈent/ (adj)
abbastanza, sufficiente

sufix /suˈfiks/ (n, masc)
suffisso

sufocar /su.foˈka/ /su.foˈkaɾ/ /su.fuˈka/ (v)
soffocare
  Provocar dificultat en la respiració.
  Apagar un incendi.

sufragar /su.fɾaˈɣa/ /su.fɾaˈɣaɾ/ /su.fɾəˈɣa/ (v)
suffragare

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ (n, masc)
suggerimento

suggerir /su.d͡ʒeˈɾi/ /su.d͡ʒeˈɾiɾ/ /su.d͡ʒəˈɾi/ (v)
suggerire

suggestió /su.d͡ʒes.tiˈo/ /su.d͡ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
suggestione

suite /ˈsujt/ (n, fem)
suite
  (gal·licisme) Composició musical per a instruments de corda, consistent en un seguit de peces escrites en una mateixa clau però amb ritmes diferents i generalment amb un preludi molt elaborat.
  (gal·licisme) Conjunt d'habitacions connectades entre si per portes que, en els hotels s'ofereixen com a una única estança.

sull /ˈsuʎ/ (adj, masc)
scornato
  Sense banyes.

suma /ˈsu.ma/ (n, fem)
somma

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ (v)
sommare, addizionare
  Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

sumari /suˈma.ɾi/ (adj, masc)
sommario
  En forma de resum, de compendi.

sumari /suˈma.ɾi/ (n, masc)
sommario
  Breu resum, compendi.

sumir /suˈmi/ /suˈmiɾ/ (v)
sprofondare
  Enfonsar sota la terra o sota un líquid.
  (figurat) Abatre, enfonsar l’ànim, la moral.

summe /ˈsum.me/ /ˈsum.mə/ (adj, masc)
sommo

sumària /suˈma.ɾi.a/ /suˈma.ɾi.ə/ (n, fem)
processo

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ (n, fem)
sudore

superar /su.peˈɾa/ /su.peˈɾaɾ/ /su.pəˈɾa/ (v)
superare
  Passar per sobre d'algú o alguna cosa.

superb /suˈpɛrp/ (adj, masc)
superbo

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ (adj)
superficiale
  Relatiu a la superfície.

superflu /suˈpɛr.fɫu/ (adj, masc)
superfluo

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ (n, fem)
superficie
  extensió plana, cara.

superilla /su.peˈɾi.ʎa/ /su.pəˈɾi.ʎə/ (n, fem)
supermanzana

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ (adj)
superiore
  D'un nivell més alt.

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ (n, neut)
superiore
  Persona situada jeràrquicament per sobre i amb poder.

superlatiu /su.peɾ.ɫaˈtiw/ /su.pər.ɫəˈtiw/ (n, masc)
superlativo

supermercat /su.peɾ.meɾˈkat/ /su.pər.mərˈkat/ (n, masc)
supermercato
  Autoservei de mida mitjana o gran destinat a la venda de queviures, productes de neteja i altres articles d'ús quotidià.

superposar /ˌsu.per.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈzaɾ/ /ˌsu.pər.puˈza/ /ˌsu.pəɾ.poˈza/ (v)
sovrapporre

superstició (n, fem)
superstizione
  Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ (n, masc)
sopravvissuto

suplantar /su.planˈta/ /su.planˈtaɾ/ /su.pɫənˈta/ (v)
soppiantare

suplent /suˈpɫen/ /suˈpɫent/ (adj)
supplente

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ (v)
supplicare

suplici /suˈpli.si/ (n, masc)
supplizio

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ (v)
suporre, supporre
  Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

suprem /suˈpɾem/ (adj, masc)
supremo

supremacia /su.pɾe.maˈsi.a/ /su.pɾə.məˈsi.ə/ (n, fem)
supremazia

suprimir /su.pɾiˈmi/ /su.pɾiˈmiɾ/ (v)
abolire

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ (n, fem)
superbia

supí /suˈpi/ (adj, masc)
supino

surar /suˈɾa/ /suˈɾaɾ/ (v)
galleggiare
  Mantenir-se un cos en la superfície d'un líquid sense enfonsar-se.
fortuna
  Mantenir-se en creixença, prosperant.

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ (n, masc)
sughero

sushi /ˈsu.t͡ʃi/ /ˈsu.ʃi/ (n, masc)
sushi

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ (adj)
perplesso
  Que ha quedat suspès, perplex i indecís per una forta impressió, una sorpresa.

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ (n, masc)
suspense
  Expectació creada per a mantenir l’interès, la curiositat, les emocions.
insufficenza
  Nota que certifica que un alumne no ha superat amb èxit un examen, un curs, etc. i que generalment comporta l'exigència de repetir-lo.

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ (n, masc)
fuliggine

sutura /suˈtu.ɾa/ /suˈtu.ɾə/ (n, fem)
sutura

suís /suˈis/ (adj, masc)
svizzero, elvetico
  Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suís /suˈis/ (n, masc)
svizzero, elvetico
  Habitant de Suïssa.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ (n, masc)
suicidio

suïcidi col·lectiu /su.i.si.ði (n, masc)
suicidio collettivo

syrah /siˈɾa/ (n, masc)
shiraz
  Raïm negre, mitjà, cilíndric, compacte i amb els grans petits, ovoides i generalment amb la pell aspra.
  Vi opulent, amb cos, de color fosc i amb una aroma característica de fruita i espècies.

sàdic /ˈsa.ðik/ (adj, masc)
sadico

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ (n, masc)
sandalo
  Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ (n, masc)
segale

sèmola /ˈsɛ.mo.ɫa/ /ˈsɛ.mo.ɫə/ /ˈsɛ.mu.ɫə/ (n, fem)
semola

sènior /ˈse.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.ur/ (adj)
senior

sèpal /ˈsɛ.paɫ/ /ˈsɛ.pəɫ/ (n, masc)
sepalo

sèpia /ˈse.pi.ə/ /ˈsɛ.pi.ə/ (n, masc)
seppia
  Color marró terrós semblant a la tinta de sípia.

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ (n, fem)
serie
  Conjunt ordenat d'elements
  Ficció televisiva o radiofònica per capítols.

sí (adv)
sì
  Expressió d'afirmació com a resposta.

sí (n, masc)
sì
  Afirmació, consentiment.

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ (n, fem)
sillaba
  Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ (n, masc)
simbolo

símbol turístic (n, masc)
Simbolo turistico

símptoma /ˈsim.to.ma/ /ˈsim.to.mə/ /ˈsim.tu.mə/ (n, masc)
sintomo

síndic de greuges (n, masc)
difensore civico

síndria /ˈsin.dɾi.a/ (n, fem)
anguria, cocomero

sínia /ˈsi.ni.a/ /ˈsi.ni.ə/ (n, fem)
noria

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ (n, fem)
sintesi

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ (n, fem)
seppia
  Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
  (col·loquial) Color sèpia.
  (col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sístole /ˈsis.to.ɫe/ /ˈsis.to.ɫə/ /ˈsis.tu.ɫə/ (n, fem)
sistole

sòl (n, masc)
suolo

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ (adj)
solido
  Qualitat de fermesa o resistència a les forces que tendeixen a deformar-lo.

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ (n, masc)
solido
  Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

súplica /ˈsu.pɫi.ka/ /ˈsu.pɫi.kə/ (n, fem)
supplica, supplicazione
  acció de suplicar, o la petició que es fa.
  memorial o escrit amb que se suplica.

tabac /taˈbak/ (n, masc)
tabacco

tabalejar /ta.βa.leˈd͡ʒaɾ/ /ta.βa.leˈʒa/ /tə.βə.ɫəˈʒa/ (v)
tambureggiare
  Tocar el tabal.
tamburellare
  Fer soroll, remenar alguna cosa amb estrèpit, pegar sobre la taula.

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ (adj)
tabulare
  De superfície plana.
  Organitzat formant una taula.

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ (v)
tabulare
  (transitiu) Presentar informació escrita organitzada en taules.

tabà /taˈβa/ /təˈβa/ (n, masc)
borsa

tac /ˈtak/ (n, masc)
bacchetta
  (pilota basca) Peça de fusta situada a l'extrem superior d'una cesta, que serveix per a encaixar-hi els dos extrems del cèrcol i les cinc costelles principals.

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ (n, fem)
macchia
  Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

tacar /taˈka/ /taˈkaɾ/ /təˈka/ (v)
macchiare

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ (adj, masc)
taciturno

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ (n, masc)
tatto
  Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.
  Qualitat de dir i fer les coses sense ferir la sensibilitat dels altres.

taekwondista /taj.kwonˈdis.ta/ /taj.kwonˈdis.te/ /təj.kwonˈdis.tə/ (n, neut)
taekwondoka

tafanejar /ta.fa.neˈd͡ʒa/ /ta.fa.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.fa.neˈʒa/ /tə.fə.nəˈd͡ʒa/ /tə.fə.nəˈʒa/ (v)
curiosare

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ (n, masc)
pettegolo

tafone (n, masc)
tafone

tafonomia /ta.fo.noˈmi.a/ /tə.fo.noˈmi.ə/ /tə.fu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
tafonomia

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ (adj, masc)
tahitiano
  Relatiu a Tahití, als seus habitants o a la seva llengua.

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ (n, masc)
tahitiano
  Individu natural de Tahití.
  (només singular) Llengua del grup polinesi oriental de la família austronèsica parlada a Tahití i les illes de la Societat.

taigà /tajˈɣa/ /təjˈɣa/ (n, fem)
taiga

tal /ˈtaɫ/ (adj)
certo
  Introducció del nom d'una persona que és desconeguda a les persones a les quals va destinada la frase.
tale
  Introducció d'una cosa que es vol comparar.

talar /taˈɫa/ /taˈɫaɾ/ /təˈɫa/ /təˈɫar/ (adj)
talare
  Del vestit, que arriba fins als talons.

talar /taˈɫa/ /taˈɫaɾ/ /təˈɫa/ /təˈɫar/ (v)
abbattere
  Tallar el tronc d'un arbre arran de soca.

talassonímia /ta.ɫa.soˈni.mi.a/ /tə.ɫə.soˈni.mi.ə/ /tə.ɫə.suˈni.mi.ə/ (n, fem)
talassonomastica

talassònim /ta.ɫaˈsɔ.nim/ /tə.ɫəˈsɔ.nim/ (n, masc)
talassonimo

talcosquist /taɫ.kosˈkist/ /təɫ.kosˈkist/ /təɫ.kusˈkist/ (n, masc)
talcoscisto

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ (n, masc)
talento
  Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.
voglia
  Disposició, desig o ganes per a fer alguna cosa.

tall /ˈtaj/ /ˈtaʎ/ (n, masc)
taglio
  Incisió feta pel contacte amb un objecte esmolat.

tallantar /ta.ʎanˈta/ /ta.ʎanˈtaɾ/ /tə.ʎənˈta/ (v)
intagliare

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ (v)
tagliare
  Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.
intagliare
  Esculpir, treure material d'una peça perquè agafi una forma determinada.

tallar el bacallà (v)
fare il bello e il cattivo tempo

tallent /taˈʎen/ /taˈʎent/ /təˈʎen/ /təˈʎent/ (adj)
tagliente
  Que talla bé.

taller /taˈʎe/ /taˈʎeɾ/ /təˈʎe/ (n, masc)
workshop

talonejar /ta.lo.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.lo.neˈʒa/ /tə.ɫu.nəˈʒa/ (v)
staccheggiare
  Fer soroll amb els talons caminant.

talp (n, masc)
talpa

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ (n, masc)
tallio

taló /taˈɫo/ (n, masc)
tallone, calcagno
  Part del peu oposada a la banda dels dits.
tacco, tallone
  Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
tallone
  Document de crèdit que, separat de la matriu d'un bloc, el pagador escriu la quantitat i el dóna al cobrador.

talús /taˈɫus/ /təˈɫus/ (n, masc)
scarpata
  Inclinació en la base d'un mur de càrrega.

talús continental (n, masc)
scarpata continentale

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ (n, masc)
tamburo
  Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

tamboret /tam.boˈɾet/ /təm.boˈɾət/ /təm.buˈɾɛt/ (n, masc)
sgabello
  Seient per a una persona sense respatller.

tamborinar /tam.bo.ɾiˈna/ /tam.bo.ɾiˈnaɾ/ /təm.bu.ɾiˈna/ (v)
tambureggiare
  Fer el soroll d'un tamborí.

tamborinejar /tam.bo.ɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /tam.bo.ɾi.neˈʒa/ /təm.bu.ɾi.nəˈʒa/ (v)
tambureggiare

també /tamˈbe/ (adv)
anche, altresì
  Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ (v)
setacciare

tampoc /tamˈpɔk/ /təmˈpɔk/ (adv)
neanche, nemmeno

tamponar /tam.poˈna/ /tam.poˈnaɾ/ /təm.poˈna/ /təm.puˈna/ (v)
tamponare
  Obstruir una hemorràgia o secreció amb un tampó absorbent.

tan (adv)
tanto

tanatofòbia /ta.na.toˈfɔ.bi.a/ /tə.nə.toˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
tanatofobia

tanca /ˈtaŋ.ka/ (n, fem)
recinto
  Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.

tancar /taŋˈka/ /taŋˈkaɾ/ (v)
chiudere
  Posar algun impediment per a privar l'entrada o sortida d'algun lloc.
  Acabar alguna cosa, cloure-la.
chiudere, rinchiudere
  Posar algú o alguna cosa dins d'un lloc tancat.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ (adj)
chiuso

tango /ˈtaŋ.go/ /ˈtaŋ.gu/ (n, masc)
tango

tanques /ˈtaŋ.kes/ /ˈtaŋ.kəs/ (n, fem)
ostacoli
  (atletisme) Cursa on els atletes corren per una pista amb obstacles posats regularment i que han de saltar.

tant de bo (Interjection)
magari

tanyar /taˈɲa/ /taˈɲaɾ/ /təˈɲa/ (v)
rampollare

tap /ˈtap/ (n, masc)
turacciolo
  Peça que impedeix la sortida del contingut d'un envàs.

tapaboques /ˌta.paˈbo.kes/ /ˌta.pəˈβo.kəs/ (n, masc)
sciarpa

taponar /ta.poˈna/ /ta.poˈnaɾ/ /tə.poˈna/ /tə.puˈna/ (v)
turare

tapís /taˈpis/ /təˈpis/ (n, masc)
arazzo

taquiller /ta.kiˈʎe/ /ta.kiˈʎeɾ/ /tə.kiˈʎe/ (adj, masc)
di cassetta

taquiller /ta.kiˈʎe/ /ta.kiˈʎeɾ/ /tə.kiˈʎe/ (n, masc)
bigliettaio

taral·la /taˈɾa.ɫa/ /taˈɾaɫ.ɫa/ /təˈɾa.ɫə/ /təˈɾaɫ.ɫə/ (n, fem)
ronzio

taral·larejar /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒa/ /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.ɾəɫ.ɫə.ɾəˈʒa/ (v)
canticchiare

tarar /taˈɾa/ /taˈɾaɾ/ /təˈɾa/ (v)
tarare
  Calcular la tara d'una mercaderia.

tarat /taˈɾat/ /təˈɾat/ (adj, masc)
pazzo
  (despectiu) Que pateix un desequilibri mental.

tard /ˈtart/ (adv)
tardi

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ (n, fem)
pomeriggio

tardar /tarˈða/ /taɾˈða/ /taɾˈðaɾ/ /tərˈda/ (v)
tardare

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ (n, fem)
autunno

targeta /taɾˈd͡ʒe.ta/ /tərˈʒɛ.tə/ /təɾˈʒə.tə/ (n, fem)
scheda
  Petita carta amb les dades personals.

targeta d'embarcament (n, fem)
carta d'imbarco

targeta de crèdit (n, fem)
carta di crédito, carta di credito

tarifar /ta.ɾiˈfa/ /ta.ɾiˈfaɾ/ /tə.ɾiˈfa/ (v)
tariffare

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ (n, fem)
arancia, arancione, arancio
  Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ (n, masc)
arancione, arancio, arancia
  Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

taronjada /ta.ɾoɲˈd͡ʒa.ða/ /tə.ɾoɲˈʒa.ðə/ /tə.ɾuɲˈʒa.ðə/ (n, fem)
aranciata

tars /ˈtars/ (n, masc)
tarso

tartamut /taɾ.taˈmut/ (adj, masc)
balbuziente

taràntula /taˈɾan.tu.ɫa/ /təˈɾan.tu.ɫə/ (n, fem)
tarantola

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ (n, fem)
compito

tasconar /tas.koˈna/ /tas.koˈnaɾ/ /təs.koˈna/ /təs.kuˈna/ (v)
zeppare
  Posar tascons per a reforçar o assegurar alguna cosa.
incuneare
  Ficar tascons per a tallar la llenya o esberlar una pedra.

tassa /ˈta.sa/ (n, fem)
tazza

tast /ˈtast/ (n, masc)
assaggio
  Fet de tastar.
  Quantitat petita de menjar o beguda que es pren per apreciar-ne la qualitat.
gusto
  Sabor que s’aprecia en prendre una petita quantitat de menjar o beguda.

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ (v)
assaggiare

tatuar /ta.tuˈa/ /ta.tuˈaɾ/ /tə.tuˈa/ /tə.tuˈa/ (v)
tatuare
  Pintar o dibuixar a la pell, amb procediments indelebles, lletres, figures o senyals.

tatuatge /ta.tuˈa.d͡ʒe/ /tə.tuˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
tatuaggio

taula /ˈtaw.ɫa/ (n, fem)
tavola, tavolo
  Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
tabella
  (informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.
tavolo, tavola
  (tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.

tauladora /taw.ɫaˈðo.ɾa/ /təw.ɫəˈðo.ɾə/ (n, fem)
costipatore

taulell /tawˈɫeʎ/ /təwˈɫeʎ/ (n, masc)
bancone

tauleta /tawˈɫe.ta/ /təwˈɫə.tə/ /təwˈɫɛ.tə/ (n, fem)
tavoletta
  Superfície plana de cera o argila, emprada en les civilitzacions antigues per fer anotacions rascant amb un estil.
  Dispositiu electrònic portàtil amb funcions d'ordinador, connexió d'internet i interfície tàctil.

taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ (n, neut)
Toro

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ (n, fem)
tauromachia

tauró /tawˈɾo/ (n, masc)
squalo, pescecane

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo (n, masc)
carcharodonte lamia

tauró bronzat (n, masc)
squalo ramato

tauró de mans llargues (n, masc)
squalo alalunga

tauró gris (n, masc)
squalo grigio

tauó (n, masc)
tauone

tavella /taˈve.ʎa/ /taˈβe.ʎa/ /təˈve.ʎə/ /təˈβe.ʎə/ (n, fem)
baccello

taverner /ta.veɾˈneɾ/ /ta.βerˈne/ /ta.βeɾˈneɾ/ /tə.vəɾˈne/ /tə.βərˈne/ (n, masc)
taverniere

taxar /takˈsa/ /takˈsaɾ/ /təkˈsa/ (v)
calmierare
  Posar preu a les coses, posar una taxa.

taxi /ˈtak.si/ (n, masc)
taxi, tassì
  Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taxonomia /tak.so.noˈmi.a/ /tək.so.noˈmi.ə/ /tək.su.nuˈmi.ə/ (n, fem)
tassonomia
  Ciència que tracta de la classificació dels animals i de les plantes.

taxonòmic /tak.soˈnɔ.mik/ /tək.soˈnɔ.mik/ /tək.suˈnɔ.mik/ (adj, masc)
assonomico

taüt /taˈut/ (n, masc)
feretro, bara
  Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ (n, fem)
ti
  Nom de la lletra de l'alfabet llatí T/t.

te /te/ /tə/ /ˈte/ (n, masc)
tè
  (aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatral /te.aˈtɾaɫ/ /te.əˈtɾaɫ/ (adj)
teatrale

teatralitzar /te.a.tɾa.ɫiˈd͡za/ /te.a.tɾa.ɫiˈza/ /te.a.tɾa.ɫiˈzaɾ/ (v)
teatralizzare

teatre /teˈa.tɾe/ (n, masc)
teatro

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ (adj, masc)
tiepido

teca /ˈte.ka/ /ˈtɛ.kə/ (n, fem)
cibo
  (col·loquial) menjar
teca
  (botànica) Part de l’antera que porta dos sacs pol·línics.

tecla /ˈte.kɫa/ /ˈte.kɫə/ (n, fem)
tasto

teclat /teˈkɫat/ (n, masc)
tastiera

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ (n, masc)
tecnezio

tecnicisme /teŋ.niˈsiz.me/ /teɡ.niˈsiz.me/ /təŋ.niˈsiz.mə/ (n, masc)
tecnicismo

tecnificar /teŋ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈkaɾ/ /təŋ.ni.fiˈka/ (v)
tecnicizzare

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
tecnologia

tegument /te.ɣuˈmen/ /te.ɣuˈment/ /tə.ɣuˈmen/ /tə.ɣuˈment/ (n, masc)
tegumento

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ (n, masc)
tasso

teixir /tejˈʃi/ /tejˈʃiɾ/ /teˈʃi/ /təˈʃi/ (v)
tessere

teixit /tejˈʃit/ /teˈʃit/ /təˈʃit/ (n, masc)
tessuto
  Encreuament de diversos fils que formen una capa fina i ample, que s'adapta fàcilment a un cos o objecte i que s'utilitza principalment per a fer vestits.

teixonera /te.ʃoˈne.ɾa/ /tej.ʃoˈne.ɾa/ /tə.ʃoˈne.ɾə/ /tə.ʃuˈne.ɾə/ (n, fem)
tana del tasso

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ (n, masc)
tasso

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ (n, fem)
tela, stoffa
  Material tèxtil per fer roba.
tela
  Pintura artística realitzada sobre un llenç.

telamó /te.ɫaˈmo/ /tə.ɫəˈmo/ (n, masc)
telamone
  Atlant, estàtua o figura humana que serveix de columna o pilar en arquitectura.

telefonar /te.ɫe.foˈna/ /te.ɫe.foˈnaɾ/ /tə.ɫə.foˈna/ /tə.ɫə.fuˈna/ (v)
telefonare

telefonia /te.ɫe.foˈni.a/ /tə.ɫə.fuˈni.ə/ (n, fem)
telefonia

telefèric /te.ɫeˈfɛ.ɾik/ /tə.ɫəˈfɛ.ɾik/ (n, masc)
funivia

telegrafiar /te.le.ɣɾa.fiˈa/ /te.le.ɣɾa.fiˈaɾ/ /tə.ɫə.ɣɾə.fiˈa/ (v)
telegrafare

teler /teˈɫe/ /teˈɫeɾ/ /təˈɫe/ (n, masc)
telaio
  Estri per fer teixits.
mercante di stoffe
  Venedor de teles.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ (n, masc)
telescopio

teletreballar /ˌte.ɫe.tɾe.baˈʎaɾ/ /ˌte.ɫe.tɾe.βaˈʎa/ /ˌte.ɫe.tɾə.βəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈja/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.βəˈʎa/ (v)
telelavorare

televisar /te.ɫe.viˈzaɾ/ /te.ɫe.βiˈza/ /te.ɫe.βiˈzaɾ/ /tə.ɫə.viˈza/ /tə.ɫə.βiˈza/ (v)
teletrasmettere

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ (n, fem)
televisione

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ (n, masc)
televisore

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ (n, masc)
tellurio

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ (n, masc)
telefono
  Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

telòmer /teˈɫɔ.meɾ/ /təˈɫɔ.mər/ (n, masc)
telomero

tema /ˈte.ma/ /ˈte.mə/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ (n, masc)
tema
  Assumpte de què tracta una obra o discurs.
  Melodia que serveix com a base d'una composició més llarga.

temor /teˈmoɾ/ /təˈmo/ /təˈmor/ (n)
timore

temorenc /te.moˈɾeŋk/ /tə.muˈɾɛŋ/ (adj, masc)
timido

temorós /te.moˈɾos/ /tə.muˈɾos/ (adj, masc)
pauroso

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ (n, fem)
temperatura

tempesta /temˈpes.ta/ (n, fem)
tempesta

templa /ˈtem.pɫa/ /ˈtem.pɫə/ (n, fem)
tempia

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ (n, masc)
tempio

temple-block (n, masc)
block cinese

templer /temˈpɫe/ /temˈpɫeɾ/ /təmˈpɫe/ (adj, masc)
templare

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ (n, fem)
stagione
  Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ (adj)
temporaneo
  Que dura una temporada.
temporal
  Relatiu als ossos del crani anomenats temples.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ (n, masc)
burrasca

temporalment /tem.poˌɾaɫˈmen/ /tem.poˌɾaɫˈment/ /təm.poˌɾaɫˈment/ /təm.puˌɾaɫˈmen/ (adv)
temporaneamente

temporitzar /tem.po.ɾiˈd͡za/ /tem.po.ɾiˈzaɾ/ /təm.pu.ɾidˈza/ (v)
temporeggiare
  Retardar, diferir a l'espera d'una ocasió més favorable, un moment més propici.

temps (n, masc)
tempo
  Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.
  Oratge, temps atmosfèric.

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ (n, fem)
tentazione

temptar /temˈta/ /temˈtaɾ/ /təmˈta/ (v)
tentare
  Provar a algú, posar a prova la seva constància i fortalesa.
  Intentar, procurar d'aconseguir alguna cosa dificultosa.
  Instigar, induir, excitar el desig per fer alguna cosa.

tenalla /teˈna.ʎa/ /təˈna.jə/ /təˈna.ʎə/ (n, fem)
tenaglia
  Estri format per dues peces de metall allargades, unides per un caragol, el qual es fa servir per subjectar fermament alguna cosa, pessigar o tallar.

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ (n, fem)
tenda
  Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendir /tenˈdi/ /tenˈdiɾ/ /tənˈdi/ (v)
tendere

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ (adj, masc)
tenero
  Tou, suau.
  Ple d'afecte i tendresa.

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ (n, masc)
tendine

tenebrós /te.neˈbɾos/ /tə.nəˈβɾos/ (adj, masc)
tenebroso

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ (v)
avere
  Expressar pertinença o possessió.

tenir-hi cabuda (v)
essere capace

tennes /ˈtɛn.nəs/ (n, masc)
tennessinio

tennis /ˈtɛn.nis/ (n, masc)
tennis

tenor /teˈnoɾ/ /təˈno/ /təˈnor/ (n, masc)
tenore

tentacle /tenˈta.kɫe/ /tənˈta.kɫə/ (n, masc)
tentacolo

teologitzar /te.o.lo.d͡ʒiˈzaɾ/ /te.o.lo.ʒiˈd͡za/ /tə.u.ɫu.ʒidˈza/ (v)
teologizzare

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ (n, fem)
teoria
  Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
  Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

teoritzar /te.o.ɾiˈd͡za/ /te.o.ɾiˈzaɾ/ /tə.u.ɾidˈza/ (v)
teorizzare

terbi (n, masc)
terbio

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ (number)
terzo, terza

tergiversar /ter.d͡ʒi.βerˈsa/ /teɾ.d͡ʒi.veɾˈsaɾ/ /teɾ.d͡ʒi.βeɾˈsa/ /tər.ʒi.βərˈsa/ /təɾ.ʒi.vəɾˈsa/ (v)
falsare

terme /ˈteɾ.me/ (n, masc)
termine
  Fi, termini.
limite
  Límit d'un territori.
meta
  Paratge destinat per algun fi.
parola, termine
  Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.

termes /ˈter.məs/ /ˈteɾ.mes/ (n, fem)
terme

terminologia /teɾ.mi.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /tər.mi.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
terminologia

termodinàmic /teɾ.mo.ðiˈna.mik/ /tər.mu.ðiˈna.mik/ /təɾ.mo.ðiˈna.mik/ (adj, masc)
termodinamico

termodinàmica /teɾ.mo.ðiˈna.mi.ka/ /tər.mu.ðiˈna.mi.kə/ /təɾ.mo.ðiˈna.mi.kə/ (n, fem)
termodinamica

termostable /ter.mosˈtab.bɫe/ /teɾ.mosˈta.bɫe/ /teɾ.mosˈta.βɫe/ /tər.musˈta.βɫə/ /tər.musˈtab.bɫə/ /təɾ.mosˈtab.bɫə/ (adj)
termostabile

termòstat /teɾˈmɔs.tat/ /təɾˈmɔs.tət/ (n, masc)
termostato
  Dispositiu que emet un senyal o tanca un circuit quan detecta que la temperatura ha sobrepassat o ha baixat per sota d'un valor preestablert. Sovint s'utilitza per a regular la temperatura d'un lloc.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ (n, fem)
terra
  Sòlid esmicolat.
  Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
  Superfície del planeta no coberta per aigua.
  Nació, en especial la pròpia.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ (n, masc)
suolo
  Superfície inferior d'una construcció, sobre la qual es camina.

terraplenar /ˌtɛ.ra.pɫeˈna/ /ˌtɛ.ra.pɫeˈnaɾ/ /ˌtɛ.rə.pɫəˈna/ (v)
terrapienare
  Aplanar un terreny omplint els forats de terra.

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ (n, masc)
terremoto, sisma

terreny /teˈreɲ/ /təˈrəɲ/ /təˈrɛɲ/ (n, masc)
terreno

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ (adj)
terrestre

terrissa /teˈri.sa/ /təˈri.sa/ (n, fem)
terracotta

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
territorio

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ (n)
terrore

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ (n, masc)
terrorismo

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ (adj)
terrorista

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ (v)
terrorizzare

terrós /teˈros/ (adj, masc)
terroso

tertúlia /teɾˈtu.ɫi.a/ (n, fem)
incontro
  Reunió informal i periòdica de gent per a conversar, o debatre i compartir idees i opinions sobre un tema.

teràpia /teˈɾa.pi.a/ /təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
terapia

terç /ˈtɛɾs/ (n, masc)
terzo

terça /ˈtɛr.sa/ /ˈtɛr.sə/ /ˈtɛɾ.sa/ /ˈtɛɾ.sɛ/ (n, fem)
terza

tesar /teˈza/ /teˈzaɾ/ /təˈza/ (v)
tesare
  Posar tesa una cosa.

tesi /ˈtɛ.zi/ (n, fem)
tesi

test /ˈtest/ (n, masc)
vaso
  Vas gran de terrissa que sol servir per plantar-hi flors.
  Tros d'alguna peça de terrissa.
prova
  Prova, assaig, experiment.
test
  (psicologia, ensenyament) Examen, avaluació d'aptitud.

testa /ˈtes.ta/ /ˈtes.tə/ (n, fem)
testa
  Cap d'una persona o animal.
  Part anterior, frontal, d'una cosa.
  Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.
coperchio, testa
  Tap o part anterior de les bótes i barrils.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ (n, masc)
testamento

testar /tesˈta/ /tesˈtaɾ/ /təsˈta/ (v)
testare
  Fer testament.
  Posar a prova, generalment un producte abans de treure'l al mercat.

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ (n, masc)
testicolo, coglione

testicular /tes.ti.kuˈɫaɾ/ /təs.ti.kuˈɫar/ (adj)
testicolare

testificar /tes.ti.fiˈka/ /tes.ti.fiˈkaɾ/ /təs.ti.fiˈka/ (v)
testimoniare
  Declara com a testimoni en un acte judicial.

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ (n, neut)
testimone

testimoniar /tes.ti.mo.niˈa/ /tes.ti.mo.niˈaɾ/ /təs.ti.mo.niˈa/ /təs.ti.mu.niˈa/ (v)
testimoniare
  Manifestar alguna cosa amb proves.

testosterona /tes.tos.teˈɾo.na/ /təs.tos.təˈɾɔ.nə/ /təs.tus.təˈɾɔ.nə/ (n, fem)
testosterone

tetina /teˈti.na/ /təˈti.nə/ (n, fem)
tettarella

tetraedre /te.tɾaˈe.ðɾe/ /tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
tetraedro

tetraplegia /te.tɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /te.tɾa.pɫeˈʒi.a/ /tə.tɾə.pɫəˈʒi.ə/ (n, fem)
tetraplegia

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ (n, fem)
tegola
  Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ (n, fem)
tetto

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ (n, masc)
testo

teòric /teˈɔ.ɾik/ (adj, masc)
teorico
  Relatiu o pertanyent a la teoria.

teúrgia /teˈuɾ.d͡ʒi.a/ /təˈur.ʒi.ə/ (n, fem)
teurgia

tia /ˈti.a/ (n, fem)
zia

tia valenciana (n, fem)
zia seconda

tibantor /ti.banˈtoɾ/ /ti.βanˈto/ /ti.βənˈto/ (n, fem)
tiratura
  Qualitat o grau d’estar tibant.
tensione
  (figuradament) Gran tensió de relacions entre persones o col·lectius.

tiberi /tiˈβɛ.ɾi/ (n, masc)
abbuffata

tibetà /ti.βəˈta/ (adj, masc)
tibetano
  Relatiu al Tibet, als seus habitants o la seva llengua.

tibetà /ti.βəˈta/ (n, masc)
tibetano
  Individu de raça mongòlica natural del Tibet.
  (només singular) Llengua del Tibet, de la branca tibetobirmana, de la família sinotibetana.

tifa /ˈti.fa/ /ˈti.fə/ (n, fem)
cacata
  (col·loquial) cagarada

tifoïdal /ti.fo.iˈðaɫ/ /ti.fu.iˈðaɫ/ (adj)
tifoide

tigre /ˈti.ɣɾə/ (n, masc)
tigre

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ (n, fem)
stelo

timbala /timˈba.la/ /timˈba.ɫə/ (n, fem)
timpano

timbalejar /tim.ba.leˈd͡ʒaɾ/ /tim.ba.leˈʒa/ /tim.bə.ɫəˈʒa/ (v)
tambureggiare

timbaler /tim.baˈɫe/ /tim.baˈɫeɾ/ /tim.bəˈɫe/ (n, masc)
tamburino

timbrar /timˈbɾa/ /timˈbɾaɾ/ (v)
timbrare
  Segellar amb timbre.

timbre /ˈtim.bɾe/ /ˈtim.bɾə/ (n, masc)
campanello
  Aparell sonor per percussió que serveix d’avís.

timonejar /ti.mo.neˈd͡ʒa/ /ti.mo.neˈd͡ʒaɾ/ /ti.mu.nəˈʒa/ (v)
reggere

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ (n, masc)
timoniere, nocchiere
  Qui governa el timó d'una nau.

timpà /timˈpa/ (n, masc)
timpano
  Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.
  (arquitectura clàssica) frontó

timó /tiˈmo/ (n, masc)
timone

tina /ˈti.na/ /ˈti.nə/ (n, fem)
tina

tinell /tiˈneʎ/ (n, masc)
armadio
  Prestatge per posar plats.
sala
  Saló principal en una casa senyorial.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (adj, masc)
sodo
  Que resisteix els esforços per deformar-lo.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (n, masc)
tenente
  Grau genèric als cossos militars o paramilitars, generalment situat entre l'alferes i el capità.
sostituto
  Persona que ocupa el lloc d'un altre, a qui representa.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (n, neut)
posidente
  Persona que té o posseeix alguna cosa.

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ (n, fem)
inchiostro

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ (n, masc)
calamaio

tiorba /tiˈoɾ.βa/ /tiˈɔr.bə/ (n, fem)
tiorba

tip /ˈtip/ (adj, masc)
sazio
  Que ha satisfet de la necessitat d'aliment.
stufo
  Que ja en té prou, cansat i enutjat.

tip /ˈtip/ (n, masc)
scorpacciata
  Acció i efecte d'atipar-se.

tipificar /ti.pi.fiˈka/ /ti.pi.fiˈkaɾ/ (v)
tipizzare

tira /ˈti.ɾa/ /ˈti.ɾə/ (n, fem)
fascia
  Tros llarg i prim de roba, de paper o altre material.
fila
  Filera de coses.

tirada /tiˈɾa.ða/ /tiˈɾa.ðə/ (n, fem)
tiro
  Acció de tirar, llançant quelcom o disparant un arma.
tendenza
  Tendència d'una persona en relació a una habilitat personal, preferència per practicar una activitat.
tratto
  Espai, distància de lloc o de temps.

tiranitzar /ti.ɾa.niˈd͡za/ /ti.ɾa.niˈzaɾ/ /ti.ɾə.nidˈza/ (v)
tiranneggiare
  Dominar, manar amb tirania.
  Actuar de forma impositiva, com un tirà.

tiroïdal /ti.ɾo.iˈðaɫ/ /ti.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
tiroideo, tiroide

tiroïditis /ti.ɾo.iˈði.tis/ /ti.ɾu.iˈði.tis/ (n, fem)
tiroidite

tisi /ˈti.zi/ (n, fem)
tisi

tisores /tiˈzo.ɾes/ (n, fem)
forbici
  Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

titani (n, masc)
titanio

titella /tiˈte.ʎa/ /tiˈte.ʎə/ (n, masc)
brattino

titil·lar /ti.tiɫˈɫa/ /ti.tiɫˈɫaɾ/ /ti.tiˈɫa/ (v)
tremolare

titllar /tiɫˈɫa/ /tiʎˈʎa/ /tiʎˈʎaɾ/ (v)
tacciare
  Qualificar a algú de manera desfavorable.

titubejar /ti.tu.βeˈd͡ʒa/ /ti.tu.βeˈd͡ʒaɾ/ /ti.tu.βəˈʒa/ (v)
traballare
  Perdre part de l'equilibri, de l'estabilitat.
titubare
  Dubtar, no saber resoldre.
incespicare
  Vacil·lar en pronunciar les paraules o en allò que es diu.

titulació /ti.tu.ɫa.siˈo/ /ti.tu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
titolazione
  títol acadèmic
  (química) Anàlisi quantitativa de la presència d'una substància en una dissolució.

titular /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫaɾ/ (v)
intitulare
  Posar títol, inscripció o nom a alguna cosa.

tió /tiˈo/ (n, masc)
legno

to /ˈtɔ/ (n, masc)
tono

tobogan /to.boˈɣan/ /tu.buˈɣan/ /tu.βuˈɣan/ (n, masc)
scivolo

toc de queda (n, masc)
coprifuoco

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ (v)
toccare
  Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.
  (voleibol) Entrar en contacte, un jugador, amb la pilota amb qualsevol part del cos de la cintura cap amunt.
suonare
  Fer sonar un instrument musical.

tocar ferro /to.kaɾ /to.kəɾ /tu.kər (v)
toccare ferro

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ (n, fem)
toga

tolerar /to.leˈɾa/ /to.leˈɾaɾ/ /tu.ɫəˈɾa/ (v)
tollerare
  Acceptar alguna cosa encara que no s'hi estigui d'acord.

tolir-se /toˈliɾ.se/ /tuˈlir.sə/ (v)
rattrappirsi

toll /ˈtoʎ/ (n, masc)
pozzanghera
  Clot, natural o artificial, on hi ha aigua acumulada.
  Petita quantitat d'aigua o d'un altre líquid escampada per terra, generalment de poca profunditat.
stagno
  En un riu, indret on l'aigua té una profunditat més gran que la mitjana i té poc moviment.
  Un clot natural, ple d'aigua que s'aprofita per a rentar roba.

tol·le-tol·le /ˌtɔ.ɫeˈtɔ.ɫe/ /ˌtɔ.ɫəˈtɔ.ɫə/ /ˌtɔɫ.ɫeˈtɔɫ.ɫe/ /ˌtɔɫ.ɫəˈtɔɫ.ɫə/ (n, masc)
chiasso

tom /ˈtom/ (n, masc)
tomo

tomb /ˈtom/ /ˈtomp/ /ˈtomp/ (n, masc)
giro
  Canvi de direcció mentre hom s'està desplaçant.
passeggiata
  Passejada curta.

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ (n, fem)
tomba

tombarella /tom.baˈɾe.ʎa/ /tom.bəˈɾe.ʎə/ /tum.bəˈɾe.ʎə/ (n, fem)
capriola

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ (n, masc)
pommodoro, pomodoro

tona /ˈto.na/ /ˈto.nə/ (n, fem)
tonnellata
  Unitat de mesura d'una massa equivalent a mil quilos, de símbol t.

tondosar /ton.doˈza/ /ton.doˈzaɾ/ /tun.duˈza/ (v)
cimare

tondre /ˈton.dɾe/ /ˈton.dɾə/ (v)
tosare

tonell /toˈneʎ/ /tuˈneʎ/ (n, masc)
bottale
  Bóta, especialment grossa de més de 500 litres.

tonificar /to.ni.fiˈka/ /to.ni.fiˈkaɾ/ /tu.ni.fiˈka/ (v)
tonificare
  Fer fort el cos d'una persona, dotar-lo d'energia.

tonsurar /ton.suˈɾa/ /ton.suˈɾaɾ/ /tun.suˈɾa/ (v)
tonsurare

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ (n, fem)
tonno

topar /toˈpa/ /toˈpaɾ/ /tuˈpa/ (v)
urtare
  Xocar, sense gaire violència, amb un obstacle.
cozzare
  Els animals banyuts, donar cops amb el cap.
scoprire
  Trobar inesperadament allò que es buscava.

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
topologia

toponomàstic /to.po.noˈmas.tik/ /tu.pu.nuˈmas.tik/ (adj, masc)
toponomastico

toponímia /to.poˈni.mi.a/ /to.poˈni.mi.ə/ /tu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
toponimia

tor /ˈtor/ (n, masc)
toro

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ (n, fem)
torba

torbar /torˈβa/ /toɾˈba/ /toɾˈbaɾ/ /toɾˈβa/ /turˈba/ (v)
turbare

torcar /torˈka/ /toɾˈka/ /toɾˈkaɾ/ /tulˈka/ /turˈka/ (v)
pulire

torcebraç /ˌtɔr.səˈβɾas/ /ˌtɔɾ.seˈbɾas/ (n, masc)
braccio de ferro

tord /ˈtort/ (n, masc)
tordo

tord lloro (n, masc)
labro pavone

torejar /to.ɾeˈd͡ʒa/ /to.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tu.ɾəˈʒa/ (v)
toreare
  Lluitar, combatre amb els toros a la plaça.
seccare
  (pronominal col·loquial) Burlar-se d'algú, enganyar-lo.

tori (n, masc)
torio

torn /ˈtorn/ (n, masc)
turno
  Estri de terrissaire que gira mentre ell dóna la forma a la ceràmica.
  Temps que correspon a un individu quan s'ha establert repartir el temps entre diverses persones.
turno, tornio
  Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ (n, fem)
ritorno
  Camí de retorn al punt de partida.
ritornello
  Tros de cançó que es repeteix periòdicament i que sovint conté el tema central o la melodia més reeixida.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ (n, masc)
tornado, tromba d'aria

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ (v)
tornare
  Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.
rendere
  Donar al propietari una cosa rebuda.

tornassolar /tor.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫaɾ/ /toɾ.nə.soˈɫa/ /tur.nə.suˈɫa/ (v)
iridare

tornavís /ˌtor.naˈβis/ /ˌtor.nəˈβis/ /ˌtoɾ.naˈvis/ /ˌtoɾ.naˈβis/ /ˌtoɾ.nəˈvis/ (n, masc)
cacciavite, giravite
  Eina destinada a caragolar i descaragolar visos. Normalment està composta per un mànec del qual sobresurt una barreta metàl·lica que acaba en punta, la forma de la qual determinarà el tipus de visos sobre els quals està destinat a actuar.

tornejar /tor.neˈd͡ʒa/ /toɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /tur.nəˈʒa/ (v)
tornire
  (transitiu) Treballar amb el torn per arrodonir esfèricament o cilíndrica una cosa que està en brut, polint-la i allisant-la.
torneare
  (intransitiu) Combatre en un torneig públic.

toroïdal /to.ɾo.iˈðaɫ/ /tu.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
toroidale

torpedinar /tor.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈnaɾ/ /toɾ.pə.ðiˈna/ /tur.pə.ðiˈna/ (v)
silurare

torracollons /ˌto.ra.koˈʎons/ /ˌto.rə.koˈʎons/ /ˌto.rə.kuˈjons/ /ˌto.rə.kuˈʎons/ (n, neut)
coglione

torrada /toˈra.ða/ /toˈra.ðə/ /tuˈra.ðə/ (n, fem)
toast
  Llesca de pa torrat.

torrar /toˈra/ /tuˈra/ (v)
tostare
  Escalfar una cosa al foc, cremar-la superficialment, fins que prengui color.
abbronzare
  Bronzejar, adquirir un color bru per acció del sol.
arrostirsi
  (pronominal) Patir molta calor.

torre /ˈto.re/ (n, fem)
torre
  Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
  Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.
torre, rocco
  (escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.

torrejar /to.reˈd͡ʒa/ /to.reˈd͡ʒaɾ/ /to.reˈʒa/ /to.rəˈd͡ʒa/ /tu.rəˈʒa/ (v)
sovrastare

torrencial /to.ren.siˈaɫ/ /to.rən.siˈaɫ/ /tu.rən.siˈaɫ/ (adj)
torrenziale

torró /toˈro/ /tuˈro/ (n, masc)
torrone

tortel·loni /toɾ.teɫˈɫɔ.ni/ /toɾ.teˈɫɔ.ni/ /toɾ.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təˈɫɔ.ni/ (n, masc)
tortellone

tortera /toɾˈte.ɾa/ /toɾˈte.ɾə/ /turˈte.ɾə/ (n, fem)
fusaiolo

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ (n, fem)
tartaruga, testuggine
  Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortuga careta (n, fem)
tartaruga caretta

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ (n, fem)
tortura

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ (v)
torturare
  Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ (n, fem)
torcia

toràcic /toˈɾa.sik/ /tuˈɾa.sik/ (adj, masc)
toracico

torçar /torˈsa/ /toɾˈsa/ /toɾˈsaɾ/ /turˈsa/ (v)
torcere
  Doblegar, posar corbada una cosa.

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ (n, fem)
tosse
  Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos ferina (n, fem)
pertosse

tosca /ˈtos.ka/ /ˈtos.kə/ (n, fem)
tartaro
  Substància calcària que resta adherida per dipòsit provocat per la duresa de l'aigua.
  Substància calcària incrustada en l’esmalt de les dents.

toscar /tosˈka/ /tosˈkaɾ/ /tusˈka/ (v)
impomiciare

tosquejar /tos.keˈd͡ʒa/ /tos.keˈd͡ʒaɾ/ /tus.kəˈʒa/ (v)
impomiciare

tossa /ˈtɔ.sa/ /ˈtɔ.sə/ (n, fem)
rigonfiamento
  Volum que sobresurt.
  Elevació aïllada amb el cim arrodonit.
  (anatomia) Forma alternativa de tos.

tossar /toˈsa/ /toˈsaɾ/ /tuˈsa/ (v)
cozzare

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ (v)
tossire

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ (adj, masc)
ostinato
  Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ (adj, masc)
tutto
  Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ (adv)
tutto
  enterament

tot /ˈtɔt/ (n, masc)
tutto
  Compost de parts integrants.

tot /ˈtɔt/ (pronoun)
tutto
  El conjunt de coses implicades.

tot el temps (adv)
tutto il tempo

totalitat /to.ta.ɫiˈtat/ /tu.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
totalità

totalitzar /to.ta.liˈd͡za/ /to.ta.liˈzaɾ/ /tu.tə.lidˈza/ (v)
totalizzare

tots /ˈtots/ (adj, masc)
ogni
  Uns i altres, el conjunt sencer de gent.

tots /ˈtots/ (pronoun)
tutti
  El conjunt de persones implicades.

totxo /ˈto.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃu/ (n, masc)
mattone
  Maó gruixut.

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ (adj, masc)
morbido
  De consistència fluixa, que en tocar-lo s'enfonsa el dit lleument.
molle
  De caràcter poc ferm.

tova /ˈto.və/ /ˈto.βa/ /ˈto.βə/ /ˈtɔ.va/ /ˈtɔ.βa/ /ˈtɔ.βɔ/ /ˈtɔ.βə/ (n, fem)
Adobe

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ (n, fem)
tovaglia

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ (n, fem)
asciugamano

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ (n, masc)
tovagliolo

trabucar /tɾa.buˈkaɾ/ /tɾa.βuˈka/ /tɾə.βuˈka/ (v)
scambiare
  En una xerrada, embolicar paraules o frases canviant, afegint o eliminant lletres o mots.

trabujada /tɾa.βuˈd͡ʒa.ða/ /tɾə.βuˈʒa.ðə/ (n, fem)
strambata

trabujar /tɾa.βuˈd͡ʒa/ /tɾa.βuˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.βuˈʒa/ (v)
strambare

tractable /tɾakˈta.bɫe/ /tɾakˈta.βɫe/ /tɾakˈtab.bɫe/ /tɾəkˈta.βɫə/ /tɾəkˈtab.bɫə/ (adj)
trattabile

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ (n, masc)
trattore

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ (adj)
tradizionale

tradicionalment /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈmen/ /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
tradizionalmente

tradició /tɾa.ði.siˈo/ (n, fem)
tradizione
  Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ (n, fem)
traduzione
  Acte i efecte de traduir.
  (genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ (n, masc)
traduttore

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ (v)
tradurre

traduïble /tɾa.ðuˈi.bɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɾa/ /tɾa.ðuˈib.bɫe/ /tɾə.ðuˈi.βɫə/ /tɾə.ðuˈib.bɫə/ (adj)
traducibile

trafegar /tɾa.feˈɣa/ /tɾa.feˈɣaɾ/ /tɾə.fəˈɣa/ (v)
travasare

traficant /tɾa.fiˈkan/ /tɾa.fiˈkant/ /tɾə.fiˈkan/ /tɾə.fiˈkant/ (n, neut)
spacciatore

traficar /tɾa.fiˈka/ /tɾa.fiˈkaɾ/ /tɾə.fiˈka/ (v)
trafficare

tragellar /tɾa.d͡ʒeˈʎa/ /tɾa.d͡ʒeˈʎaɾ/ /tɾa.ʒeˈʎa/ /tɾə.ʒəˈʎa/ (v)
spianare

tragicòmic /tɾa.d͡ʒiˈkɔ.mik/ /tɾa.ʒiˈkɔ.mik/ /tɾə.ʒiˈkɔ.mik/ (adj, masc)
tragicomico

traginar /tɾa.d͡ʒiˈna/ /tɾa.d͡ʒiˈnaɾ/ /tɾa.ʒiˈna/ /tɾə.ʒiˈna/ (v)
trafficare

tragirar /tɾa.d͡ʒiˈɾa/ /tɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /tɾə.ʒiˈɾa/ (v)
sconvolgere

traguejar /tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.ɣəˈʒa/ (v)
sbevazzare

tragus /ˈtɾa.ɣus/ (n, masc)
trago

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ (n, fem)
tragedia

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ (v)
tradire
  Cometre traïció.

trajectòria /tɾa.d͡ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾa.ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾə.ʒəkˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
traiettoria

tralla /ˈtɾa.jə/ /ˈtɾa.ʎa/ /ˈtɾa.ʎə/ (n, fem)
frusta

trama /ˈtɾa.ma/ /ˈtɾa.mə/ (n, fem)
trama
  Conjunt de fils que són la base d'un teixit i que van entrellaçats en sentit contrari a l'ordit.
  Part d'una història en què es planteja alguna dificultat que ha de resoldre el protagonista.
  Maquinació secreta.

tramar /tɾaˈma/ /tɾaˈmaɾ/ /tɾəˈma/ (v)
tramare
  Teixir passant els fils de la trama entre els fils de l’ordit.

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ (v)
inviare

tramoia /tɾaˈmɔ.ja/ /tɾaˈmɔ.jɔ/ (n, fem)
attrezzatura
  Màquina o enginy que s'usa als teatres per canviar el decorat i efectes especials.

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ (n, fem)
trappola
  Enginy destinat a caçar animals.

trampejar /tɾam.peˈd͡ʒa/ /tɾam.peˈd͡ʒaɾ/ /tɾam.peˈʒa/ /tɾəm.pəˈd͡ʒa/ /tɾəm.pəˈʒa/ (v)
imbrogliare
  (intransitiu) Fer trampes.
arrangiare
  (transitiu) Anar tirant a pesar de les dificultats.

trampolí /tɾam.poˈɫi/ /tɾəm.poˈɫi/ /tɾəm.puˈɫi/ (n, masc)
trampolino

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ (n, fem)
tramontana

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ (n, masc)
tram

transbordar /tɾanz.boɾˈðaɾ/ /tɾanz.βorˈða/ /tɾanz.βoɾˈða/ /tɾənz.boɾˈða/ /tɾənz.burˈda/ /tɾənz.burˈða/ (v)
trasbordare

transcendir /tɾan.senˈdi/ /tɾan.senˈdiɾ/ /tɾən.sənˈdi/ (v)
trascendere
  (transitiu) ultrapassar
  (intransitiu) Estendre’s els efectes, d’un medi a un altre, produint conseqüències.

transcendència /tɾan.senˈdɛn.si.a/ /tɾən.sənˈdɛn.si.ə/ (n, fem)
trascendenza

transcripció /tɾans.kɾip.siˈo/ /tɾəns.kɾip.siˈo/ (n, fem)
trascrizione

transcriure /tɾansˈkɾiw.ɾe/ /tɾənsˈkɾiw.ɾə/ (v)
trascrivere

transcórrer /tɾansˈko.re/ /tɾansˈko.reɾ/ /tɾənsˈko.rə/ (v)
trascorrere

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ (adj)
transeunte
  Que està de pas, temporal.

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ (n, neut)
passante
  Persona que circula per via pública.

transferir /tɾans.feˈri/ /tɾans.feˈriɾ/ /tɾəns.fəˈri/ (v)
transferire

transfigurar /tɾans.fi.ɣuˈɾa/ /tɾans.fi.ɣuˈɾaɾ/ /tɾəns.fi.ɣuˈɾa/ (v)
transfigurare

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ (v)
transformare
  Convertir una cosa en una altra de distinta forma.

transgredir /tɾanz.ɣɾeˈði/ /tɾanz.ɣɾeˈðiɾ/ /tɾənz.ɡɾəˈði/ (v)
transgredire

transhumància /tɾanz.uˈman.si.a/ /tɾənz.uˈman.si.ə/ (n, masc)
transumanza

transitar /tɾan.ziˈta/ /tɾan.ziˈtaɾ/ /tɾən.ziˈta/ (v)
transitare

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
traslitterazione

transmigrar /tɾanz.miˈɣɾa/ /tɾanz.miˈɣɾaɾ/ /tɾənz.miˈɣɾa/ (v)
trasmigrare
  Passar un poble a establir-se a un altre país.
  Passar les ànimes d’un cos a un altre, segons la doctrina pitagòrica.

transmutació /tɾans.mu.ta.siˈo/ /tɾəns.mu.tə.siˈo/ (n, fem)
trasmutazione

transmutar /tɾanz.muˈta/ /tɾanz.muˈtaɾ/ /tɾənz.muˈta/ (v)
transmutare

transparentar /tɾans.pa.ɾenˈta/ /tɾans.pa.ɾenˈtaɾ/ /tɾəns.pə.ɾənˈta/ (v)
transparire
  Un cos, deixar veure o percebre a través seu.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ (n, masc)
transporto, trasporto

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ (v)
transportare
  Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transsepte /tɾanˈsɛp.te/ (n, masc)
transetto

transsubstanciar /tɾan.sups.tan.siˈa/ /tɾan.sups.tan.siˈaɾ/ /tɾan.sus.tan.siˈa/ /tɾən.sups.tən.siˈa/ (v)
transustanziar

transvasar /tɾanz.vaˈzaɾ/ /tɾanz.βaˈza/ /tɾənz.bəˈza/ /tɾənz.vəˈza/ (v)
travasere
  Fer passar un líquid d’un vas a un altre.

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ (adj)
trasversale
  Que travessa d'un costat a un altre.

trapa /ˈtɾa.pa/ /ˈtɾa.pə/ (n, fem)
botola

trapezi /tɾaˈpɛ.zi/ /tɾəˈpɛ.zi/ (n, masc)
trapezio

trapezista /tɾa.peˈzis.ta/ /tɾa.peˈzis.te/ /tɾə.pəˈzis.tə/ (n, neut)
trapezista

trapezoide /tɾa.peˈzɔj.ðe/ /tɾə.pəˈzɔj.ðə/ (n, masc)
trapezoide

trapezoïdal /tɾa.pe.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zu.iˈðaɫ/ (adj)
trapezoidale

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ (v)
traslocare

traspaperar /tɾas.pa.peˈɾa/ /tɾas.pa.peˈɾaɾ/ /tɾəs.pə.pəˈɾa/ (v)
smarrire

trasplantar /tɾas.pɫanˈta/ /tɾas.pɫanˈtaɾ/ /tɾəs.pɫənˈta/ (v)
trapiantare
  Mudar les plantes del terra on són a una altra part.
  (medicina) Mudar un òrgan o teixit d’un individu a un altre o d’una part del cos a una altra.

trastorn /tɾasˈtoɾn/ /tɾəsˈtorn/ (n, masc)
disturbo

trastornar /tɾas.torˈna/ /tɾas.toɾˈna/ /tɾas.toɾˈnaɾ/ /tɾəs.toɾˈna/ /tɾəs.turˈna/ (v)
sconvolgere

trau /tɾaw/ (n, masc)
asola
  Forat o tall en una peça de roba per on ha de passar un botó.

travessar /tɾa.veˈsaɾ/ /tɾa.βeˈsa/ /tɾə.vəˈsa/ /tɾə.βəˈsa/ (v)
traversare

travessia /tɾa.veˈsi.a/ /tɾa.βeˈsi.a/ /tɾə.vəˈsi.ə/ /tɾə.βəˈsi.ə/ (n, fem)
traversata
  Viatge per mar o per riu.

traveta /tɾaˈve.ta/ /tɾaˈβe.ta/ /tɾəˈvə.tə/ /tɾəˈvɛ.tə/ /tɾəˈβɛ.tə/ (n, fem)
sgambetto
  (esports de pilota) Falta consistent a posar una cama o l'estic encreuat amb la cama d'un adversari amb l'objectiu de fer-lo caure.

traç /ˈtɾas/ (n, masc)
tratto

traça /ˈtɾa.sa/ /ˈtɾa.sə/ (n, fem)
competenza

traçar /tɾaˈsa/ /tɾaˈsaɾ/ /tɾəˈsa/ (v)
tracciare

traçut /tɾaˈsut/ /tɾəˈsut/ (adj, masc)
abile

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ (n, fem)
tradimento

traïdor /tɾa.iˈðo/ /tɾa.iˈðoɾ/ /tɾə.iˈðo/ (adj, masc)
traditore

traïdoria /tɾa.i.ðoˈɾi.a/ /tɾə.i.ðoˈɾi.ə/ /tɾə.i.ðuˈɾi.ə/ (n, fem)
omicidio con agguato

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ (n, masc)
lavoro
  Esforç per assolir una finalitat.
  Resultat d'un esforç.
  Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.
  Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ (n, masc)
lavoratore
  Empleat, persona contractada per altri.

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ (v)
lavorare

treballar com un negre (v)
lavorare come un negro

treballat /tɾe.baˈʎat/ /tɾə.bəˈjat/ /tɾə.bəˈʎat/ /tɾə.βəˈʎat/ (adj, masc)
provato

tremend /tɾeˈmen/ /tɾeˈment/ /tɾəˈmen/ /tɾəˈment/ (adj, masc)
tremendo

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ (v)
tremare

tremolar les copes dels genolls (v)
tremallera

tremolor /tɾe.moˈɫo/ /tɾe.moˈɫoɾ/ /tɾə.moˈɫo/ /tɾə.muˈɫo/ (n)
tremore
  Moviment vibratori involuntari d'un ésser viu, generalment causat pel fred o per emocions com la por i la ira.
tremolio
  Moviment vibratori causat per una ona expansiva, durant terratrèmols i explosions.

trempera matinera (n, fem)
alzabandiera

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ (n, masc)
treno

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ (n, fem)
treccia
  Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trenc /ˈtɾeŋ/ /ˈtɾeŋk/ /ˈtɾəŋk/ /ˈtɾɛŋ/ /ˈtɾɛŋk/ (n, masc)
fessura
  Esquerda produïda per contusió, solució de continuïtat en una superfície.

trencaclosques /ˌtɾeŋ.kaˈkɫɔs.kes/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ (n, masc)
rompicapo
  Joc de pensar amb una solució no òbvia.

trencament /tɾeŋ.kaˈmen/ /tɾeŋ.kaˈment/ /tɾəŋ.kəˈmen/ /tɾəŋ.kəˈment/ (n, masc)
violazione
  Acció de trencar.
  Acció d'incomplir una llei u ordre judicial.

trencar /tɾeŋˈka/ /tɾeŋˈkaɾ/ /tɾəŋˈka/ (v)
rompere
  Fer trossos una cosa a base de cops, de pressió.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ (number)
trenta

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ (number)
trentacinque

trenta-cinquè /ˌtɾen.ta.siŋˈke/ /ˌtɾən.tə.siŋˈkə/ /ˌtɾɛn.tə.siŋˈkɛ/ (number)
trentacinquesimo

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ (number)
trentadue

trenta-dosè /ˌtɾen.ta.ðoˈze/ /ˌtɾən.tə.ðoˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.ðuˈzɛ/ (number)
trentaduesimo

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ (number)
trentanove

trenta-novè /ˌtɾen.ta.noˈve/ /ˌtɾen.ta.noˈβe/ /ˌtɾən.tə.noˈvə/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈvɛ/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈβɛ/ (number)
trentanovesimo

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ (number)
trentaquattro

trenta-quatrè /ˌtɾen.ta.kwaˈtɾe/ /ˌtɾən.tə.kwəˈtɾə/ /ˌtɾɛn.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
trentaquattresimo

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ (number)
trentasette

trenta-setè /ˌtɾen.ta.seˈte/ /ˌtɾən.tə.səˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.səˈtɛ/ (number)
trentasettesimo

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ (number)
trentasei

trenta-sisè /ˌtɾen.ta.siˈze/ /ˌtɾən.tə.siˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.siˈzɛ/ (number)
trentaseiesimo

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ (number)
trentatré

trenta-tresè /ˌtɾen.ta.tɾeˈze/ /ˌtɾən.tə.tɾəˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
trentatreesimo

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ (number)
trentuno

trenta-unè /ˌtɾen.ta.uˈne/ /ˌtɾən.tə.uˈnə/ /ˌtɾɛn.tə.uˈnɛ/ (number)
trentunesimo

trenta-vuit /ˌtɾen.taˈvujt/ /ˌtɾen.taˈβujt/ /ˌtɾən.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈβujt/ (number)
trentotto

trenta-vuitè /ˌtɾen.ta.vujˈte/ /ˌtɾen.ta.βujˈte/ /ˌtɾen.ta.βwiˈte/ /ˌtɾən.tə.vujˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.vujˈtɛ/ /ˌtɾɛn.tə.βujˈtɛ/ (number)
trentottesimo

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ (number)
trentesimo

trep /ˈtrep/ (n, masc)
strappo

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ (n, masc)
trapano

trepar /tɾeˈpa/ /tɾeˈpaɾ/ /tɾəˈpa/ (v)
intrappolare

trepidar /tɾe.piˈða/ /tɾe.piˈðaɾ/ /tɾə.piˈða/ (v)
palpitare

trepà /tɾeˈpa/ /tɾəˈpa/ (n, masc)
trapano

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ (number)
tre

tres-cents /ˌtɾeˈsens/ /ˌtɾəˈsens/ /ˌtɾɛˈsens/ (number)
trecento

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ (n, masc)
tesoro
  Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresorer /tɾe.zoˈɾe/ /tɾe.zoˈɾeɾ/ /tɾə.zoˈɾe/ /tɾə.zuˈɾe/ (n, masc)
tesoriere

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
tesoreria

tret /ˈtret/ (n, masc)
tiro
  Tir, acció de disparar una arma.

tret /ˈtret/ (preposition)
tranne
  Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ (number)
tredici

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ (number)
tredicesimo

treure /ˈtɾew.ɾe/ /ˈtɾɛw.ɾə/ (v)
togliere
  Fer sortir una cosa del lloc on és.

treva /ˈtɾe.va/ /ˈtɾe.və/ /ˈtɾe.βa/ /ˈtɾe.βə/ (n, fem)
tregua
  Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ (n, fem)
scelta

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ (n, masc)
triangolo
  Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
  Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.
  (billar) Marc rígid de forma triangular a l'interior del qual es col·loquen les boles, utilitzat al començament d'una partida de billar americà o de snooker per a disposar les boles regularment agrupades.
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Defensa de zona pròpia d'un equip en inferioritat numèrica per l'expulsió de jugadors, consistent a situar els tres jugadors de camp en els angles respectius d'un triangle imaginari, de manera que hi ha un davanter i dos defensors.

triangulació (n, fem)
triangolazione

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ (adj)
triangolare
  Que té forma de triangle.

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ (v)
triangolare
  Referit a una superfície, realitzar una triangulació.

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ (v)
scegliere
  Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.

tribu /ˈtɾi.βu/ (n, fem)
tribù

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ (n, fem)
tribuna

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ (n, masc)
tribunale

tribut /tɾiˈβut/ (n, masc)
tributo

tribú /tɾiˈβu/ (n, masc)
tribuno

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ (n, masc)
tridente

trigar /tɾiˈɣa/ /tɾiˈɣaɾ/ (v)
ritardare

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ (n, masc)
trimestre

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ (n, masc)
slitta

trinxeraire /tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaj.ɾe/ /tɾiɲ.ʃəˈɾaj.ɾə/ (n, neut)
monello
  Noi que vagabundeja.

triomfar /tɾi.oɱˈfa/ /tɾi.oɱˈfaɾ/ /tɾi.uɱˈfa/ (v)
trionfare

triplicar /tɾi.pɫiˈka/ /tɾi.pɫiˈkaɾ/ (v)
triplicare

tripulació /tɾi.pu.ɫa.siˈo/ /tɾi.pu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
squadra
  Conjunt de persones que viatgen en una embarcació i que estan encarregades de mantenir-la i dirigir-la.
  Per extensió totes aquelles persones que viatgen en qualsevol vehicle i que estan encarregades de mantenir-lo i dirigir-lo, en especial quan el número d'aquestes persones és gran o bé quan el vehicle es considera de difícil maneig.

trist /ˈtɾist/ (adj)
triste
  Que no té alegria.

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ (n, fem)
tristezza

tristor /tɾisˈto/ /tɾisˈtoɾ/ (n, fem)
tristezza

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ (adj)
banale

tro /ˈtɾo/ (n, masc)
tuono
  So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.

troba /ˈtɾɔ.βa/ /ˈtɾɔ.βə/ (n, fem)
trovamento

trobador /tɾo.baˈðoɾ/ /tɾo.bəˈðo/ /tɾo.βaˈðo/ /tɾu.bəˈðo/ /tɾu.βəˈðo/ (n, masc)
trovatore
  Poeta medieval que componia versos per a ser cantats en públic.

trobadoresc /tɾo.ba.ðoˈɾesk/ /tɾo.bə.ðoˈɾəsk/ /tɾu.bə.ðuˈɾɛsk/ /tɾu.βə.ðuˈɾɛsk/ (adj, masc)
trovadorico

troballa /tɾoˈba.ʎa/ /tɾoˈba.ʎə/ /tɾuˈba.jə/ (n, fem)
trovamento

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ (v)
trovare, reperire
  Veure alguna cosa que s'havia perdut.
trovarsi
  (pronominal) Concórrer o estar present en alguna part.
rincontrarsi
  (pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.
sentirsi
  (pronominal) Ser o estar en un determinat estat.

trobat /tɾoˈbat/ /tɾuˈbat/ /tɾuˈβat/ (n, masc)
torbato

troca /ˈtɾɔ.ka/ /ˈtɾɔ.kɔ/ /ˈtɾɔ.kə/ (n, fem)
matassa

trofeu /tɾoˈfɛw/ /tɾuˈfɛw/ (n, masc)
trofeo

troglodita /tɾo.ɣɫoˈði.ta/ /tɾo.ɣɫoˈði.tə/ /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ (n, neut)
troglodita
  Persona que viu en una cova.

trombó /tɾomˈbo/ /tɾumˈbo/ (n, masc)
trombone

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ (n, fem)
corno
  Instrument aeròfon de metall, amb broquet, format per un llarg tub enroscat que s'eixampla gradualment des de l'embocadura al pavelló.
proboscide
  Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.

trompa marina (n, fem)
tromba marina

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ (n, fem)
tromba, trombetta
  Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ (n, neut)
trombettista
  Trompetista, nom usat especialment en l'entorn militar i en les orquestres.

tron /ˈtɾɔn/ (n, masc)
trono

trona /ˈtɾɔ.na/ /ˈtɾɔ.nɔ/ /ˈtɾɔ.nə/ (n, fem)
pulpito
  Plataforma elevada d'una església destinada a predicar o llegir les escriptures.
seggiolone
  Cadira alta i amb braços pels nadons.

tronar /tɾoˈna/ /tɾoˈnaɾ/ /tɾuˈna/ (v)
tuonare

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ (n, masc)
tronco
  (botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
  (argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.

trop /ˈtɾɔp/ (n, masc)
tropo

tropa /ˈtɾɔ.pa/ /ˈtɾɔ.pɔ/ /ˈtɾɔ.pə/ (n, fem)
truppa

tropical /tɾo.piˈkaɫ/ /tɾu.piˈkaɫ/ (adj)
tropicale

tros /ˈtɾɔs/ (n, masc)
pezzo

trot /ˈtɾɔt/ (n, masc)
trotto

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ (v)
bussare
  (intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.
chiamare
  (intransitiu) Telefonar.

trufar /tɾuˈfa/ /tɾuˈfaɾ/ (v)
truffare

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ (n, fem)
trota
  Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).
omelette, frittata
  (cuina, metafòric) Ous batuts i fregits a la paella.

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ (n, fem)
scrofa
  Porc femella

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ (v)
troncare

trànsit /ˈtɾan.zit/ (n, masc)
transizione, transito

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ (n, masc)
trifoglio
  Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ (n, masc)
zar

tsuzumi (n, masc)
tsuzumi

tu (pronoun)
tu

tub /ˈtup/ (n, masc)
tubo

tuba /ˈtu.ba/ /ˈtu.βə/ (n, fem)
tuba
  Instrument aeròfon de metall, de tub cònic, amb broquet, que dóna les notes més baixes.
  Complement de núvol del gènere cumulonimbus o cúmulus en forma de columna, de vegades en forma de conus invertit, que sobresurt de la base del núvol com la manifestació d'una vorticitat intensa.

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ (n, fem)
tubercolosi

tudó /twˈðo/ (n, masc)
colombaccio

tuf /ˈtuf/ (n, masc)
tufo
  Tipus de material rocós, d'origen volcànic, que tallat en forma de blocs es fa servir en la construcció.
tanfo
  Olor desagradable, com la que fan certs cossos en fermentació o en descomposició.

tuit /ˈtujt/ /ˈtwit/ (n, masc)
tweet

tuitar /tujˈta/ /tujˈtaɾ/ /twiˈta/ (v)
twittare

tuli (n, masc)
tulio

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ (n, fem)
tulipano

tumor /tuˈmor/ (n, masc)
tumore

tumult /tuˈmuɫ/ /tuˈmuɫt/ (n, masc)
tumulto

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ (n, fem)
tundra

tungstè /tuŋsˈtɛ/ (n, masc)
tungsteno

turbant /turˈban/ /turˈβan/ /tuɾˈbant/ /tuɾˈβan/ (n, masc)
turbante

turbina /turˈbi.nə/ /tuɾˈbi.na/ (n, fem)
turbina

turc (adj, masc)
turco
  Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc (n, masc)
turco
  (masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turisme /tuˈɾiz.me/ (n, masc)
turismo

turisme cultural (n, masc)
turismo culturale

turisme de negocis (n, masc)
turismo di affari

turisme nàutic (n, masc)
turismo nautico

turista /tuˈɾis.ta/ /tuˈɾis.te/ /tuˈɾis.tə/ (n, neut)
turista

turista de motxilla (n, neut)
saccopelista

turmell /toɾˈmeʎ/ (n, masc)
caviglia

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ (v)
tormentare
  Causar turment a algú.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ (n, fem)
turchese

turístic /tuˈɾis.tik/ (adj, masc)
turistico

turó (n, masc)
collina
  Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.
puzzola
  Mamífer mustèlid de l'espècie Mustela putoris.

tutejar /tu.teˈd͡ʒa/ /tu.teˈd͡ʒaɾ/ /tu.teˈʒa/ /tu.təˈd͡ʒa/ /tu.təˈʒa/ (v)
dare del tu

tutelar /tu.teˈɫa/ /tu.teˈɫaɾ/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫar/ (adj)
tutelare
  Que tutela o protegeix algú altre, una comunitat.

tutelar /tu.teˈɫa/ /tu.teˈɫaɾ/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫa/ /tu.təˈɫar/ (v)
tutelare
  Exercir la tutela d’algú altre.

tutorització /tu.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /tu.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /tu.to.ɾi.za.siˈo/ /tu.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
tutoraggio

tutoritzar /tu.to.ɾiˈd͡za/ /tu.to.ɾiˈza/ /tu.to.ɾiˈzaɾ/ /tu.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
tutorare
  Guiar (un o més estudiants), un tutor.
  Seguir (un curs, una classe o un alumne), un tutor.

txau /t͡ʃaw/ (Interjection)
ciao

txec /ˈt͡ʃɛk/ (adj, masc)
ceco
  Relatiu o pertanyent a Txèquia.

txetxè /t͡ʃeˈt͡ʃe/ /t͡ʃəˈt͡ʃə/ /t͡ʃəˈt͡ʃɛ/ (n, masc)
ceceno
  (només singular) Llengua caucàsica del nord pròpia de Txetxènia.

txin-txin /ˌt͡ʃiɲˈt͡ʃin/ (Interjection)
cin cin

tàlem /ˈta.ɫem/ /ˈta.ɫəm/ (n, masc)
talamo

tàntal /ˈtan.təɫ/ (n, masc)
tantalio

tàvec /ˈta.vek/ /ˈta.vək/ /ˈta.βek/ /ˈta.βək/ (n, masc)
tafano

tècnica /ˈtɛŋ.ni.ka/ /ˈtɛŋ.ni.kə/ /ˈtɛɡ.ni.ka/ (n, fem)
tecnica

tènue /ˈtɛ.nu.e/ /ˈtɛ.nu.ə/ (adj)
tenue

tèrbol /ˈter.buɫ/ /ˈteɾ.boɫ/ (adj, masc)
torbido

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ (v)
aver paura di, temere
  Sentir por.

tílburi /ˈtiɫ.βu.ɾi/ (n, masc)
tilbury

tímid /ˈti.mit/ (adj, masc)
timido

típex /ˈti.peks/ /ˈti.pəks/ (n, masc)
bianchetto

típic (adj, masc)
tipico
  propi o exclusiu d'un lloc o persona, característic

tísic /ˈti.zik/ (adj, masc)
tisico

títol /ˈti.toɫ/ /ˈti.tuɫ/ (n, masc)
titolo

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ (n, fem)
tartufo

tòner /ˈtɔ.neɾ/ /ˈtɔ.nər/ (n, masc)
toner

tònic /ˈtɔ.nik/ (adj, masc)
tonico
  (lingüística) Element on recau l'accent o la força de la veu.

tònica /ˈtɔ.ni.ka/ /ˈtɔ.ni.kə/ (n, fem)
acqua tonica

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ (n, masc)
torace

tòxic /ˈtɔk.sik/ (adj, masc)
tossico
  Que és nociu pels organismes vius.

tòxic /ˈtɔk.sik/ (n, masc)
tossico
  Substància d’efecte morbós o letal per a un organisme viu.

tómbol /ˈtom.boɫ/ /ˈtom.buɫ/ (n, masc)
tombolo

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ (n, fem)
tortora

túmul /ˈtu.muɫ/ (n, masc)
tumulo
  Mota de terra o pedres que cobreix una sepultura.
catafalco
  Estructura de dol sobre el taüt durant les exèquies.

túnel /ˈtu.neɫ/ /ˈtu.nəɫ/ (n, masc)
tunnel
  Pas subterrani de comunicació o de conducció obert a través d'un accident geogràfic.

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ (n, fem)
tunica

túnica albugínia (n, fem)
tonaca albuginea

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ (n, fem)
posizione

ucraïnès /u.kɾa.iˈnes/ /u.kɾə.iˈnəs/ /u.kɾə.iˈnɛs/ (n, masc)
ucraino
  (només singular) Llengua eslava de la branca oriental parlada pels ucraïnesos.

udol /uˈðɔɫ/ (n, masc)
ululato

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ (v)
ululare

ufanós /u.faˈnos/ /u.fəˈnos/ (adj, masc)
presuntuoso

uixer /ujˈʃe/ /ujˈʃeɾ/ /uˈʃeɾ/ (n, masc)
usciere

ukulele /u.kuˈɫe.ɫe/ /u.kuˈɫɛ.ɫə/ (n, masc)
ukulele

ulcerar /uɫ.seˈɾa/ /uɫ.seˈɾaɾ/ /uɫ.səˈɾa/ (v)
ulcerare

ulema /uˈle.ma/ /uˈlɛ.mə/ (n, masc)
ulama

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ (n, masc)
occhio
  Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ull de vellut (n, masc)
occhio nero

ullal /uˈjaɫ/ /uˈʎaɫ/ (n, masc)
zanna, canino
  (central, septentrional) Dent dels mamífers, de forma cònica, acabada en una punxa i amb una sola arrel, situada entre les incisives i les premolars.
zanna
  Dent amb forma de corn dels elefants.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ (n, fem)
occhiali, occhiaia
  Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.
occhiaia
  Cercle blau o lila que ix sota els ulls per manca de son o per tristesa.

ultimàtum (n, masc)
ultimatum

ultramarins /ˌuɫ.tɾa.maˈɾins/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾins/ (n, masc)
coloniali
  Queviures provinents d'ultramar.

ultramarí /ˌuɫ.tɾa.maˈɾi/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾi/ (adj, masc)
oltremarino

ultrapassar /uɫ.tɾa.paˈsa/ /uɫ.tɾa.paˈsaɾ/ /uɫ.tɾə.pəˈsa/ (v)
oltrepassare
  Anar més enllà del límit.

ultratge /uɫˈtɾa.d͡ʒe/ /uɫˈtɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
oltraggio

ultratjar /uɫ.tɾaˈd͡ʒa/ /uɫ.tɾaˈd͡ʒaɾ/ /uɫ.tɾəˈd͡ʒa/ (v)
oltraggiare

ulà /uˈɫa/ (n, masc)
ulano
  Llancer de la cavalleria lleugera. Referit principalment als que vestien a l'estil polonès.

un (number)
uno
  (cardinal) La unitat completa.

un ningú (n, masc)
nessuno

una mica (adv)
un poco

unbinili /um.biˈni.li/ (n, masc)
unbinilio

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ (v)
ungere

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ (n, fem)
unghia
  Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

unicameral /u.ni.ka.meˈɾaɫ/ /u.ni.kə.məˈɾaɫ/ (adj)
unicamerale

unificació /u.ni.fi.ka.siˈo/ /u.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
unificazione

unificar /u.ni.fiˈka/ /u.ni.fiˈkaɾ/ (v)
unificare

uniformar /u.ni.forˈma/ /u.ni.foɾˈma/ /u.ni.foɾˈmaɾ/ /u.ni.furˈma/ (v)
uniformare

unilateral /u.ni.ɫa.teˈɾaɫ/ /u.ni.ɫə.təˈɾaɫ/ (adj)
unilaterale

unitat /u.niˈtat/ (n, fem)
unità

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ (n, masc)
universo

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ (adj)
universale
  Relatiu a l'univers.

universalitzar /u.ni.veɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.vəɾ.sa.ɫidˈza/ /u.ni.βer.sa.ɫiˈd͡za/ /u.ni.βeɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.βər.sə.ɫidˈza/ (v)
universalizzare

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ (n, fem)
università, ateneo

unió /u.niˈo/ (n, fem)
unione

unnilbi /unˈnil.bi/ (n, masc)
unnilbio

unnilenni /un.nilˈɛn.ni/ (n, masc)
unnilennio

unnilhexi /un.niˈɫɛɡ.zi/ (n, masc)
unnilhexio

unnilocti /un.nilˈɔk.ti/ (n, masc)
unniloctio

unnilpenti /un.nilˈpɛn.ti/ (n, masc)
unnilpentio

unnilquadi /un.nilˈkwa.ði/ (n, masc)
unnilquadio

unnilsepti /un.nilˈsɛp.ti/ (n, masc)
unnilseptio

unniltri /unˈnil.tɾi/ (n, masc)
unniltrio

unniluni /un.nilˈu.ni/ (n, masc)
unnilunio

ununbi /unˈum.bi/ (n, masc)
ununbio

ununenni /un.unˈɛn.ni/ (n, masc)
ununennio

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ (n, masc)
ununhexio

ununnili /un.unˈni.li/ (n, masc)
ununnilio

ununocti (n, masc)
ununoctio

ununpenti (n, masc)
ununpentio

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ (n, masc)
ununquadio

ununsepti (n, masc)
ununseptio

ununtri (n, masc)
ununtrio

unununi /un.unˈu.ni/ (n, masc)
unununio

uperitzar /u.pe.ɾiˈd͡za/ /u.pe.ɾiˈza/ /u.pe.ɾiˈzaɾ/ /u.pə.ɾiˈd͡za/ (v)
uperizzare

urani (n, masc)
uranio

urbanitat /ur.bə.niˈtat/ /uɾ.ba.niˈtat/ (n, fem)
urbanità

urbanització /ur.bə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.βa.ni.d͡za.siˈo/ /uɾ.ba.ni.za.siˈo/ (n, fem)
urbanizzazione

urbanitzar /ur.bə.niˈd͡za/ /ur.βa.niˈd͡za/ /uɾ.ba.niˈzaɾ/ /uɾ.βa.niˈza/ (v)
urbanizzare

urbanístic /ur.bəˈnis.tik/ /uɾ.baˈnis.tik/ (adj, masc)
urbanistico

urbà /urˈβa/ (adj, masc)
urbano

urdú /urˈdu/ (adj)
urdu
  Relatiu o pertanyent a la llengua urdú

urdú /urˈdu/ (n, masc)
urdu
  Llengua indoirànica anàloga al hindi parlada al Pakistan i en algunes regions de l'Índia.

urgir /urˈd͡ʒi/ /urˈʒi/ /uɾˈd͡ʒi/ /uɾˈd͡ʒiɾ/ (v)
urgere

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ (n, fem)
urgenza
  Precisió, necessitat de fer alguna cosa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ (adj, masc)
urinario
  Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ (n, fem)
urna

urologia /u.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
urologia

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ (n, fem)
artiglio

usar /uˈza/ /uˈzaɾ/ (v)
usare
  Fer ús, fer servir.

usuari /u.zuˈa.ɾi/ (n, masc)
utente

usufructuar /u.zu.fɾuk.tuˈa/ /u.zu.fɾuk.tuˈaɾ/ (v)
usufruire

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ (n, masc)
utensile

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ (adj, masc)
utilitario

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ (n, masc)
utilitaria

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ (v)
utilizzare, usare

utopia /u.toˈpi.a/ /u.toˈpi.ə/ /u.tuˈpi.ə/ (n, fem)
utopia

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ (n, fem)
vacca, mucca
  (mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vaca serrana (n, fem)
luxerna-boccacia

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ (n, fem)
vacanze, ferie
  (plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vacança /baˈkan.sa/ /bəˈkan.sə/ /vaˈkan.sa/ /vəˈkan.sə/ (n, fem)
vacanza

vaccinar /bak.siˈna/ /bək.siˈna/ /vak.siˈnaɾ/ /vək.siˈna/ (v)
vaccinare
  Administrar un vaccí per a provocar immunitat contra determinades infeccions.

vaccí /bakˈsi/ /bəkˈsi/ /vakˈsi/ /vəkˈsi/ (n, masc)
vaccino
  Preparat biològic que aconsegueix immunitzar una persona o animal contra una malaltia vírica.

vaccínic /bakˈsi.nik/ /bəkˈsi.nik/ /vakˈsi.nik/ /vəkˈsi.nik/ (adj, masc)
vaccinico

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ (n, fem)
sciopero

vagabundejar /ba.ɣa.βun.deˈd͡ʒa/ /ba.ɣa.βun.deˈʒa/ /bə.ɣə.βun.dəˈʒa/ /va.ɣa.bun.deˈd͡ʒaɾ/ /və.ɣə.bun.dəˈd͡ʒa/ /və.ɣə.bun.dəˈʒa/ (v)
vagabondare
  Viure com un vagabund.

vagar /baˈɣa/ /vaˈɣaɾ/ /vəˈɣa/ (v)
vagare
  Anar errant sense destinació concreta.

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ (n, fem)
vagina

vailet /bajˈlet/ /bəjˈɫɛt/ /vajˈlet/ /vəjˈɫɛt/ (n, masc)
talliere

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ (n, fem)
vaniglia

vaivé /ˌbajˈβe/ /ˌvajˈve/ /ˌvajˈve/ (n, masc)
viavai

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ (n, masc)
nave

vaixella /bajˈʃe.ʎa/ /baˈʃe.ʎa/ /bəˈʃe.ʎə/ /vajˈʃe.ʎa/ /vəˈʃe.ʎə/ (n, fem)
vasellame

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ (adj, masc)
coraggioso

valentament /baˌɫen.taˈmen/ /vaˌɫen.taˈment/ /vəˌɫen.təˈmen/ /vəˌɫen.təˈment/ (adv)
ardimentosamente

valentia /ba.ɫenˈti.a/ /bə.ɫənˈti.ə/ /va.ɫenˈti.a/ /və.ɫənˈti.ə/ (n, fem)
coraggio

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ (n, fem)
valle, vallata
  Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ (n)
valore
  Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
coraggio
  Tret de la persona que és valenta.

valorar /ba.ɫoˈɾa/ /bə.ɫuˈɾa/ /va.ɫoˈɾaɾ/ /və.ɫoˈɾa/ /və.ɫuˈɾa/ (v)
valutare
  Calcular el valor d'un producte o servei.

vals /ˈbaɫs/ /ˈvaɫs/ /ˈvaɫs/ (n, masc)
valzer

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ (n, masc)
vampiro
  Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ (n, masc)
vanadio

vanar-se /baˈnar.se/ /baˈnaɾ.se/ /bəˈnar.sə/ /vaˈnaɾ.se/ /və.nərˈsə/ /vəˈnaɾ.sə/ (v)
vantare

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ (n, masc)
vapore
  Gas, especialment referit a l'aigua.
nave a vapore
  Nau o màquina (especialment vaixells) propulsada per un motor de combustió amb vapor d'aigua.

vaporitzar /ba.po.ɾiˈd͡za/ /ba.po.ɾiˈza/ /bə.pu.ɾiˈd͡za/ /va.po.ɾiˈzaɾ/ /və.po.ɾiˈd͡za/ /və.pu.ɾiˈd͡za/ (v)
vaporizzare

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ (n, fem)
pertica
  Brancó net de fulles usat com a bastó o mànec.
bastone
  Bastó usat com a insígnia d'autoritat, especialment els alcaldes.

vareta màgica (n, fem)
bacchetta magica

vari /ˈba.ɾi/ /ˈva.ɾi/ /ˈva.ɾi/ (adj)
vario
  De caràcter variable, mudable.
  Divers, de distinta espècie o mena.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ (adj)
variabile
  Que pot variar.
  Que es pot diferenciar.

variada /ba.ɾiˈa.ða/ /bə.ɾiˈa.ðə/ /va.ɾiˈa.ða/ /və.ɾiˈa.ðə/ (n, fem)
sarlo

variar /ba.ɾiˈa/ /bə.ɾiˈa/ /va.ɾiˈaɾ/ /və.ɾiˈa/ (v)
variare

variat /ba.ɾiˈat/ /bə.ɾiˈat/ /va.ɾiˈat/ /və.ɾiˈat/ (adj, masc)
vario

variu /baˈɾiw/ /bəˈɾiw/ /vaˈɾiw/ /vəˈɾiw/ (n, masc)
varicosi

vasculitis /bas.kuˈɫi.tis/ /bəs.kuˈɫi.tis/ /vas.kuˈɫi.tis/ /vəs.kuˈɫi.tis/ (n, fem)
vasculite

vassall /baˈsaʎ/ /bəˈsaʎ/ /vaˈsaʎ/ /vəˈsaʎ/ (n, masc)
vassallo

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ (adj, masc)
vasto

vaticinar /ba.ti.siˈna/ /bə.ti.siˈna/ /va.ti.siˈnaɾ/ /və.ti.siˈna/ (v)
vaticinare

ve /ˈbe/ /ˈbɛ/ /ˈve/ /ˈve/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ (n, fem)
vu

ve doble (n, fem)
vu doppia

vectoritzar /bek.to.ɾiˈd͡za/ /bek.to.ɾiˈza/ /bək.tu.ɾiˈd͡za/ /vek.to.ɾiˈzaɾ/ /vək.to.ɾiˈd͡za/ /vək.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
vettorizzare

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ (n, masc)
vitello

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ (n, fem)
manzo, vitello
  (no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

vedet /beˈðet/ /bəˈðɛt/ /veˈðet/ /vəˈðət/ /vəˈðɛt/ (n, fem)
vedette
  Artista femenina principal d’un espectacle de varietats o de revista.

vegada /beˈɣa.ða/ /bəˈɣa.ðə/ /veˈɣa.ða/ /vəˈɣa.ðə/ /vəˈʝa.ðə/ (n, fem)
volta

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ (n, masc)
veganismo

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ (n, fem)
vegetazione

vegetar /be.d͡ʒeˈta/ /be.ʒeˈta/ /bə.ʒəˈta/ /ve.d͡ʒeˈtaɾ/ /və.ʒəˈta/ (v)
vegetare

vehemència /be.eˈmɛn.si.a/ /bə.əˈmɛn.si.ə/ /ve.eˈmɛn.si.a/ /və.əˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
vehemenza

vehicle /beˈi.kɫe/ /bəˈi.kɫə/ /veˈi.kɫe/ /vəˈi.kɫə/ (n, masc)
veicolo
  Per extensió, qualsevol cosa mitjançant la qual es realitza un transport de matèria o, fins i tot, de conceptes abstractes com la informació.

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ (n, fem)
vela

velam /beˈɫam/ /bəˈɫam/ /veˈɫam/ /vəˈɫam/ (n, masc)
velatura

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ (v)
velare
  Cobrir amb un vel.

veler /beˈɫe/ /beˈɫeɾ/ /bəˈɫe/ /veˈɫeɾ/ /vəˈɫe/ (n, masc)
veliero
  Embarcació amb veles.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ (adj, masc)
vecchio
  De llarga vida, gran.

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ (n, fem)
vecchiaia
  Edat avançada d'un ésser viu.

vellut /beˈʎut/ /bəˈʎut/ /veˈʎut/ /vəˈʎut/ (n, masc)
velluto

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ (n, fem)
velocità

velocípede /be.ɫoˈsi.pe.ðe/ /bə.ɫuˈsi.pə.ðə/ /ve.ɫoˈsi.pe.ðe/ /və.ɫoˈsi.pə.ðə/ /və.ɫuˈsi.pə.ðə/ (n, masc)
velocipede

veloç /beˈɫos/ /veˈɫos/ /vəˈɫos/ (adj)
veloce

vel·leïtat /be.ɫe.iˈtat/ /beɫ.ɫe.iˈtat/ /bə.ɫə.iˈtat/ /bəɫ.ɫə.iˈtat/ /veɫ.ɫe.iˈtat/ /vəɫ.ɫə.iˈtat/ (n, fem)
velleità

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ (n, masc)
vena

venciment /ben.siˈmen/ /bən.siˈmen/ /ven.siˈment/ /vən.siˈmen/ /vən.siˈment/ (n, masc)
scadenza

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ (n, fem)
vendita

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ (v)
vendere

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ (n, masc)
venditore

venerar /be.neˈɾa/ /bə.nəˈɾa/ /ve.neˈɾaɾ/ /və.nəˈɾa/ (v)
venerare

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ (v)
venire
  Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ (n, fem)
vendetta

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ (n, masc)
vento

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ (n, masc)
ventaglio

ventallar /ben.taˈʎa/ /bən.təˈʎa/ /ven.taˈʎaɾ/ /vən.təˈja/ /vən.təˈʎa/ (v)
sbentolare

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ (v)
ventilare
  Fer vent agitant l’aire.

ventilador /ben.ti.ɫaˈðo/ /ben.ti.ɫaˈðoɾ/ /bən.ti.ɫəˈðo/ /ven.ti.ɫaˈðoɾ/ /vən.ti.ɫəˈðo/ (n, masc)
ventilatore

ventilar /ben.tiˈɫa/ /bən.tiˈɫa/ /ven.tiˈɫaɾ/ /vən.tiˈɫa/ (v)
ventilare

ventosa /benˈto.za/ /bənˈto.zə/ /venˈto.za/ /vənˈto.zə/ (n, fem)
ventosa

ventositat /ben.to.ziˈtat/ /bən.tu.ziˈtat/ /ven.to.ziˈtat/ /vən.to.ziˈtat/ /vən.tu.ziˈtat/ (n, fem)
ventosità

ventral /benˈtɾaɫ/ /bənˈtɾaɫ/ /venˈtɾaɫ/ /vənˈtɾaɫ/ (adj)
ventrale

ventre /ˈben.tɾe/ /ˈben.tɾə/ /ˈven.tɾe/ /ˈven.tɾə/ (n, masc)
ventre

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ (n, masc)
ventricolo

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ (adj, masc)
ventoso

venós /beˈnos/ /bəˈnos/ /veˈnos/ /vəˈnos/ (adj, masc)
venoso

ver /ˈber/ /ˈbeɾ/ /ˈbɛr/ /ˈveɾ/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ /ˈvɛr/ (adj, masc)
vero

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ (n, fem)
veracità

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ (n, masc)
scombro

veraç /beˈɾas/ /bəˈɾas/ /veˈɾas/ /vəˈɾas/ (adj)
verace

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ (n, masc)
verbo

verb pronominal (n, masc)
verbo pronominale

verbal /berˈβaɫ/ /beɾˈβaɫ/ /bərˈbaɫ/ /veɾˈbaɫ/ /vəɾˈbaɫ/ (adj)
verbale
  (gramàtica) Relatiu al verb.
  Relatiu a la paraula.

verbalitzar /ber.βa.ɫiˈd͡za/ /beɾ.βa.ɫiˈza/ /bər.bə.ɫiˈd͡za/ /veɾ.ba.ɫiˈzaɾ/ /vəɾ.bə.ɫiˈd͡za/ (v)
verbalizzare
  Dir en paraules allò que es pensa o succeeix.

verbositat /ber.βo.ziˈtat/ /beɾ.βo.ziˈtat/ /veɾ.bo.ziˈtat/ /vər.bu.ziˈtat/ /vəɾ.bo.ziˈtat/ (n, fem)
verbosità

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ (adj, masc)
verde
  De color verd.
  Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ (n, masc)
verde
  Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verdejar /ber.ðeˈʒa/ /beɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bər.dəˈʒa/ /veɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /vər.ðəˈʒa/ /vəɾ.ðəˈd͡ʒa/ (v)
verdeggiare
  Cobrir-se de verd vegetal.
essere verde
  Una fruita, no ser prou madura.
essere un po' grasso
  Ser una mica obscè, poc decorós.

verdesca /berˈðes.ka/ /beɾˈðes.ka/ /bərˈdɛs.kə/ /veɾˈðes.ka/ /vərˈðɛs.kə/ /vəɾˈðəs.kə/ (n, fem)
bertesca

verdet /berˈðet/ /beɾˈðet/ /bərˈdɛt/ /vərˈðɛt/ /vəɾˈðət/ (n, masc)
verderame
  Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
  Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.

verdum /berˈðum/ /beɾˈðum/ /bərˈdum/ /veɾˈðum/ /vəɾˈðum/ (n, masc)
verdone
  Ocell de l'espècie Carduelis chloris.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ (n, fem)
verdura

verema /beˈɾe.ma/ /bəˈɾɛ.mə/ /veˈɾe.ma/ /vəˈɾə.mə/ /vəˈɾɛ.mə/ /ˈbɾɛ.ma/ /ˈbɾɛ.mə/ (n, fem)
vendemmia

veremar /be.ɾeˈma/ /breˈma/ /bə.ɾəˈma/ /bɾəˈma/ /va.ɾaˈma/ /ve.ɾeˈmaɾ/ /və.ɾəˈma/ (v)
vendemmiare

verga /ˈber.ɣa/ /ˈbeɾ.ɣa/ /ˈbɛr.ɡə/ /ˈveɾ.ɣa/ /ˈvəɾ.ɣə/ /ˈvɛr.ɣə/ (n, fem)
verga

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (adj)
vergine
  Persona que no ha mantingut relacions sexuals.
  Immaculat, pur, intacte.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (n, fem)
vergine

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (n, neut)
Vergine
  Persona del signe zodiacal de Verge.

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ (n, fem)
vergogna

verificar /be.ɾi.fiˈka/ /bə.ɾi.fiˈka/ /ve.ɾi.fiˈkaɾ/ /və.ɾi.fiˈka/ (v)
verificare

verinós /be.ɾiˈnos/ /bə.ɾiˈnos/ /ve.ɾiˈnos/ /və.ɾiˈnos/ (adj, masc)
velenoso

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ (n, fem)
verità
  Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ (adj, masc)
vermiglio
  De color de la sang i de les roselles.
rosso
  Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermellejar /ber.me.ʎeˈʒa/ /beɾ.me.ʎeˈd͡ʒa/ /bər.mə.ʎəˈʒa/ /veɾ.me.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /vər.mə.jəˈʒa/ /vəɾ.mə.ʎəˈd͡ʒa/ (v)
rosseggiare

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ (n, masc)
vermut

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ (n, masc)
ontano

vernacle /berˈna.kɫe/ /beɾˈna.kɫe/ /veɾˈna.kɫe/ /vəɾˈna.kɫə/ (adj, masc)
vernacolo

vernís /berˈnis/ /beɾˈnis/ /veɾˈnis/ /vəɾˈnis/ (n, masc)
vernice

verola /beˈɾɔ.ɫa/ /beˈɾɔ.ɫɔ/ /bəˈɾɔ.ɫə/ /veˈɾɔ.ɫa/ /vəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
vaiolo

verrucós /be.ruˈkos/ /ve.ruˈkos/ /və.ruˈkos/ (adj, masc)
verrucoso

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ (n, masc)
verso
  (literatura) Cadascuna de les línies d'un poema, usualment subjecte a les regles de la mètrica.

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ (preposition)
verso
  Cap a, en direcció a.

versemblant /ber.semˈbɫan/ /beɾ.semˈbɫant/ /bər.səmˈbɫan/ /veɾ.semˈbɫant/ /vəɾ.səmˈbɫant/ (adj)
verosimile

versificar /ber.si.fiˈka/ /beɾ.si.fiˈka/ /bər.si.fiˈka/ /veɾ.si.fiˈkaɾ/ /vəɾ.si.fiˈka/ (v)
versificare

versió /ber.siˈo/ /beɾ.siˈo/ (n, fem)
versione

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ (adj, masc)
vero

vertebrar /ber.teˈβɾa/ /beɾ.teˈβɾa/ /bər.təˈβɾa/ /veɾ.teˈbɾaɾ/ /vəɾ.təˈbɾa/ (v)
vertebrare

vertebrat /ber.teˈβɾat/ /beɾ.teˈβɾat/ /bər.təˈβɾat/ /veɾ.teˈbɾat/ /vəɾ.təˈbɾat/ (n, masc)
vertebrato

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ (n, masc)
veleno
  Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ (n, masc)
vischio

vescomte /besˈkom.te/ /bəsˈkom.tə/ /vesˈkom.te/ /vəsˈkom.tə/ (n, masc)
visconte

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ (n, fem)
vespa
  Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vespra /ˈbes.pɾa/ /ˈves.pɾa/ /ˈves.pɾə/ (n, fem)
vigilia

vesprada /besˈpɾa.ða/ /bəsˈpɾa.ðə/ /vesˈpɾa.ða/ /vəsˈpɾa.ðə/ (n, fem)
tramonto

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ (n, masc)
sera

vessament /be.saˈmen/ /bə.səˈmen/ /ve.saˈment/ /və.səˈmen/ /və.səˈment/ (n, masc)
versamento

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ (n)
versante
  punt de vista

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ (n, masc)
versante
  Costat inclinat d'una muntanya.

vestigi /besˈti.d͡ʒi/ /besˈti.ʒi/ /bəsˈti.ʒi/ /vesˈti.d͡ʒi/ /vəsˈti.ʒi/ (n, masc)
vestigio

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ (v)
vestire
  Cobrir el cos d'algú amb roba.

vestit /besˈtit/ /vesˈtit/ /vəsˈtit/ (n, masc)
vestito

vestuari /bes.tuˈa.ɾi/ /bəs.tuˈa.ɾi/ /ves.tuˈa.ɾi/ /vəs.tuˈa.ɾi/ (n, masc)
guardaroba
  Conjunt de vestits de què disposa una persona.
spogliatoio
  Lloc on es guarden els vestits de diverses persones.

vet aquí (v)
ecco qui

veta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ /ˈve.ta/ /ˈvə.tə/ /ˈvɛ.tə/ (n, fem)
striscia
  Tros de roba estret i allargat emprat per rivetejar.
venatura
  Dibuix que fan els anells d'un tronc en la fusta tallada.

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ (adj, masc)
veterinario
  Relacionat amb el treball del veterinari.

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ (n, masc)
veterinario
  Persona que per professió o estudi es dedica a la veterinària.

vetllar /beɫˈɫa/ /beʎˈʎa/ /veɫˈɫaɾ/ /vəɫˈɫa/ (v)
restare alzato

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ (n, fem)
voce
  So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ (v)
vedere
  Percebre amb la vista

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ (adj, masc)
vicino
  Que és a prop, contigu.

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ (n, masc)
vicino
  Habitant d'una casa propera.

veïnat /be.iˈnat/ /bə.iˈnat/ /ve.iˈnat/ /və.iˈnat/ (n, masc)
vicinato

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ (n, masc)
vino
  (normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre (n, masc)
vino rosso

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ (n, neut)
pedone

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
viaggio
  Desplaçament a una destinació prou allunyada.
  Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ (n, masc)
viaggatore, viaggiatore

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ (v)
viaggiare

vibrar /biˈβɾa/ /viˈbɾa/ /viˈbɾaɾ/ (v)
vibrare
  Un cos, estar en vibració.

vibràfon /biˈβɾa.fon/ /biˈβɾa.fun/ /viˈbɾa.fon/ /viˈbɾa.fun/ (n, masc)
vibrafono

vicari /biˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ (n, masc)
vicario

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ (n, masc)
vizio, difetto

viciar /bi.siˈa/ /vi.siˈa/ /vi.siˈaɾ/ (v)
viziare

vicissitud /bi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ (n, fem)
vicissitudine

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
vittoria, vincita

victòria pírrica (n, fem)
vittoria di Pirro

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ (n, fem)
vita
  Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

videoblog /bi.ðe.oˈβɫɔk/ /bi.ðə.uˈβɫɔk/ /vi.ðe.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.uˈbɫɔk/ (n, masc)
videoblog

videoclip /bi.ðe.oˈkɫip/ /bi.ðə.uˈkɫip/ /vi.ðe.oˈkɫip/ /vi.ðə.oˈkɫip/ /vi.ðə.uˈkɫip/ (n, masc)
video musicale

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ (n, masc)
videogioco

videotrucada /bi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /bi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /vi.ðə.o.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ (n, fem)
videochiamata

videovigilància /ˌbi.ðe.o.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.o.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.u.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.o.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌvi.ðe.o.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.u.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ (n, fem)
videosorveglianza

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ (n, masc)
vetro

vidriola /bi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /bi.ðɾiˈɔ.ɫə/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
salvadanaio

vidu /ˈbi.ðu/ /ˈvi.ðu/ /ˈvi.ðu/ (adj, masc)
vedovo

viduïtat /bi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ (n, fem)
vedovanza

vigilar /bi.d͡ʒiˈɫa/ /bi.ʒiˈɫa/ /vi.d͡ʒiˈɫaɾ/ /vi.ʒiˈɫa/ (v)
vigilare

vigorèxia /bi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /bi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ (n, fem)
bigoressia

vigília /biˈd͡ʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.ə/ /viˈd͡ʒi.ɫi.a/ /viˈʒi.ɫi.ə/ (n, fem)
vigilia
  Dia anterior a un altre.
veglia
  Acció de vetllar, d'estar desvetllat durant la nit.

vil /ˈbiɫ/ /ˈviɫ/ /ˈviɫ/ (adj)
vile

vilipendiar /bi.ɫi.pen.diˈa/ /bi.ɫi.pən.diˈa/ /vi.ɫi.pen.diˈaɾ/ /vi.ɫi.pən.diˈa/ (v)
vilipendere

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ (n, fem)
villa
  Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ (n, masc)
aceto

vincular /biŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫaɾ/ (v)
vincolare

vindicar /bin.diˈka/ /vin.diˈka/ /vin.diˈkaɾ/ (v)
vendicare
  Defensar a una persona, institució, etc., d'acusacions o infàmies que es considere falses, en especial quan es fa mitjançant un escrit.

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ (adj)
prossimo

vinicultura /bi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
vinicoltura

vinificació /bi.ni.fi.ka.siˈo/ /bi.ni.fi.kə.siˈo/ /vi.ni.fi.ka.siˈo/ /vi.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
vinificazione

vinificar /bi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈkaɾ/ (v)
vinificare

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ (number)
venti

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ (number)
venticinque

vint-i-cinquè /bin.ti.siŋˈke/ /bin.ti.siŋˈkɛ/ /vin.ti.siŋˈkə/ (number)
venticinquesimo

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ (number)
ventidue

vint-i-dosè /bin.ti.ðoˈze/ /bin.ti.ðuˈzɛ/ /vin.ti.ðuˈzə/ (number)
ventiduesimo

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ (number)
ventinove

vint-i-novè /bin.ti.noˈβe/ /bin.ti.nuˈβɛ/ /vin.ti.nuˈvə/ (number)
ventinovesimo

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ (number)
ventiquattro

vint-i-quatrè /bin.ti.kwaˈtɾe/ /bin.ti.kwəˈtɾɛ/ /vin.ti.kwəˈtɾə/ (number)
ventiquattresimo

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ (number)
ventisette

vint-i-setè /bin.ti.seˈte/ /bin.ti.səˈtɛ/ /vin.ti.səˈnə/ (number)
ventisettesimo

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ (number)
ventisei

vint-i-sisè /bin.ti.siˈze/ /bin.ti.siˈzɛ/ /vin.ti.siˈzə/ (number)
ventiseiesimo

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ (number)
ventitré

vint-i-tresè /bin.ti.tɾeˈze/ /bin.ti.tɾəˈzɛ/ /vin.ti.tɾəˈzə/ (number)
ventitreesimo

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ (number)
ventuno

vint-i-unè /bin.ti.uˈne/ /bin.ti.uˈnɛ/ /vin.ti.uˈnə/ (number)
ventunesimo

vint-i-vuit /bin.tiˈβujt/ /vin.tiˈvujt/ /vin.tiˈvujt/ (number)
ventotto

vint-i-vuitè /bin.ti.bujˈte/ /bin.ti.bujˈtɛ/ /vin.ti.vujˈtə/ (number)
ventottesimo

vintè /binˈte/ /binˈtɛ/ /vinˈtə/ (number)
ventesimo

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ (n, fem)
vigna
  Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
vigneto
  Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

vinyar /biˈɲa/ /biˈɲaɾ/ /viˈɲa/ /viˈɲaɾ/ (n, masc)
vigneto

vinyeta /biˈɲe.ta/ /biˈɲɛ.tə/ /viˈɲe.ta/ /viˈɲə.tə/ /viˈɲɛ.tə/ (n, fem)
vignetta

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ (n, fem)
viola
  Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.
violetta
  Planta que fa flors de color lila.

viola d'amor (n, fem)
viola d'amore

viola de gamba (n, fem)
viola da gamba

viola de roda (n, fem)
ghironda

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ (n, fem)
violazione
  Acció de violar una norma.
strupo, stupro
  Relació sexual forçada sense consentiment.

violar /bi.oˈɫa/ /bi.uˈɫa/ /vi.oˈɫa/ /vi.oˈɫaɾ/ /vi.uˈɫa/ (v)
violare
  Infringir una prohibició o una llei.
violentare
  Mantenir relacions sexuals amb algú sense el seu consentiment, usant coaccions, enganys o la violència.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ (adj, masc)
violento
  Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.

violentar /bi.o.ɫenˈta/ /bi.u.ɫənˈta/ /vi.o.ɫenˈtaɾ/ /vi.o.ɫənˈta/ /vi.u.ɫənˈta/ (v)
violentare

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ (n, masc)
violoncello

violoncel·lista /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.te/ /bi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ /bi.u.ɫun.səˈɫis.tə/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /vi.o.ɫon.səɫˈɫis.tə/ /vi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ (n, neut)
violoncellista

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
violenza

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ (n, masc)
violino

violó /bi.oˈlo/ /bi.uˈɫo/ /vi.oˈlo/ /vi.oˈɫo/ /vi.uˈɫo/ (n, masc)
violone

viquipedista /bi.ki.peˈðis.ta/ /bi.ki.peˈðis.te/ /bi.ki.pəˈðis.tə/ /vi.ki.peˈðis.ta/ /vi.ki.peˈðis.te/ /vi.ki.pəˈðis.tə/ (n, neut)
wikipediano

viral /biˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ (adj)
virale
  De propagació ràpida i massiva.

viralitzar /bi.ɾa.ɫiˈd͡za/ /bi.ɾa.ɫiˈza/ /bi.ɾə.ɫiˈd͡za/ /vi.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /vi.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
viralizzare

virar /biˈɾa/ /viˈɾa/ /viˈɾaɾ/ (v)
virare

virrei /biˈrej/ /viˈrej/ /viˈrej/ (n, masc)
viceré

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ (adj)
virtuale

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ (n, fem)
virtù

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ (adj, masc)
virtuoso
  Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ (n, masc)
virtuoso
  Músic que destaca en el domini d'un instrument.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ (n, masc)
virus

visca /ˈbis.ka/ /ˈbis.kə/ /ˈbiʃ.ka/ /ˈvis.cə/ /ˈvis.ka/ /ˈvis.kə/ (Interjection)
evviva

visita /biˈzi.ta/ /viˈzi.ta/ /viˈzi.tə/ (n, fem)
visita

visitant /bi.ziˈtan/ /vi.ziˈtan/ /vi.ziˈtant/ (n, neut)
visitatore
  Persona que visita un lloc fora del seu entorn habitual, sense passar-hi una nit.

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ (v)
visitare

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ (n, fem)
vista
  Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
  Allò que és percebut des d'un punt concret.

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ (adj)
visuale

visualització /bi.zu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /bi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /vi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /vi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
visualizzazione

visualitzar /bi.zu.a.ɫiˈd͡za/ /bi.zu.a.ɫiˈza/ /bi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ /vi.zu.a.ɫiˈzaɾ/ /vi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
visualizzare

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ (adj)
vitale

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
vitalità

vitalitzar /bi.ta.ɫiˈd͡za/ /bi.ta.ɫiˈzaɾ/ /bi.tə.ɫiˈd͡za/ /vi.ta.ɫiˈzaɾ/ /vi.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
vitalizzare

vitamina /bi.taˈmi.na/ /vi.taˈmi.na/ /vi.təˈmi.nə/ (n, fem)
vitamina

vitaminar /bi.ta.miˈna/ /bi.tə.miˈna/ /vi.ta.miˈnaɾ/ /vi.tə.miˈna/ (v)
vitaminare

vitel·la /biˈtɛ.ɫa/ /biˈtɛ.ɫə/ /biˈtɛ.ɫɛ/ /biˈtɛɫ.ɫa/ /biˈtɛɫ.ɫə/ /viˈtɛɫ.ɫa/ /viˈtɛɫ.ɫə/ (n, fem)
pergamena

viticultura /bi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
viticoltura

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ (n, masc)
vitiligine

vitivinícola /bi.ti.βiˈni.ko.ɫa/ /bi.ti.βiˈni.ku.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫa/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ku.ɫə/ (adj)
vitivinicolo

vitrall /biˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ (n, masc)
vetrata

vitrificació /bi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /bi.tɾi.fi.kə.siˈo/ /vi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /vi.tɾi.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
vetrificazione

vitrina /biˈtɾi.na/ /biˈtɾi.nə/ /viˈtɾi.na/ /viˈtɾi.nə/ (n, fem)
vetrina

vitualla /bi.tuˈa.ʎa/ /bi.tuˈa.ʎə/ /vi.tuˈa.ʎa/ /vi.tuˈa.ʎə/ (n, fem)
vettovaglia

vituperar /bi.tu.peˈɾa/ /bi.tu.pəˈɾa/ /vi.tu.peˈɾaɾ/ /vi.tu.pəˈɾa/ (v)
vituperare

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ (adj)
vivo
  Que té vida.

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ (n, masc)
vivo
  Persona que no és morta.
  Part més sensible.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ (v)
vivere
  Existir, estar viu.
abitare
  Habitar en un lloc, tenir-hi la residència o la llar.

vivificar /bi.βi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈkaɾ/ (v)
vivificare

vivor /biˈβo/ /biˈβoɾ/ /viˈvo/ /viˈvoɾ/ (n, fem)
vividezza

vlog /ˈbɫɔk/ /ˈvɫɔk/ /ˈvɫɔk/ (n, masc)
vlog

vocalitzar /bo.ka.ɫiˈd͡za/ /bo.ka.ɫiˈza/ /bu.kə.ɫiˈd͡za/ /vo.ka.ɫiˈzaɾ/ /vo.kə.ɫiˈd͡za/ /vu.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
vocalizzare
  (intransitiu, música) Fer els exercicis de cantar amb les vocals en lloc de les notes.
  (transitiu, fonètica) Canviar una consonant en una vocal.

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ (n, masc)
vocativo

vodevil /bo.ðeˈβiɫ/ /bu.ðəˈβiɫ/ /vo.ðeˈviɫ/ /vo.ðəˈviɫ/ /vu.ðəˈviɫ/ (n, masc)
vaudeville

vogar /boˈɣa/ /buˈɣa/ /voˈɣa/ /voˈɣaɾ/ /vuˈɣa/ (v)
vogare

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ (n, masc)
volo
  (handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

volada /boˈɫa.ða/ /buˈɫa.ðə/ /voˈɫa.ða/ /voˈɫa.ðə/ /vuˈɫa.ðə/ (n, fem)
aggetto
  Part d’una construcció que sobresurt sense més sosteniment.

volandera /bo.ɫanˈde.ɾa/ /bu.ɫənˈde.ɾə/ /vo.ɫanˈde.ɾa/ /vo.ɫənˈde.ɾə/ /vu.ɫənˈde.ɾə/ (n, fem)
rondella

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ (n, masc)
volante, sterzo
  Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.
volano
  (bàdminton) Objecte de 4,74 a 5,5 g de pes format per un nucli rodó i per un element allargat de material lleuger que hi està fixat per un extrem amb l'objectiu d'alentir-ne el vol i estabilitzar-lo.

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ (n, masc)
volapük
  Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ (v)
volare
  Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volatilitzar /bo.ɫa.ti.ɫiˈd͡za/ /bo.ɫa.ti.ɫiˈza/ /bu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vo.ɫa.ti.ɫiˈzaɾ/ /vo.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ (v)
volatilizzare

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ (n, masc)
vulcano

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ (adj, masc)
vulcanico
  Relacionat amb els volcans.

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ (v)
volere

voler és poder (proverb)
volere è potere

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ (n, masc)
avvoltoio, grifone

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ (n, masc)
volume

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ (n, fem)
volontà

volva /ˈboɫ.βə/ /ˈbɔɫ.βa/ /ˈbɔɫ.βɔ/ /ˈbɔɫ.βə/ /ˈvoɫ.və/ /ˈvɔɫ.va/ (n, fem)
fiocco
  Floc de neu.
scheggia
  Partícula petita en suspensió.
pula
  Embolcall d'una panolla.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ (v)
vomitare, rimettere
  Expulsar convulsivament per la boca.

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ (n, fem)
orlo

vorera /boˈɾe.ɾa/ /buˈɾe.ɾə/ /voˈɾe.ɾa/ /voˈɾe.ɾə/ /vuˈɾe.ɾə/ (n, fem)
marciapiede

voretar /bo.ɾeˈta/ /bu.ɾəˈta/ /vo.ɾeˈtaɾ/ /vo.ɾəˈta/ /vu.ɾəˈta/ (v)
orlare

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ (n, masc)
avorio
  Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vostre /ˈbɔs.tɾe/ /ˈbɔs.tɾə/ /ˈvɔs.tɾe/ /ˈvɔs.tɾə/ (adj, masc)
vostro

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ (n, masc)
voto
  Prometença religiosa.
  Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votació /bo.ta.siˈo/ /bu.tə.siˈo/ /vo.ta.siˈo/ /vo.tə.siˈo/ /vu.tə.siˈo/ (n, fem)
votazione

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ (v)
votare
  Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ (number)
otto

vuit-cents /ˌbujtˈsens/ /ˌbwitˈsens/ /ˌvujtˈsens/ /ˌvujtˈsens/ (number)
ottocento

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ (number)
ottanta

vuitanta-cinc /bujˌtan.taˈsiŋ/ /bujˌtan.təˈsiŋ/ /bwiˌtan.taˈsiŋ/ /vujˌtan.taˈsiŋk/ /vujˌtan.təˈsiŋk/ (number)
ottantacinque

vuitanta-cinquè /bujˌtan.ta.siŋˈke/ /bujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ /bwiˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.tə.siŋˈkə/ /vujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
ottantacinquesimo

vuitanta-dos /bujˌtan.taˈðos/ /bujˌtan.təˈðos/ /bwiˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.təˈðos/ (number)
ottantadue

vuitanta-dosè /bujˌtan.ta.ðoˈze/ /bujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.tə.ðoˈzə/ /vujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
ottantaduesimo

vuitanta-nou /bujˌtan.taˈnɔw/ /bujˌtan.təˈnɔw/ /bwiˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.təˈnɔw/ (number)
ottantanove

vuitanta-novè /bujˌtan.ta.noˈβe/ /bujˌtan.tə.nuˈβɛ/ /bwiˌtan.ta.noˈβe/ /vujˌtan.ta.noˈve/ /vujˌtan.tə.noˈvə/ /vujˌtan.tə.nuˈvɛ/ (number)
ottantanovesimo

vuitanta-quatre /bujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /bujˌtan.təˈkwa.tɾə/ /bwiˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.təˈkwa.tɾə/ (number)
ottantaquattro

vuitanta-quatrè /bujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /bujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ /bwiˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
ottantaquattresimo

vuitanta-set /bujˌtan.taˈsɛt/ /bujˌtan.təˈsɛt/ /bwiˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.təˈsɛt/ (number)
ottantasette

vuitanta-setè /bujˌtan.ta.seˈte/ /bujˌtan.tə.səˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.tə.səˈtə/ /vujˌtan.tə.səˈtɛ/ (number)
ottantasettesimo

vuitanta-sis /bujˌtan.taˈsis/ /bujˌtan.təˈsis/ /bwiˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.təˈsis/ (number)
ottantasei

vuitanta-sisè /bujˌtan.ta.siˈze/ /bujˌtan.tə.siˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.tə.siˈzə/ /vujˌtan.tə.siˈzɛ/ (number)
ottantaseiesimo

vuitanta-tres /bujˌtan.taˈtɾes/ /bujˌtan.təˈtɾɛs/ /bwiˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.təˈtɾəs/ /vujˌtan.təˈtɾɛs/ (number)
ottantatré

vuitanta-tresè /bujˌtan.ta.tɾeˈze/ /bujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzə/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
ottantatreesimo

vuitanta-un /bujˌtan.taˈun/ /bujˌtan.təˈun/ /bwiˌtan.taˈun/ /vujˌtan.taˈun/ /vujˌtan.təˈun/ (number)
ottantuno

vuitanta-unè /bujˌtan.ta.uˈne/ /bujˌtan.tə.uˈnɛ/ /bwiˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.tə.uˈnə/ /vujˌtan.tə.uˈnɛ/ (number)
ottantunesimo

vuitanta-vuit /bujˌtan.taˈβujt/ /bujˌtan.təˈβujt/ /bwiˌtan.taˈβujt/ /vujˌtan.taˈvujt/ /vujˌtan.təˈvujt/ (number)
ottantotto

vuitanta-vuitè /bujˌtan.ta.βujˈte/ /bujˌtan.tə.βujˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.βwiˈte/ /vujˌtan.ta.vujˈte/ /vujˌtan.tə.vujˈtə/ /vujˌtan.tə.vujˈtɛ/ (number)
ottantottesimo

vuitantè /buj.tanˈte/ /buj.tənˈtɛ/ /bwi.tanˈte/ /vuj.tanˈte/ /vuj.tənˈtə/ /vuj.tənˈtɛ/ (number)
ottantesimo

vuitcentista /ˌbujt.senˈtis.ta/ /ˌbujt.senˈtis.te/ /ˌbujt.sənˈtis.tə/ /ˌbwit.senˈtis.ta/ /ˌbwit.senˈtis.te/ /ˌvujt.senˈtis.ta/ /ˌvujt.senˈtis.te/ /ˌvujt.sənˈtis.tə/ (adj)
ottocentesco

vulcanitzar /buɫ.ka.niˈd͡za/ /buɫ.ka.niˈza/ /buɫ.kə.niˈd͡za/ /vuɫ.ka.niˈzaɾ/ /vuɫ.kə.niˈd͡za/ (v)
vulcanizzare

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
vulcanologia

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ (adj)
volgare

vulgaritzar /buɫ.ɣa.ɾiˈd͡za/ /buɫ.ɣa.ɾiˈza/ /buɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ /vuɫ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /vuɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ (v)
volgarizzare

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ (adj)
vulnerabile

vulnerar /buɫ.neˈɾa/ /buɫ.nəˈɾa/ /vuɫ.neˈɾaɾ/ /vuɫ.nəˈɾa/ (v)
vulnerare
  Causar un perjudici moral o en els drets d’algú.

vàlid /ˈba.ɫit/ /ˈva.ɫit/ /ˈva.ɫit/ (adj, masc)
valido

vàlua /ˈba.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.ə/ (n, fem)
valore

vànova /ˈba.no.a/ /ˈba.no.βa/ /ˈba.nu.ə/ /ˈba.nu.βə/ /ˈva.no.va/ /ˈva.no.və/ /ˈva.nu.və/ (n, fem)
trapunta

vàter /ˈba.ter/ /ˈba.teɾ/ /ˈba.tər/ /ˈva.teɾ/ /ˈva.təɾ/ (n, masc)
gabinetto
  Receptacle de ceràmica col·locat damunt d'un tub, en què s'aboquen les deposicions humanes.
toilette
  Petita habitació on hi ha un vàter i també un lavabo.

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ (v)
vincere
  Imposar-se en una disputa.

vèrtex /ˈbɛr.teks/ /ˈbɛr.təks/ /ˈbɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.təks/ (n, masc)
vertice

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ (adj)
vichingo

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ (n, masc)
vimine

víric /ˈbi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ (adj, masc)
virale

waterpolo /ba.teɾˈpo.ɫo/ /bə.terˈpo.ɫo/ /wa.teɾˈpo.ɫo/ /wə.tərˈpɔ.ɫu/ /wə.təɾˈpɔ.ɫo/ (n, masc)
pallanuoto

watt (n, masc)
watt

webquesta /wepˈkes.ta/ /wəpˈkes.tə/ (n, fem)
webquest

wellerisme /wə.ɫəˈɾiz.mə/ (n, masc)
wellerismo

wiki /ˈwi.ki/ (n, masc)
wiki

xabec /ʃaˈbɛk/ /ʃəˈβɛk/ (n, masc)
sciabecco

xacrós /t͡ʃaˈkɾos/ /ʃəˈkɾos/ (adj, masc)
acciaccoso
  Que pateix xacres; xacrat.

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ (adj, masc)
pettegolezzo

xalet /t͡ʃaˈɫet/ /ʃəˈɫɛt/ (n, masc)
chalet
  Cabana o casa rural de fusta pròpia de muntanya.
villetta
  Casa unifamiliar construïda en un entorn natural urbanitzat amb carrers.

xalmugra /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾa/ /ʃəɫˈmu.ɣɾə/ (n, fem)
chaulmoogra

xalmúgric /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾik/ /ʃəɫˈmu.ɣɾik/ (adj, masc)
chaulmoogrico
  Relatiu a la xalmugra.

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ (n, masc)
scirocco

xamberg /t͡ʃamˈbɛɾk/ /ʃəmˈbɛrk/ (n, masc)
cappello a cencio

xampany /t͡ʃamˈpaɲ/ /ʃəmˈpaɲ/ (n, masc)
champagne

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ (n, masc)
sciampo, shampoo
  Sabó per rentar els cabells.

xanca /ˈt͡ʃaŋ.ka/ /ˈʃaŋ.kə/ (n, fem)
trampoli

xancleta /t͡ʃaŋˈkɫe.ta/ /ʃəŋˈkɫə.tə/ /ʃəŋˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
infradito

xandall /t͡ʃanˈdaʎ/ /ʃənˈdaʎ/ (n, masc)
tuta, tuta sportiva

xano-xano /ˌt͡ʃa.noˈt͡ʃa.no/ /ˌʃa.noˈʃa.no/ /ˌʃa.nuˈʃa.nu/ (adv)
piano piano

xarada /t͡ʃaˈɾa.ða/ /ʃəˈɾa.ðə/ (n, fem)
sciarada

xaragall /t͡ʃa.ɾaˈɣaʎ/ /ʃə.ɾəˈɣaj/ /ʃə.ɾəˈɣaʎ/ (n, masc)
burroncèllo

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ (n, masc)
morbillo

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ (n, fem)
controspallina, spallina
  Complement horitzontal dels uniformes militars que es col·loca sobre el muscle de la jaqueta o casaca, de la qual en les versions més clàssiques en cau un serrell de cordills (d'or, plata, seda, etc.) per l'extrem més allunyat del coll.

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ (n, fem)
rete
  Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
  Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.
  Conjunt d'unitats funcionals autònomes interconnectades.

xarxa social (n, fem)
social network

xassís /t͡ʃaˈsis/ /ʃəˈsis/ (n, masc)
telaio

xec /ˈt͡ʃɛk/ /ˈʃɛk/ (n, masc)
assegno

xeflis /ˈt͡ʃɛ.fɫis/ /ˈʃɛ.fɫis/ (n, masc)
gozzoviglia

xeic /ˈt͡ʃejk/ /ˈʃejk/ /ˈʃɛjk/ (n, masc)
sceicco

xeiene /t͡ʃeˈje.ne/ /ʃəˈje.nə/ (n, masc)
cheyenne
  Llengua ameríndia de la família algonquina.

xel /ˈt͡ʃɛɫ/ /ˈʃɛɫ/ (n, masc)
canestrello
  Mol·lusc de la família dels pectínids, amb closca de plecs amples i arrodonits de color clar (Aequipecten opercularis).

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ (n, fem)
camino, ciminiera
  Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.

xenilla /t͡ʃeˈni.ʎa/ /ʃəˈni.ʎə/ (n, fem)
ciniglia

xenixell /ʃe.niˈʃeʎ/ /ʃə.niˈʃeʎ/ (n, masc)
senecione

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ (n, masc)
xeno, xenon

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ (n, masc)
siero

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ (n, fem)
siringa

xerrac /t͡ʃeˈrak/ /ʃəˈrak/ (n, masc)
sega, saracco
  Serra amb un mànec en un extrem.

xerradissa /t͡ʃe.raˈði.sa/ /ʃə.rəˈði.sə/ (n, fem)
garrulità

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ (adj)
ciarlone
  Que parla molt en va.

xerrameca /t͡ʃe.raˈme.ka/ /ʃə.rəˈmɛ.kə/ (n, fem)
chiacchierio

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ (v)
chiacchierare

xerri /ˈt͡ʃɛ.ri/ /ˈʃɛ.ri/ (n, masc)
pillacola

xerric /t͡ʃeˈrik/ /ʃəˈrik/ (n, masc)
squittio

xerrotejar /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒa/ /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃe.ro.teˈʒa/ /ʃə.ro.təˈd͡ʒa/ /ʃə.ru.təˈʒa/ (v)
barbugliare
  Començar a parlar les criatures.
garrire
  Parlotejar insistentment.

xerès /t͡ʃeˈɾes/ /ʃəˈɾəs/ /ʃəˈɾɛs/ (n, masc)
xeres, sherry

xiatsu /t͡ʃiˈat.su/ /ʃiˈat.su/ (n, masc)
shatzu

xiclet /t͡ʃiˈkɫet/ /ʃiˈkɫɛt/ (n, masc)
gomma americana, gomma da masticare

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ (n, masc)
ragazzo, fidanzato
  Noi que festeja, parella sentimental.

xifoïdal /ʃi.fo.iˈðaɫ/ /ʃi.fu.iˈðaɫ/ (adj)
xifoideo

xifra /ˈt͡ʃi.fɾa/ /ˈʃi.fɾa/ (n, fem)
cifra

xifrar /t͡ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾaɾ/ (v)
cifrare

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ (n, masc)
xilofono

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ (n, masc)
scimpanzé

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ (adj)
babbeo, sciocco
  D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximpleria /t͡ʃim.pɫeˈɾi.a/ /ʃim.pɫəˈɾi.ə/ (n, fem)
sciocchezza
  Acció pròpia d'un ximple.

xinxa /ˈt͡ʃiɲ.t͡ʃa/ /ˈʃiɲ.ʃə/ (n, fem)
cimice
  Insecte hemípter, de color rogenc i cos aplanat, paràsit d’ambients domèstics mancats d’higiene, que xucla la sang produint picades irritants (Cimex lectularius).

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ (adj, masc)
cinese
  Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ (n, masc)
cinese
  Individu de la Xina.
  (masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ (n, masc)
cipresso

xiscle /ˈt͡ʃis.kɫe/ /ˈʃis.kɫə/ (n, masc)
stridio

xiulada /t͡ʃiwˈɫa.ða/ /ʃiwˈɫa.ðə/ (n, fem)
fischiata

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ (v)
fischiare

xiulet /t͡ʃiwˈɫet/ /ʃiwˈɫət/ /ʃiwˈɫɛt/ (n, masc)
fischietto
  Petit instrument de vent que produeix un únic so agut, usat per cridar l'atenció dels oients.

xiuletada /t͡ʃiw.ɫeˈta.ða/ /ʃiw.ɫəˈta.ðə/ (n, fem)
fischiata

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ (n, masc)
sussurro

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ (v)
sussurrare

xivarri /t͡ʃiˈva.ri/ /t͡ʃiˈβa.ri/ /ʃiˈva.ri/ /ʃiˈβa.ri/ (n, masc)
chiasso

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ (n, masc)
scontro
  topada, col·lisió

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ (n, fem)
cioccolata, cioccolato
  Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xofer /t͡ʃoˈfe/ /t͡ʃoˈfeɾ/ /ʃoˈfe/ /ʃuˈfe/ (n, masc)
chauffeur

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ (adj, masc)
zuppo
  Completament moll, ben mullat.

xopar /t͡ʃoˈpa/ /t͡ʃoˈpaɾ/ /ʃoˈpa/ /ʃuˈpa/ (v)
inzuppare

xosa /ʃo.za/ /ʃo.zə/ (n, masc)
xhosa
  Llengua bantu parlada a la regió sud-africana del Transkei.

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ (v)
succhiare, suggere

xucrut /t͡ʃuˈkɾut/ /ʃuˈkɾut/ (n, fem)
crauti

xumet /t͡ʃuˈmet/ /ʃuˈmət/ /ʃuˈmɛt/ (n, masc)
ciuccio

xurriaques /t͡ʃu.riˈa.kes/ /ʃu.riˈa.kəs/ (n, fem)
scudiscio

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ (v)
calciare
  Colpejar fort la pilota amb el peu.

xèrif /ˈt͡ʃɛ.ɾif/ /ˈʃɛ.ɾif/ (n, masc)
sceriffo

xíling /ˈʃi.ɫiŋ/ /ˈʃi.ɫiŋk/ (n, masc)
cellino

yao /ˈja.o/ /ˈja.u/ (n, masc)
yao

zebra /ˈze.bɾa/ (n, fem)
zebra

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ (n, masc)
zero
  Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
  Buit, el no res.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ (n, fem)
zeta
  Lletra de l’alfabet llatí: z Z.

zig-zag /ˌziɡˈzak/ (n, masc)
zigzag

ziga-zaga /ˌzi.ɣaˈza.ɣa/ /ˌzi.ɣəˈza.ɣə/ (n, fem)
zigzag

zigomàtic /zi.ɣoˈma.tik/ /zi.ɣuˈma.tik/ (adj, masc)
zigomatico

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ (n, masc)
zinco

zirconi (n, masc)
zirconio

zona /ˈzo.na/ (n, fem)
zona
  Àrea delimitada, part d'un espai.

zoomejar /zu.meˈd͡ʒa/ /zu.meˈd͡ʒaɾ/ /zu.meˈʒa/ /zu.məˈd͡ʒa/ /zu.məˈʒa/ (v)
zoomare
  (transitiu, tecnologia) Fer zoom.

zulu /ˈzu.ɫu/ (adj)
zulù
  Relatiu al poble zulu o a la seva llengua.

zulu /ˈzu.ɫu/ (n, neut)
zulù
  Individu d’un poble bantu de la regió Natal de Sud-àfrica.

zèfir /ˈzɛ.fir/ (n, masc)
zeffiro
  (meteorologia) Brisa suau que bufa de ponent.

zíngar /ˈziŋ.ɡaɾ/ /ˈziŋ.ɡər/ (n, masc)
zingaro
  gitano

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ (pn)
Africa
  Continent situat al sud d'Europa.

Àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ /ˈa.ɣi.ɫə/ (pn)
Aquila

Àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ /ˈaɲ.ʒəɫ/ (pn)
Angelo
  Prenom masculí

Àngela /ˈaɲ.d͡ʒe.ɫa/ /ˈaɲ.ʒə.ɫə/ (pn)
Angela

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ (pn)
Ariete

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ (pn)
Artemide

Àsia /ˈa.zi.a/ (pn)
Asia
  Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ (pn)
Austria
  Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ (pn)
Icaro

Índia /ˈin.di.ə/ (pn)
India
  Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ (pn)
Istria

Óssa Major (pn)
Orsa Maggiore

Óssa Menor (pn)
Orsa Minore

àbac /ˈa.bak/ (n, masc)
abaco, pallottoliere
  Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.
  (arquitectura) Peça amb forma prismàtica usada per a coronar el capitell d'una columna i augmentar la superfície on recolza l'arquitrau.

àcid (adj, masc)
acido
  De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid (n, masc)
acido
  Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid desoxiribonucleic (n, masc)
acido desossiribonucleico

àcid periòdic (n, masc)
acido periodico

àcid ribonucleic (n, masc)
acido ribonucleico

àcid xalmúgric (n, masc)
acido chaulmoogrico

àcrata /ˈa.kɾa.ta/ /ˈa.kɾə.tə/ (adj)
anarchico
  Contrari a l'autoritat.

àfar /ˈa.faɾ/ /ˈa.fər/ (n, masc)
afar
  Llengua cuixítica parlada a la costa africana de la mar Roja.

àgil /ˈa.d͡ʒiɫ/ /ˈa.ʒiɫ/ (adj)
agile

àgilment /ˌa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌa.ʒiɫˈmen/ /ˌa.ʒiɫˈment/ (adv)
agilmente

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ (n, fem)
aquila
  Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.

àlbum /ˈaɫ.βum/ (n, masc)
album

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ (n, fem)
algebra

àmbit /ˈam.bit/ (n, masc)
ambito
  Perímetre que delimita un espai o, en general, qualsevol cosa.

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ (n, fem)
ancora, àncora

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ (n, masc)
anatra, anitra

ànec a la pequinesa (n, masc)
anatra laccata alla pechinese

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ (n, masc)
angelo
  Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.
pesce angelo
  (peixos) Espècie de tauró de la família dels esquatínids, pròpia de l'Atlàntic oriental i la Mediterrània, de cos ample amb el cap gran i pla (Squatina squatina).
  (peixos) Gènere de peixos de la família dels esquatínids (Squatina spp.)

àngstrom /ˈaŋs.tɾom/ /ˈaŋs.tɾum/ (n, masc)
angstrom

ànim (n, masc)
animo

ànima /ˈa.ni.ma/ (n, fem)
anima, spirito
  Part immaterial de la persona.
anima
  Esperit.

ànode /ˈa.no.ðe/ /ˈa.nu.ðə/ (n, masc)
anodo

ànsia /ˈan.si.a/ /ˈan.si.ə/ (n, fem)
brama

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ (n, masc)
pasto

àpex /ˈa.peks/ /ˈa.pəks/ (n, masc)
apice
  Zona de creixement a l'extrem superior de la tija d'una planta o del tronc d'un arbre.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ (adj)
arabo
  Relatiu a Aràbia, la seva cultura o la llengua.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ (n, neut)
arabo, araba
  Natural d'Aràbia
arabo
  (només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrbitre /ˈar.bi.tɾə/ /ˈaɾ.bi.tɾe/ (n, masc)
arbitro

àrduament /ˌar.du.əˈmen/ /ˌar.ðu.aˈmen/ /ˌar.ðu.əˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈment/ /ˌaɾ.ðu.əˈment/ (adv)
arduamente

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ (n, fem)
area
  Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
  (esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.
ara
  Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.

ària /ˈa.ɾi.a/ /ˈa.ɾi.ə/ (n, fem)
aria
  Peça musical consistent en una melodia expressiva executada per veus solistes amb acompanyament orquestral.

àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ (n, neut)
Ariete

àstat /ˈas.tət/ (n, masc)
astato

àtic /ˈa.tik/ (n, masc)
attico
  Pis superior d'un edifici, situat per sobre la cornisa.

àticament /ˌa.ti.kaˈmen/ /ˌa.ti.kaˈment/ /ˌa.ti.kəˈmen/ /ˌa.ti.kəˈment/ (adv)
atticamente

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ (n, masc)
atomo

àugur /ˈaw.ɣur/ (n, masc)
augure

àvar /ˈa.vaɾ/ /ˈa.vəɾ/ /ˈa.βar/ /ˈa.βaɾ/ /ˈa.βər/ (n, masc)
arabo
  Natural d'un poble del Daguestan, en la regió històrica d'Avaristan, al Caucas.

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ (n, fem)
nonna
  Forma femenina de avi.

àvidament /ˌa.vi.ðaˈment/ /ˌa.vi.ðəˈmen/ /ˌa.vi.ðəˈment/ /ˌa.βi.ðaˈmen/ /ˌa.βi.ðəˈmen/ (adv)
avidamente

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ (adj)
azero
  Relatiu o pertanyent a la llengua àzeri o als àzeris.

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ (n, neut)
azero
  Individu del poble de llengua àzeri.
  (invariable) Llengua turquesa parlada a l'estat d'Azerbaidjan i estats veïns.

ça /ˈsa/ (adv)
qua
  (antic) ací

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ (n, fem)
muta

èczema /ˈɛɡ.ze.ma/ /ˈɛɡ.zə.mə/ (n, masc)
eczema

ègida /ˈɛ.d͡ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ðə/ (n, fem)
egida

èider /ˈɛj.ðeɾ/ /ˈɛj.ðər/ (n, masc)
edredone

èmbol /ˈem.boɫ/ /ˈɛm.boɫ/ /ˈɛm.buɫ/ (n, masc)
stantuffo
  Cilindre destinat a fer entrar o eixir algun fluid en una màquina, especialment en una bomba.

èpic /ˈɛ.pik/ (adj, masc)
epico

èpicament /ˌɛ.pi.kaˈmen/ /ˌɛ.pi.kaˈment/ /ˌɛ.pi.kəˈmen/ /ˌɛ.pi.kəˈment/ (adv)
epicamente

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ (n, masc)
estere

ètic (adj, masc)
etico
  Relatiu als principis morals.

èticament /ˌɛ.ti.kaˈmen/ /ˌɛ.ti.kaˈment/ /ˌɛ.ti.kəˈmen/ /ˌɛ.ti.kəˈment/ (adv)
eticamente

ètim /ˈɛ.tim/ (n, masc)
etimo

ètnia /ˈɛd.ni.a/ /ˈɛd.ni.ə/ (n, fem)
etnia

ètnicament /ˌɛd.ni.kaˈmen/ /ˌɛd.ni.kaˈment/ /ˌɛd.ni.kəˈmen/ /ˌɛd.ni.kəˈment/ (adv)
etnicamente

èxit /ˈɛɡ.zit/ (n, masc)
successo
  Bon resultat, reeiximent.

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ (n, masc)
estasi
  Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és /ˈes/ /ˈəs/ /ˈɛs/ (v)
è

és a dir (conjunction)
cioè

és clar (Interjection)
certo

ídem /ˈi.ðem/ /ˈi.ðəm/ (adv)
idem

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ (n, masc)
idolo

ímpetu /ˈim.pe.tu/ /ˈim.pə.tu/ (n, masc)
impulso

íncipit /ˈin.si.pit/ (n, masc)
incipit

íncube /ˈiŋ.ku.be/ /ˈiŋ.ku.βə/ (n, masc)
incubo

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ (n, masc)
indice
  Llista dels continguts o dels capítols d'un llibre.
  (anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

íntegre /ˈin.te.ɣɾe/ /ˈin.tə.ɣɾə/ (adj)
intero

ítem /ˈi.tem/ /ˈi.təm/ (n, masc)
voce

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ (n, masc)
obolo

òliba /ˈo.ɫi.βə/ /ˈɔ.ɫi.ba/ (n, fem)
civetta, coruja

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ (n, fem)
opera, opera lirica

òptic (adj, masc)
ottico
  Relacionat amb la percepció visual.

òptim /ˈɔp.tim/ (adj, masc)
ottimale

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ (n, fem)
orbita

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ (n, masc)
organo

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ (n, masc)
ovulo

ós (n, masc)
orso
  Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

únic /ˈu.nik/ (adj, masc)
unico

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ (n, masc)
utero

útil (adj)
utile

úvula /ˈu.vu.ɫa/ /ˈu.vu.ɫə/ /ˈu.βu.ɫa/ /ˈu.βu.ɫə/ (n, fem)
ugola