català-français FreeDict+WikDict dictionary
edition published: 2024-10-10
language: ca; fr
availability: Licensed under the Creative Commons Attribution-ShareAlike 3.0 Unported license (https://creativecommons.org/licenses/by-sa/3.0/legalcode)

aire (suffix)
aire

asa /ˈa.za/ /ˈa.zə/ (suffix)
ase
  S'utilitza per formar els noms dels enzims.

atge /ˈa.d͡ʒe/ /ˈa.d͡ʒə/ (suffix)
age

bi (suffix)
conophore

ble (suffix)
ble

-cit (prefix)
-cyte

ció /siˈo/ (suffix)
ation

cultura (suffix)
culture

ejar /eˈd͡ʒaɾ/ /eˈʒa/ /əˈd͡ʒa/ /əˈʒa/ (suffix)
oyer

et /ˈet/ /ˈət/ /ˈɛt/ (suffix)
et

ic (suffix)
ique
  (química) Indica que es tracta d'una substància formada amb la valència major d'un element.

ificar /i.fiˈka/ /i.fiˈkaɾ/ (suffix)
ifier

it (suffix)
ite

itzar /iˈd͡za/ /iˈd͡za/ /iˈza/ /iˈzaɾ/ (suffix)
iser

logia /ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫoˈʒi.a/ /ɫoˈʒi.ə/ /ɫuˈʒi.ə/ (suffix)
logie

ment /ˈmen/ /ˈment/ (suffix)
ment
  Aplicat a un verb, genera un substantiu indicant-ne «acte o efecte».

metre (suffix)
mètre

ot /ˈɔt/ (suffix)
ot
  Augmentatiu expressiu.

ístic /ˈis.tik/ (suffix)
istique

AAO (acronym)
AAO

ABP (acronym)
APP

ADN /ˌaˌðeˈe.na/ /ˌaˌðeˈe.nə/ (acronym)
ADN

AFI /ˈa.fi/ (acronym)
API

AMPA /ˈam.pa/ /ˈam.pə/ (acronym)
APE

ARN /ˌaˌe.raˈe.na/ /ˌaˌe.rəˈe.nə/ (acronym)
ARN

Aaró (pn)
Aaron

Abat /aˈbat/ /əˈβat/ (pn)
Labbé
  Cognom d’origen de dignitat

Abdon /abˈdon/ /əbˈdon/ (pn)
Abdon

Abel /aˈbɛɫ/ /əˈβɛɫ/ (pn)
Abel

Abelard /a.beˈɫaɾt/ /ə.βəˈɫart/ (pn)
Abélard

Abigail /a.biˈɣajɫ/ /ə.βiˈɣajɫ/ (pn)
Abigaël

Abkhàzia /aˈpa.zi.a/ /aˈβa.zi.a/ /əˈpa.zi.ə/ (pn)
Abkhazie

Abner (pn)
Abner

Abraham /a.bɾaˈam/ /ə.βɾəˈam/ (pn)
Abraham

Absalom /ap.saˈɫom/ /əp.səˈɫom/ (pn)
Absalom

Adalbert /a.ðaɫˈbɛɾt/ /ə.ðəɫˈβɛrt/ (pn)
Adalbert

Adam /aˈðam/ /əˈðam/ (pn)
Adam

Adela /aˈðɛ.ɫa/ /aˈðɛ.ɫɛ/ /əˈðɛ.ɫə/ (pn)
Adèle

Adelaida /a.ðeˈɫaj.ða/ /ə.ðəˈɫaj.ðə/ (pn)
Adélaïde

Adolf /aˈðɔɫf/ /əˈðɔɫf/ (pn)
Adolphe

Adonis /aˈðɔ.nis/ /əˈðɔ.nis/ (pn)
Adonis
  (mitologia grega) Divinitat de gran bellesa disputat per Afrodita i per Persèfone.

Adrià /a.ðɾiˈa/ /ə.ðɾiˈa/ (pn)
Adrien

Afganistan /əv.ɣə.nisˈtan/ (pn)
Afghanistan
  Estat localitzat a Àsia que limita amb l'Iran a l'oest, amb el Pakistan al sud i a l'est, amb el Turkmenistan, l'Uzbekistan i el Tadjikistan al nord i la Xina a l'extrem més oriental. El nom oficial és República Islàmica de l'Afganistan.

Agapit /a.ɣaˈpit/ /ə.ɣəˈpit/ (pn)
Agapit

Agenor /aˈd͡ʒe.noɾ/ /aˈʒe.nor/ /əˈʒə.noɾ/ /əˈʒɛ.nur/ (pn)
Agénor

Agnès /aŋˈnes/ /aɡˈnes/ /əŋˈnəs/ /əŋˈnɛs/ (pn)
Agnès

Agustí /a.ɣusˈti/ /ə.ɣusˈti/ (pn)
Augustin
  Prenom masculí, popularitzat per sant Agustí d'Hipona.

Ais de Provença (pn)
Aix-en-Provence

Albert /aɫˈbɛɾt/ /əɫˈβɛrt/ (pn)
Albert

Albània /əɫˈβa.ni.ə/ (pn)
Albanie
  Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Montenegro, Kosovo, Macedònia (l'estat independent) i Grècia. El nom complet és República d'Albània.

Alcorà /aɫ.koˈɾa/ /əɫ.koˈɾa/ /əɫ.kuˈɾa/ (pn)
Coran

Aleix /aˈɫejʃ/ /əˈɫeʃ/ (pn)
Alexis

Alemanya /ə.ɫəˈma.ɲə/ (pn)
Allemagne

Alenyà /a.ɫeˈɲa/ /ə.ɫəˈɲa/ (pn)
Alénya

Alexandre /a.ɫekˈsan.dɾe/ /ə.ɫəkˈsan.dɾə/ (pn)
Alexandre

Alger /aɫˈd͡ʒe/ /aɫˈd͡ʒeɾ/ /əɫˈʒe/ /əʎˈʒe/ (pn)
Alger

Alps /ˈaɫps/ (pn)
Alpes

Altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ /əɫˈta/ (pn)
Autel

Altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ (pn)
Très-Haut

Alícia /aˈɫi.si.a/ /əˈɫi.si.ə/ (pn)
Alice
  Prenom femení

Amfitrite /aɱ.fiˈtɾi.te/ /əɱ.fiˈtɾi.tə/ (pn)
Amphitrite

Amèrica /aˈmɛ.ɾi.ka/ (pn)
Amérique

Amèrica del Nord /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈnɔɾt/ (pn)
Amérique du Nord

Amèrica del Sud /aˌmɛ.ɾi.ka.ðeɫˈsut/ (pn)
Amérique du Sud

Anahita /a.naˈi.ta/ /ə.nəˈi.tə/ (pn)
Anahita

Anastasi /a.nasˈta.zi/ /ə.nəsˈta.zi/ (pn)
Anastase

Anaís /a.naˈis/ /ə.nəˈis/ (pn)
Anaïs
  Prenom femení

Andorra /anˈdɔ.ra/ /anˈdɔ.rɔ/ /ənˈdɔ.rə/ (pn)
Andorre
  Estat europeu dels Pirineus, que fa frontera amb França i Espanya. Per raons històriques encara té una relació política i militar amb els dos estats veïns i en concret per mitjà dels seus representants oficials, cadascun dels quals té el càrrec de copríncep, el bisbe d'Urgell i el president de la república francesa. El nom oficial és Principat d'Andorra.

Andreu /anˈdɾew/ /ənˈdɾew/ (pn)
André

Andròmaca /anˈdɾɔ.ma.ka/ /ənˈdɾɔ.mə.kə/ (pn)
Andromaque

Andròmeda /anˈdɾɔ.me.ða/ /ənˈdɾɔ.mə.ðə/ (pn)
Andromède

Anglaterra /aŋ.ɡɫaˈtɛ.ra/ /aŋ.ɡɫaˈtɛ.rɛ/ (pn)
Angleterre
  País de la Gran Bretanya, un dels constituents del Regne Unit.

Angola /əŋˈɡo.ɫə/ (pn)
Angola
  Població dels Estats Units d'Amèrica, en l'estat d'Indiana.

Angostrina /aŋ.ɡosˈtɾi.na/ /əŋ.ɡosˈtɾi.nə/ /əŋ.ɡusˈtɾi.nə/ (pn)
Angoustrine

Anguilla /aŋˈɡwi.ɫa/ /əŋˈɡwi.ɫə/ (pn)
Anguilla

Ankara /aŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ (pn)
Ankara

Anna /ˈan.na/ /ˈan.nə/ (pn)
Anne
  Prenom femení

Anselm /anˈsɛɫm/ /ənˈsɛɫm/ (pn)
Anselme
  Prenom masculí

Ansinyà /an.siˈɲa/ /ən.siˈɲa/ (pn)
Ansignan

Antigua i Barbuda /ənˌti.ɣwəj.βərˈbu.ðə/ (pn)
Antigua-et-Barbuda
  Estat americà del Carib que ocupa tres illes, dues de principals, Antigua i Barbuda, una de molt menor, Redonda. Es troba al nord de Guadalupe.

Antioquia /an.ti.oˈki.a/ /ən.ti.oˈki.ə/ /ən.ti.uˈki.ə/ (pn)
Antioche

Antoní (pn)
Antonin
  Prenom masculí

Antàrtida /anˈtaɾ.ti.ða/ (pn)
Antarctique

Anvers /amˈbɛrs/ /amˈbɛɾs/ /aɱˈvɛɾs/ /əmˈbɛrs/ /əɱˈvɛɾs/ (pn)
Anvers

Apama /aˈpa.ma/ /əˈpa.mə/ (pn)
Apama

Apol·lo /aˈpo.ɫo/ /aˈpoɫ.ɫo/ /əˈpo.ɫu/ /əˈpoɫ.ɫo/ /əˈpoɫ.ɫu/ (pn)
Apollon

Apol·lònia /a.poɫˈɫɔ.ni.a/ /a.poˈɫɔ.ni.a/ /ə.poɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puɫˈɫɔ.ni.ə/ /ə.puˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Appolonie

Aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (pn)
Verseau

Aquisgrà /a.kizˈɣɾa/ /ə.kizˈɡɾa/ (pn)
Aix-la-Chapelle, Aguisgrano

Aquitània /a.kiˈta.ni.a/ /ə.kiˈta.ni.ə/ (pn)
Aquitaine

Aragó /a.ɾaˈɣo/ /ə.ɾəˈɣo/ (pn)
Aragon

Aran /aˈɾan/ /əˈɾan/ (pn)
Aran

Arboçols /ər.buˈsoɫs/ /ər.buˈsoɫs/ /əɾ.βoˈsoɫs/ /əɾ.βuˈsoɫs/ (pn)
Arboussols

Arete /aˈɾe.te/ /əˈɾe.tə/ (pn)
Arété

Argentina /ər.ʒənˈti.nə/ (pn)
Argentine
  Estat de l'Amèrica del Sud, situat a l'extrem sud i en la costa atlàntica d'aquest subcontinent. És fronterer amb Bolívia, el Paraguai, el Brasil, l'Uruguai i Xile. El nom oficial és República Argentina.

Arieja /a.ɾiˈe.d͡ʒa/ /a.ɾiˈe.ʒa/ /ə.ɾiˈə.ʒə/ /ə.ɾiˈɛ.ʒə/ (pn)
Ariège

Ariàrates /a.ɾiˈa.ɾa.tes/ /ə.ɾiˈa.ɾə.təs/ (pn)
Ariarathe

Arles /ˈar.ɫəs/ /ˈaɾ.ɫes/ (pn)
Arles-sur-Tech

Arlet /aɾˈɫet/ /ərˈɫɛt/ /əɾˈɫət/ (pn)
Arlette
  Prenom femení

Armand /arˈman/ /aɾˈman/ /aɾˈmant/ /ərˈman/ /əɾˈmant/ (pn)
Armand
  Prenom masculí

Arnau /aɾˈnaw/ /ərˈnaw/ (pn)
Arnaud

Arquimedes /aɾ.kiˈme.ðes/ /ər.kiˈmɛ.ðəs/ (pn)
Archimède

Arseni /aɾˈsɛ.ni/ /ərˈsɛ.ni/ (pn)
Arsène
  Prenom masculí

Artur /aɾˈtuɾ/ /ərˈtur/ (pn)
Arthur

Astúries /asˈtu.ɾi.es/ /əsˈtu.ɾi.əs/ (pn)
Asturies

Atsat /atˈsat/ /ətˈsat/ (pn)
Axat

Austràlia /əwsˈtɾa.ɫi.ə/ (pn)
Australie
  Estat que inclou l'illa de la primera accepció i la de Tasmània, a més d'altres de menors, en especial Christmas i l'arxipèlag Cocos.

Avinyó /a.viˈɲo/ /a.βiˈɲo/ /ə.viˈɲo/ /ə.βiˈɲo/ (pn)
Avignon
  Ciutat de la Provença situada al marge esquerre del riu Roine.

Açores /aˈso.ɾes/ /əˈso.ɾəs/ (pn)
Açores

Badalona /ba.ðaˈɫo.na/ /bə.ðəˈɫo.nə/ (pn)
Badalone

Balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (pn)
Balance

Balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ (pn)
Baleine

Baltasar /baɫ.taˈza/ /baɫ.taˈzaɾ/ /bəɫ.təˈza/ (pn)
Balthazar
  Prenom masculí

Bao /ˈba.o/ /ˈba.u/ /ˈba.u/ /ˈbow/ (pn)
Baho

Barcelona /bal.sa'ro.na/ /baɾ.seˈɫo.na/ /bɐr.sɐˈɫo.nɐ/ /bəɾ.səˈɫo.nə/ (pn)
Barcelone
  Capital de Catalunya i de la província homònima.

Bartomeu /baɾ.toˈmew/ /bər.tuˈmew/ /bəɾ.toˈmew/ (pn)
Barthélemy, Barthélémy

Baviera /ba.viˈe.ɾa/ /ba.βiˈe.ɾa/ /bə.viˈe.ɾə/ /bə.βiˈe.ɾə/ (pn)
Bavière

Beatriu /be.aˈtɾiw/ /be.əˈtɾiw/ (pn)
Béatrice

Bellestar /be.ʎesˈta/ /be.ʎesˈtaɾ/ /bə.ʎəsˈta/ (pn)
Bélesta

Bel·lona /beɫˈɫo.na/ /beˈɫo.na/ /bəɫˈɫo.nə/ /bəˈɫo.nə/ (pn)
Bellone

Benet /beˈnet/ /bəˈnət/ /bəˈnɛt/ (pn)
Benoît
  Prenom masculí, particularment per sant Benet (480-547), fundador de l’orde benedictí.

Beneta /beˈne.ta/ /bəˈnɛ.tə/ (pn)
Bénédicte
  Prenom femení

Berenguer /be.ɾeŋˈɡe/ /be.ɾeŋˈɡeɾ/ /bə.ɾəŋˈɡe/ (pn)
Bérenger
  Prenom masculí

Berlín /beɾˈɫin/ /bərˈɫin/ (pn)
Berlin

Bermudes /beɾˈmu.ðes/ /bərˈmu.ðəs/ (pn)
Bermudes

Bernabé /beɾ.naˈbe/ /bər.nəˈβe/ (pn)
Barnabé

Bernat /beɾˈnat/ /bərˈnat/ (pn)
Bernard
  Prenom masculí d’origen germànic

Bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ (pn)
Gémeaux

Betlem /beɫˈɫem/ /beˈɫem/ /bəɫˈɫɛm/ (pn)
Bethléem

Biblis /ˈbi.bɫis/ /ˈbi.βɫis/ /ˈbib.bɫis/ (pn)
Byblis

Bielorússia /biˌɛ.ɫoˈru.si.ə/ /biˌɛ.ɫuˈru.si.ə/ (pn)
Biélorussie
  Estat del nord d'Europa fronterer amb Ucraïna, Polònia, Lituània, Letònia i Rússia. El nom complet és República de Bielorússia.

Bigorra /biˈɣɔ.ra/ /biˈɣɔ.rɔ/ /biˈɣɔ.rə/ (pn)
Bigorre

Birmània /birˈma.ni.ə/ (pn)
Birmanie
  (tradicional, informal) Forma alternativa de Myanmar.

Blai /ˈbɫaj/ (pn)
Blaise
  Prenom masculí

Blaia /ˈbɫa.ja/ /ˈbɫa.jə/ (pn)
Blaise

Blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ (pn)
Blanche
  Prenom femení

Bohèmia /boˈɛ.mi.a/ /buˈɛ.mi.ə/ (pn)
Bohême

Bolquera /boɫˈke.ɾa/ /boɫˈke.ɾə/ /buɫˈke.ɾə/ (pn)
Bolquère

Bompàs /bomˈpas/ /bumˈpas/ (pn)
Bompas

Bordeus /boɾˈðɛws/ /burˈðɛws/ (pn)
Bordeaux

Borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ (pn)
Bourgogne

Botswana (pn)
Botswana
  Estat africà fronterer amb Namíbia, Sud-àfrica, Zàmbia, i Zimbabwe.

Bover /boˈve/ /boˈveɾ/ /boˈβe/ /boˈβeɾ/ /buˈve/ /buˈβe/ (pn)
Bouvier
  (astronomia) Constel·lació boreal situada entre el Serpent i la Cabellera de Berenice.

Brageirac (pn)
Bergerac

Brandenburg /ˌbɾan.demˈbuɾk/ /ˌbɾan.dəmˈburk/ (pn)
Brandebourg

Brasil /bɾəˈziɫ/ (pn)
Brésil
  Estat de l'Amèrica del Sud, situat al costat est d'aquest subcontinent, a la vora de l'Atlàntic. És fronterer amb la Guaiana Francesa, Surinam, la Guyana, Veneçuela, Colòmbia, el Perú, Bolívia, el Paraguai, l'Argentina i l'Uruguai. El nom oficial és República Federal del Brasil.

Bratislava /bɾa.tizˈɫa.va/ /bɾa.tizˈɫa.βa/ /bɾə.tizˈɫa.və/ /bɾə.tizˈɫa.βə/ (pn)
Bratislava

Bremen /ˈbɾe.men/ /ˈbɾe.mən/ (pn)
Brême

Bruges /ˈbɾu.d͡ʒes/ /ˈbɾu.ʒes/ /ˈbɾu.ʒəs/ (pn)
Bruges

Brullà /bɾuˈʎa/ (pn)
Brouilla

Brussel·les /bɾuˈsɛ.ɫes/ /bɾuˈsɛ.ɫəs/ /bɾuˈsɛɫ.ɫes/ /bɾuˈsɛɫ.ɫəs/ (pn)
Bruxelles

Brúixola /ˈbɾu.ʃo.ɫa/ /ˈbɾu.ʃo.ɫə/ /ˈbɾu.ʃu.ɫə/ /ˈbɾuj.ʃo.ɫa/ (pn)
Boussole

Buda /ˈbu.ða/ /ˈbu.ðə/ (pn)
Bouddha

Bulaternera /ˌbu.ɫa.teɾˈne.ɾa/ /ˌbu.ɫə.tərˈne.ɾə/ (pn)
Bouleternère

Bulgària /buɫˈɣa.ɾi.ə/ (pn)
Bulgarie

Burkina Faso (pn)
Burkina Faso
  Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Mali, el Níger, el Benín, el Togo, Ghana i la Costa d'Ivori.

Burí /buˈɾi/ (pn)
Burin

Bèlgica /ˈbɛɫ.ʒi.kə/ /ˈbɛʎ.ʒi.kə/ (pn)
Belgique
  Estat del centre d'Europa situat a la costa atlàntica, fronterer amb França, Luxemburg, Països Baixos i Alemanya. El nom complet és Regne de Bèlgica.

Bíblia /ˈbi.bɫi.a/ /ˈbi.βɫi.ə/ (pn)
bible, Bible
  Llibre sagrat dels cristians.

Bòsnia i Hercegovina /ˈbɔz.ni.a /ˈbɔz.ni.ə (pn)
Bosnie-Herzégovine, Bosnie-et-Herzégovine
  Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Croàcia, Sèrbia i Montenegro.

CAP (acronym)
CAPES

CCOO (acronym)
CO

CRP (acronym)
CRP

CV (acronym)
CV
  Sigles de cavall de vapor.

Ca Major (pn)
Grand Chien

Ca Menor (pn)
Petit Chien

Cabanassa /ka.βaˈna.sa/ /kə.βəˈna.sə/ (pn)
La Cabanasse

Cabellera de Berenice (pn)
Chevelure de Bérénice

Caiman /kajˈman/ /kəjˈman/ (pn)
îles Caïmans

Caire /ˈkaj.ɾe/ /ˈkaj.ɾə/ (pn)
Caire

Calmella /kaɫˈme.ʎa/ /kəɫˈme.ʎə/ (pn)
Calmeilles

Cam /ˈkam/ (pn)
Cham

Camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ (pn)
Caméléon

Cambodja /kamˈbɔ.d͡ʒa/ /kamˈbɔ.d͡ʒɔ/ /kəmˈbɔ.d͡ʒə/ (pn)
Cambodge
  Estat independent del sud-est asiàtic situat a la península d'Indoxina i fronterer amb Tailàndia, Laos i el Vietnam. El nom complet és Regne de Cambodja.

Cameles /kaˈme.ɫes/ /kəˈme.ɫəs/ (pn)
Camélas

Camil·la /kaˈmi.ɫa/ /kaˈmiɫ.ɫa/ /kəˈmi.ɫə/ /kəˈmiɫ.ɫə/ (pn)
Camille

Campome /kamˈpo.me/ /kəmˈpo.mə/ /kəmˈpo.mə/ /kəmˈpu.mə/ (pn)
Campôme

Campossí /kam.poˈsi/ /kəm.poˈsi/ /kəm.puˈsi/ (pn)
Campoussy

Canadà /kə.nəˈða/ (pn)
Canada
  Estat independent de l'Amèrica del nord, situat a l'extrem nord d'aquest subcontinent, fronterer directament amb els Estats Units. El nom oficial és el mateix sense afegits ni variacions.

Canavelles /ka.naˈve.ʎes/ /ka.naˈβe.ʎes/ /kə.nəˈve.ʎəs/ /kə.nəˈβe.ʎəs/ (pn)
Canaveilles

Canigó /ka.niˈɣo/ /kə.niˈɣo/ /kə.niˈɣo/ /kə.niˈɣu/ (pn)
Canigou

Cantàbria /kanˈta.bɾi.a/ /kənˈta.βɾi.ə/ (pn)
Cantabrie

Cap d'Any (pn)
nouvel an

Capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ (pn)
Capricorne
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Aquari i Sagitari.
  (astrologia) Desena zona del zodíac ocupada pel Sol entre el 21 de desembre i el 19 de gener.

Caramany /ka.ɾaˈmaɲ/ /kə.ɾəˈmaɲ/ (pn)
Caramany
  Municipi de la Fenolleda.

Carina (pn)
Carine
  Prenom femení

Carles /ˈkar.ɫəs/ /ˈkaɾ.ɫes/ (pn)
Charles

Carlota /karˈɫɔ.ta/ /kaɾˈɫɔ.ta/ /kaɾˈɫɔ.tɔ/ /kərˈɫɔ.tə/ (pn)
Charlotte
  Prenom femení

Casafabre /ˌka.zaˈfa.bɾe/ /ˌka.zəˈfa.βɾə/ (pn)
Casefabre

Cassanyes /kaˈsa.ɲes/ /kəˈsa.ɲəs/ (pn)
Cassagnes
  Municipi de la Fenolleda.

Cassiopea /ka.si.oˈpe.a/ /kə.si.oˈpə.ə/ /kə.si.uˈpɛ.ə/ (pn)
Cassiopée

Castellnou /kasˌteʎˈnɔw/ /kəsˌteʎˈnow/ /kəsˌteʎˈnɔw/ /kəsˌteʎˈnɔw/ (pn)
Castelnou

Castelló /kas.teˈʎo/ /kəs.təˈʎo/ (pn)
Châtillon
  Municipi de la Plana Alta i capital de província, de nom complet Castelló de la Plana.
  Cognom d’origen toponímic

Catalunya /ka.taˈɫu.ɲa/ (pn)
Catalogne
  País de la Mediterrània occidental que comprèn part del territori del nord-est d'Espanya i del sud-est de la França continental.

Catalunya del Nord (pn)
Catalogne Nord

Caterina /ka.taˈɾi.na/ /ka.teˈɾi.na/ /kə.təˈɾi.nə/ /kəˈtɾi.nə/ (pn)
Catherine
  Prenom femení

Catllà /kaʎˈʎa/ /kaˈʎa/ /kəɫˈɫa/ /kəʎˈʎa/ (pn)
Catllar

Catània /kaˈta.ni.a/ /kəˈta.ni.ə/ (pn)
Catane

Caucas /ˈkaw.kas/ /ˈkaw.kəs/ (pn)
Caucase

Cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ (pn)
Petit Cheval

Cavallet de Pintor (pn)
Peintre

Caín /kaˈin/ /kəˈin/ (pn)
Caïn

Cebrià /se.bɾiˈa/ /sə.βɾiˈa/ (pn)
Cyprien
  Prenom masculí

Cecília /seˈsi.ɫi.a/ /səˈsi.ɫi.ə/ (pn)
Cécile
  Prenom femení

Cefeu /seˈfew/ /səˈfew/ (pn)
Céphée

Cena /ˈse.na/ /ˈsɛ.nə/ (n, fem)
Cène

Censà /senˈsa/ /sənˈsa/ (pn)
Sansa

Centaure /senˈtaw.ɾe/ /sənˈtaw.ɾə/ (pn)
Centaure

Centernac /sen.teɾˈnak/ /sən.tərˈnak/ (pn)
Saint-Arnac

Cerdanya /seɾˈða.ɲa/ (pn)
Cerdagne
  Comarca de Catalunya amb capital a Puigcerdà.

Ceret /seˈɾet/ /səˈɾet/ (pn)
Céret

Christmas /ˈkɾiz.mas/ (pn)
île Christmas

Cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (pn)
Cygne

Cinquagesma (n, fem)
Pentecôte

Circe /ˈsir.sə/ /ˈsiɾ.se/ (pn)
Circé

Ciutat del Vaticà /siwˌta.ðeɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.deɫ.βa.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.və.tiˈka/ /siwˌtad.dəɫ.βə.tiˈka/ (pn)
Cité du Vatican
  El Vaticà.

Clairà /kɫajˈɾa/ /kɫəjˈɾa/ (pn)
Claira

Clara (pn)
Claire
  Prenom femení

Clementina /kɫə.mənˈti.nə/ (pn)
Clémentine
  Prenom femení

Clemença /kɫeˈmɛn.sa/ /kɫəˈmɛn.sə/ (pn)
Clémence
  Prenom femení

Cleòpatra /kɫeˈɔ.pa.tɾa/ /kɫeˈɔ.pə.tɾə/ (pn)
Cléopâtre
  Prenom femení, de la dinastia egípcia dels Ptolomeu, especialment la darrera reina Cleòpatra VII.

Climent /kɫiˈmen/ /kɫiˈment/ (pn)
Clément
  Prenom masculí

Clio /ˈkɫi.o/ /ˈkɫi.u/ (pn)
Clío
  Prenom femení

Coblença /kobˈbɫɛn.sa/ /kobˈbɫɛn.sə/ /koˈbɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sa/ /koˈβɫɛn.sɛ/ /kubˈbɫɛn.sə/ /kuˈβɫɛn.sə/ (pn)
Coblence
  Ciutat de Renània-Palatinat a Alemanya en el conflent del Rin i el Mosel·la.

Cocos /ˈko.kos/ (pn)
îles Cocos (Keeling)

Codalet /ko.ðaˈɫet/ /ko.ðəˈɫət/ /ku.ðəˈɫɛt/ (pn)
Codalet

Coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ (pn)
Colombe
  Constel·lació austral situada el Ca Major, la Llebre, el Burí, el Cavallet de Pintor i la Popa.

Colòmbia /koˈɫɔm.bi.ə/ /kuˈɫɔm.bi.ə/ (pn)
Colombie
  Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb Veneçuela, Brasil, Perú, Equador i Panamà. El nom oficial és República de Colòmbia.

Compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ (pn)
Compas

Conat /koˈnat/ /kuˈnat/ (pn)
Conat

Constantina /kons.tanˈti.na/ /kons.tənˈti.nə/ /kuns.tənˈti.nə/ (pn)
Constantine

Constantí /kons.tanˈti/ /kons.tənˈti/ /kuns.tənˈti/ (pn)
Constantin
  Prenom masculí

Constança /konsˈtan.sa/ /konsˈtan.sə/ /kunsˈtan.sə/ (pn)
Constance
  Prenom femení
  Ciutat del sud de Baden-Württemberg a Alemanya.

Conòsols /koˈnɔ.zoɫs/ /kuˈno.zuɫs/ /kuˈnɔ.zuɫs/ (pn)
Counozouls

Copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ (pn)
Coupe

Corb /ˈkɔrp/ (pn)
Corbeau

Corfú /koɾˈfu/ /kurˈfu/ (pn)
Corfou

Corona Austral (pn)
Couronne australe

Corona Boreal (pn)
Couronne boréale

Corpus /ˈkɔr.pus/ (pn)
fête-Dieu

Corresa (pn)
Corrèze

Cortsaví /kor.saˈβi/ /koɾ.saˈvi/ /koɾ.saˈβi/ /koɾ.səˈvi/ /kur.səˈvi/ /kur.səˈβi/ (pn)
Corsavy

Cosme /ˈkɔz.me/ /ˈkɔz.mə/ (pn)
Côme

Costa d'Ivori /ˌkɔs.ta.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.ta.ðiˈβɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈvɔ.ɾi/ /ˌkɔs.tə.ðiˈβɔ.ɾi/ (pn)
Côte d'Ivoire
  Estat de l'Àfrica Occidental, fronterer amb Libèria, Guinea, Mali, Burkina Faso i Ghana i que és costaner amb el golf de Guinea. El nom oficial és República de la Costa d'Ivori.

Costoja /kosˈto.d͡ʒa/ /kosˈto.ʒa/ /kosˈto.ʒə/ /kusˈto.ʒə/ (pn)
Coustouges

Cotlliure /koʎˈʎiw.ɾe/ /koˈʎiw.ɾe/ /kuʎˈʎiw.ɾə/ /kuˈʎiw.ɾə/ (pn)
Collioure

Cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ (pn)
Cocher

Cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ /ˈkɾaŋk/ (pn)
Cancer

Creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ (pn)
Créateur

Creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ (pn)
Crète
  Illa grega de la Mediterrània oriental, situada a l'extrem sud del país.

Cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ (n, masc)
Crétacé

Creu del Sud (pn)
Croix du Sud

Crist /ˈkɾist/ (pn)
Christ

Cristina /kɾisˈti.nə/ (pn)
Christine
  Prenom femení

Cristòfol /kɾisˈtɔ.foɫ/ /kɾisˈtɔ.fuɫ/ (pn)
Christophe
  Prenom masculí

Croàcia /kɾoˈa.si.ə/ /kɾuˈa.si.ə/ (pn)
Croatie
  Estat situat a la península balcànica i fronterer amb Eslovènia, Hongria, Sèrbia, Montenegro i Bòsnia i Hercegovina. El nom complet és República de Croàcia.

Cunegunda (pn)
Cunégonde
  Prenom femení

Curaçao /ku.ɾaˈsa.o/ (pn)
Curaçao

Cànoes /ˈka.no.es/ /ˈka.nu.əs/ /ˈka.nu.əs/ /ˈka.nus/ (pn)
Canohès

Cèlia /ˈsɛ.li.a/ /ˈsɛ.ɫi.ə/ (pn)
Célia

Còrsega /ˈkɔr.sə.ɣə/ /ˈkɔɾ.se.ɣa/ (pn)
Corse

DIU /ˈdiw/ (acronym)
DIU

DVD /ˌdeˌveˈðe/ /ˌdeˌveˈðe/ /ˌdeˌβeˈðe/ (acronym)
DVD

Dalmàcia /daɫˈma.si.a/ /dəɫˈma.si.ə/ (pn)
Dalmatie

Damasc /daˈmask/ /dəˈmask/ (pn)
Damas

Daniel /da.niˈɛɫ/ /də.niˈɛɫ/ (pn)
Daniel

Danubi /daˈnu.bi/ /dəˈnu.βi/ (pn)
Danube

David /daˈvit/ /daˈβit/ /dəˈvit/ /dəˈβit/ (pn)
David
  Prenom masculí

Diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ (pn)
Diane

Dido /ˈdi.ðo/ /ˈdi.ðu/ (pn)
Didon
  (mitologia grega) Princesa de Tir, germana de Pigmalió, fundadora llegendària i primera reina de Cartago.

Dinamarca /di.nəˈmar.kə/ (pn)
Danemark
  Estat escandinau que ocupa la península de Jutlàndia llevat de l'extrem sud, diverses illes properes, les illes Fèroe i Grenlàndia. El nom complet és Regne de Dinamarca.

Diomedes /di.oˈmɛ.ðes/ /di.oˈmɛ.ðəs/ /di.uˈmɛ.ðəs/ (pn)
Diomède

Dione /diˈo.ne/ (pn)
Dioné

Dionís /di.oˈnis/ /di.uˈnis/ (pn)
Dionysos
  (mitologia grega) Déu del vi i de la vinya, patró de l’agricultura i del teatre.
Denis
  Prenom masculí

Djibouti (pn)
Djibouti
  Estat africà fronterer amb Eritrea, Etiòpia i Somàlia. El nom oficial és República de Djibouti.

Dniéper /niˈe.per/ (pn)
Dniepr

Dofí /doˈfi/ /duˈfi/ (pn)
Dauphin

Dorres /ˈdo.res/ /ˈdo.rəs/ (pn)
Dorres

Dragó /dɾaˈɣo/ /dɾəˈɣo/ (pn)
Dragon

Dàmocles /ˈda.mo.kɫes/ /ˈda.mo.kɫəs/ /ˈda.mu.kɫəs/ (pn)
Damoclès

Déu (pn)
Dieu

Déu me'n guard /ˌdew.meŋˈɡwaɾt/ /ˌdew.məŋˈɡwart/ (Interjection)
Dieu me'n garde

Déu n'hi do /ˌdew.niˈðo/ (adv)
pas mal

EAO (acronym)
EAO

EEES (acronym)
EEES

EER (acronym)
EER

EVA (acronym)
EVA

Ebre /ˈe.bɾe/ /ˈe.βɾə/ (pn)
Èbre

Eduard /e.ðuˈaɾt/ /ə.ðuˈart/ (pn)
Édouard
  Prenom masculí

Egipte /eˈʒip.te/ /əˈʒip.tə/ (pn)
Égypte
  Estat africà i mediterrani situat a l'extrem nord-oriental del continent i que també ocupa una petita part d'Àsia, la península del Sinaí. És fronterer amb Líbia, el Sudan i Israel. És especialment famós pel seu passat antic i les restes arqueològiques que ha deixat. El nom oficial és República Àrab d'Egipte.

Eina /ˈej.na/ /ˈej.nə/ (pn)
Eyne

Elisea (pn)
Elisée
  Prenom femení

Eliseu /e.ɫiˈzɛw/ /ə.ɫiˈzɛw/ (pn)
Élisée

Eloi /eˈɫɔj/ /əˈɫɔj/ (pn)
Éloi
  Prenom masculí

Eloïna (pn)
Éloïne
  Prenom femení

Eloïsa /e.ɫoˈi.za/ /ə.ɫoˈi.zə/ /ə.ɫuˈi.zə/ (pn)
Éloïse
  Prenom femení

Elsa (pn)
Elsa
  Prenom femení

Elvira /eɫˈvi.ɾa/ /eɫˈβi.ɾa/ /əɫˈvi.ɾə/ /əɫˈβi.ɾə/ (pn)
Elvire
  Prenom femení d’origen germànic

Elòdia (pn)
Élodie
  Prenom femení

Emili /eˈmi.ɫi/ /əˈmi.ɫi/ (pn)
Émile

Emiliana (pn)
Émilienne
  Prenom femení

Emilià /e.mi.ɫiˈa/ /ə.mi.ɫiˈa/ (pn)
Émilien

Emma (pn)
Emma
  Prenom femení

Emília /eˈmi.ɫi.a/ /əˈmi.ɫi.ə/ (pn)
Émilie
  Prenom femení

Enone /eˈnɔ.ne/ /əˈnɔ.nə/ (pn)
Œnone

Enric /enˈrik/ /ənˈrik/ (pn)
Henri
  Prenom masculí

Entrevalls /ˌen.tɾeˈvaʎs/ /ˌen.tɾeˈβaʎs/ /ˌen.tɾeˈβaʎʃ/ /ˌen.tɾəˈvaʎs/ /ˌen.tɾəˈβaʎs/ (pn)
Entre-Valls

Enveig /emˈbɛt͡ʃ/ /eɱˈvɛt͡ʃ/ /əmˈbɛt͡ʃ/ /əɱˈvɛt͡ʃ/ (pn)
Enveitg

Eos /ˈɛ.os/ /ˈɛ.us/ (pn)
Éos

Equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ (pn)
Équateur
  Estat de Sud-amèrica situat a la costa del Pacífic i fronterer amb Colòmbia i el Perú. El nom oficial és República de l'Equador.

Er /ˈer/ /ˈert/ (pn)
Err

Eridà /e.ɾiˈða/ /ə.ɾiˈða/ (pn)
Éridan

Eritrea /e.ɾiˈtɾɛ.a/ /e.ɾiˈtɾɛ.ɛ/ /ə.ɾiˈtɾɛ.ə/ (pn)
Érythrée
  Estat africà fronterer amb Djibouti, Etiòpia i Sudan.

Ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ (pn)
Ermiñi
  Prenom masculí

Ernest /eɾˈnest/ /ərˈnest/ (pn)
Ernest
  Prenom masculí d’origen germànic

Ernestina (pn)
Ernestine
  Prenom femení d’origen germànic

Esaú (pn)
Ésaü
  Prenom masculí

Escaire /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ (pn)
Règle

Escaró /es.kaˈɾo/ /əs.kəˈɾo/ /əs.kəˈɾo/ /əs.kəˈɾu/ (pn)
Escaro

Esclarmonda (pn)
Esclarmonde
  Prenom femení d’origen germànic

Escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ (pn)
Scorpion

Escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ (pn)
Sculptor

Escut /esˈkut/ /əsˈkut/ (pn)
Écu de Sobieski

Escòcia /esˈkɔ.si.a/ (pn)
Écosse

Eslovàquia /ez.ɫoˈva.ki.a/ /ez.ɫoˈβa.ki.a/ /əz.ɫoˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈva.ki.ə/ /əz.ɫuˈβa.ki.ə/ (pn)
Slovaquie
  Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Ucraïna, Hongria, Àustria i Txèquia. El nom complet és República Eslovaca.

Eslovènia /ez.ɫoˈvɛ.ni.a/ /ez.ɫoˈβɛ.ni.a/ /əz.ɫoˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈvɛ.ni.ə/ /əz.ɫuˈβɛ.ni.ə/ (pn)
Slovénie
  País de l'Europa central, encerclat per Itàlia, Àustria, Hongria i Croàcia. Disposa d'una petita zona costera al nord del mar Adriàtic.

Espanya /əsˈpa.ɲə/ (pn)
Espagne
  Estat europeu de la península Ibèrica, que fa frontera amb Andorra, França, Portugal i Gibraltar, i a l'Àfrica inclou les illes Canàries i els enclavaments de Ceuta i Melilla. El nom oficial és Regne d'Espanya.

Espirà /es.piˈɾa/ /əs.piˈɾa/ (pn)
Espira

Estagell /es.taˈd͡ʒeʎ/ /es.taˈʒeʎ/ /əs.təˈʒeʎ/ (pn)
Estagel

Estanislau /es.ta.nizˈɫaw/ /əs.tə.nizˈɫaw/ (pn)
Stanislas
  Prenom masculí

Estavar /es.taˈvaɾ/ /es.taˈβa/ /es.taˈβaɾ/ /əs.təˈva/ /əs.təˈβa/ (pn)
Estavar

Estefania /es.te.faˈni.a/ /əs.tə.fəˈni.ə/ (pn)
Stéphanie
  Prenom femení

Ester /esˈteɾ/ /əsˈter/ (pn)
Esther

Esteve /asˈte.va/ /esˈte.ve/ /esˈte.βe/ /əsˈte.və/ /əsˈte.βə/ (pn)
Stéphane, Étienne
  Prenom masculí

Estoer /es.toˈe/ /es.toˈeɾ/ /əs.toˈe/ /əs.tuˈe/ (pn)
Estoher

Estruc /esˈtɾuk/ /əsˈtɾuk/ (pn)
Astruc
  Prenom masculí

Estònia /əsˈtɔ.ni.ə/ (pn)
Estonie
  Estat bàltic fronterer amb Letònia i Rússia. El nom complet és República d'Estònia.

Etiòpia /ə.tiˈɔ.pi.ə/ (pn)
Éthiopie
  Estat africà fronterer amb Djibouti, Eritrea, Kenya, Somàlia i Sudan. El nom oficial és República Federal Democràtica d'Etiòpia.

Eufrasi /ewˈfɾa.zi/ /əwˈfɾa.zi/ (pn)
Euphraise
  Prenom masculí

Eufrates /ewˈfɾa.tes/ /əwˈfɾa.təs/ (pn)
Euphrate

Eufràsia /euˈfɾa.zi.a/ /əwˈfɾa.zi.ə/ (pn)
Euphrasie
  Prenom femení

Eugeni /ewˈd͡ʒɛ.ni/ /əwˈʒɛ.ni/ (pn)
Eugène

Eulàlia /ewˈɫa.ɫi.a/ /əwˈɫa.ɫi.ə/ (pn)
Eulalie
  Prenom femení

Eunòmia /ewˈnɔ.mi.a/ /əwˈnɔ.mi.ə/ (pn)
Eunomie

Europa /ewˈɾo.pa/ /əwˈɾɔ.pə/ (pn)
Europe

Eus /ˈews/ (pn)
Eus

Euterpe /ewˈtɛɾ.pe/ /əwˈtɛr.pə/ (pn)
Euterpe

Eva /ˈe.va/ /ˈe.və/ /ˈe.βa/ /ˈe.βə/ (pn)
Ève

Felip /feˈɫip/ /fəˈɫip/ (pn)
Philippe

Feliu /feˈɫiw/ /fəˈɫiw/ (pn)
Félix

Felluns /feˈʎuns/ /fəˈʎuns/ (pn)
Felluns

Fenollet /fe.noˈʎet/ /fə.noˈʎət/ /fə.nuˈʎɛt/ (pn)
Fenouillet

Fenícia /feˈni.si.a/ /fəˈni.si.ə/ (pn)
Phénicie

Fermí /feɾˈmi/ /fərˈmi/ (pn)
Firmin

Ferran (pn)
Ferrand, Fernand

Fillols /fiˈʎoɫs/ (pn)
Fillols

Filomela /fi.ɫoˈme.ɫa/ /fi.ɫoˈmə.ɫə/ /fi.ɫuˈmɛ.ɫə/ (pn)
Philomèle

Finestret /fi.nesˈtɾet/ /fi.nəsˈtɾet/ (pn)
Finestret

Finlàndia /finˈɫan.di.ə/ (pn)
Finlande
  Estat escandinau fronterer amb Noruega, Suècia i Rússia. El nom complet és República de Finlàndia.

Flandes /ˈfɫan.des/ /ˈfɫan.dəs/ (pn)
Flandre, Flandres

Flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ (pn)
Flora

Florència /fɫoˈɾɛn.si.a/ /fɫoˈɾɛn.si.ə/ /fɫuˈɾɛn.si.ə/ (pn)
Florence
  La ciutat d'Itàlia, capital de Toscana.

Focea /foˈsɛ.a/ /foˈsɛ.ə/ /foˈsɛ.ɛ/ /fuˈsɛ.ə/ (pn)
Phocée

Font-rabiosa /ˌfon.ra.biˈo.za/ /ˌfon.rə.biˈo.zə/ /ˌfon.rə.βiˈo.zə/ /ˌfun.rə.βiˈu.zə/ (pn)
Fontrabiouse

Font-romeu /ˌfun.ruˈmew/ /ˌfɔn.roˈmew/ /ˌfɔn.ruˈmew/ (pn)
Font-Romeu

Fontpedrosa /ˌfom.peˈðɾo.za/ /ˌfom.pəˈðɾo.zə/ /ˌfom.pəˈðɾo.zə/ /ˌfum.pəˈðɾu.zə/ (pn)
Fontpédrouse

Formiguera /foɾ.miˈɣe.ɾa/ /foɾ.miˈɣe.ɾə/ /fur.miˈɣe.ɾə/ (pn)
Formiguères

Forn /ˈforn/ (pn)
Fourneau

Forques /ˈfor.kəs/ /ˈfoɾ.kes/ /ˈfoɾ.kəs/ /ˈfur.kəs/ (pn)
Fourques

Fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ (pn)
Fosse

Francesc /fɾanˈsesk/ /fɾənˈsəsk/ /fɾənˈsɛsk/ (pn)
François

Francina /fɾanˈsi.na/ /fɾənˈsi.nə/ (pn)
Francine

França /ˈfɾan.sə/ (pn)
France
  Estat europeu situat al nord dels Pirineus, que a Europa fa frontera amb Andorra, Espanya, Mònaco, Itàlia, Suïssa, Alemanya, Luxemburg i Bèlgica, i que té diversos territoris d’ultramar. El nom complet és República Francesa.

Frederic /fɾe.ðeˈɾik/ /fɾə.ðəˈɾik/ (pn)
Frédéric
  Prenom masculí

Fullà /fuˈʎa/ (pn)
Fuilla

Fèlix /ˈfɛ.ɫiks/ (pn)
Félix

Fènix /ˈfɛ.niks/ (pn)
Phénix

Gall Dindi (pn)
Paon

Gant /ˈɡan/ /ˈɡant/ (pn)
Gand

Garona /ɡaˈɾo.na/ /ɡəˈɾo.nə/ (pn)
Garonne

Gascunya /ɡasˈku.ɲa/ /ɡəsˈku.ɲə/ (pn)
Gascogne

Gaspar /ɡasˈpa/ /ɡasˈpaɾ/ /ɡəsˈpa/ (pn)
Gaspard

Gemínids /d͡ʒeˈmi.nits/ /ʒəˈmi.nits/ (pn)
Géminides

Gerard /d͡ʒeˈɾaɾt/ /ʒəˈɾart/ (pn)
Gérard

Gibraltar /d͡ʒi.bɾaɫˈtaɾ/ /d͡ʒi.βɾaɫˈta/ /ʒi.βɾəɫˈta/ (pn)
Gibraltar

Ginclar /d͡ʒiŋˈkɫa/ /d͡ʒiŋˈkɫaɾ/ /ʒiŋˈkɫa/ (pn)
Gincla

Ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ (pn)
Genève
  Ciutat i cantó de Suïssa a l’extrem sud-oest del llac Léman.
Guenièvre
  Prenom femení

Girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ (pn)
Girafe

Girona /d͡ʒiˈɾo.na/ /ʒiˈɾo.nə/ (pn)
Gérone

Gisela /d͡ʒiˈzɛ.ɫa/ /d͡ʒiˈzɛ.ɫɛ/ /ʒiˈzɛ.ɫə/ (pn)
Giselle
  Prenom femení

Glorianes /ɡɫo.ɾiˈa.nes/ /ɡɫo.ɾiˈa.nəs/ /ɡɫu.ɾiˈa.nəs/ (pn)
Glorianes

Gran Bretanya (pn)
Grande-Bretagne
  Illa europea a l'est d'Irlanda i amb la qual i amb d'altres més petites forma l'arxipèlag de les illes Britàniques. Aquesta illa pertany íntegrament al Regne Unit i en ella s'hi troba Anglaterra, Escòcia i Gal·les.

Gregori /ɡɾeˈɣɔ.ɾi/ /ɡɾəˈɣɔ.ɾi/ (pn)
Grégoire

Groenlàndia /ɡɾo.enˈɫan.di.a/ /ɡɾo.ənˈɫan.di.ə/ /ɡɾu.ənˈɫan.di.ə/ (pn)
Groenland

Grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ (pn)
Grue

Grècia /ˈɡɾɛ.si.ə/ (pn)
Grèce
  Estat europeu situat a la península Balcànica i fronterer amb Albània, la República de Macedònia, Bulgària i Turquia. El nom complet és República Hel·lènica.

Guadeloupe /ɡwa.ðeˈɫup/ /ɡwə.ðəˈɫup/ (pn)
Guadeloupe

Guaiana Francesa (pn)
Guyane française

Guam /ˈɡwam/ (pn)
Guam

Guernsey /ˈɡɛrn.si/ (pn)
Guernesey

Guiana (pn)
Guyenne

Guillem /ɡiˈjem/ /ɡiˈʎem/ (pn)
Guillaume
  Prenom masculí d’origen germànic

Guinea /ɡiˈnɛ.ə/ (pn)
Guinée
  Estat africà fronterer amb Guinea Bissau, el Senegal, el Mali, la Costa d'Ivori, Libèria i Sierra Leone, a més, és costaner amb l'Atlàntic. El nom oficial és República de Guinea.

Guineueta /ɡi.neˈwe.ta/ /ɡi.nəˈwə.tə/ /ɡi.nəˈwɛ.tə/ (pn)
Petit Renard
  (astronomia) Constel·lació boreal situada entre Cigne, la Lira, la Sageta, el Dofí i el Pegàs.

Guiu /ˈɡiw/ (pn)
Guy
  Prenom masculí

Hathor /ˈa.tor/ (pn)
Hathor

Helena /eˈɫe.na/ /əˈɫə.nə/ /əˈɫɛ.nə/ (pn)
Hélène

Hera /ˈɛ.ɾa/ /ˈɛ.ɾə/ /ˈɛ.ɾɛ/ (pn)
Héra

Hidra femella (pn)
Hydre

Hidra mascle (pn)
Hydre mâle

Higiea /i.d͡ʒiˈɛ.a/ /i.d͡ʒiˈɛ.ɛ/ /i.ʒiˈɛ.a/ /i.ʒiˈɛ.ə/ (pn)
Hygie

Hispània /isˈpa.ni.a/ /isˈpa.ni.ə/ (pn)
Hispanie

Hong Kong /ˌhɔŋˈkɔŋ/ (pn)
Hong Kong
  Illa, ciutat i regió administrativa especial situada al sud de la Xina en el litoral de Canton.

Hongria /oŋˈɡɾi.ə/ /uŋˈɡɾi.ə/ (pn)
Hongrie
  País del centre d'Europa, fronterer amb Àustria, Eslovàquia, Ucraïna, Romania, Sèrbia, Croàcia i Eslovènia. El nom complet és República d'Hongria.

Horaci /oˈɾa.si/ /uˈɾa.si/ (pn)
Horace

Humbert /umˈbɛrt/ (pn)
Humbert

Hècuba /ˈɛ.ku.ba/ /ˈɛ.ku.βə/ (pn)
Hécube

Hèrcules /ˈɛr.ku.ɫəs/ /ˈɛɾ.ku.ɫes/ (pn)
Hercule

IA /ˌiˈa/ (acronym)
IA

IBI /ˈi.βi/ (acronym)
IPI

IPC /ˌiˌpeˈse/ (acronym)
IPC

IVA /ˈi.va/ /ˈi.və/ /ˈi.βa/ /ˈi.βə/ (acronym)
TVA

Ia /ˈi.a/ /ˈi.ə/ (pn)
Yvette

Ignasi /iŋˈna.zi/ /iɡˈna.zi/ (pn)
Ignace

Illa /ˈi.ʎa/ /ˈi.ʎə/ (pn)
Ille-sur-Têt

Il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ (pn)
Lumières

Indi (pn)
Indien

Ino /ˈi.no/ (pn)
Ino

Internet /in.terˈnet/ /in.tərˈnɛt/ (pn)
Internet
  Xarxa informàtica descentralitzada d'abast global per a l'intercanvi de dades paquetitzades entre ordinadors que fa servir el conjunt de protocols estandarditzats TCP/IP.

Iocasta (pn)
Jocaste
  Prenom femení

Iolanda /joˈɫan.da/ /juˈɫan.də/ (pn)
Yolande
  Prenom femení

Iran (pn)
Iran
  Estat independent asiàtic fronterer amb el Turkmenistan, l'Afganistan, el Pakistan, l'Iraq, Turquia, l'Azerbaidjan i Armènia. Al nord és banyat pel mar Caspi i al sud pel Golf Pèrsic i pel Golf d'Oman. El nom complet és República Islàmica de l'Iran.

Ireneu /i.ɾeˈnɛw/ /i.ɾəˈnɛw/ (pn)
Irénée

Irlanda /irˈɫan.də/ (pn)
Irelande, Irlande
  Illa europea a l'oest de l'illa de la Gran Bretanya i amb la qual i amb d'altres (de mida molt inferior) forma l'arxipèlag de les illes Britàniques.

Isa /ˈi.za/ /ˈi.zə/ (pn)
Isa
  Prenom femení

Isabel (pn)
Isabelle
  Prenom femení

Isaura /iˈzaw.ɾa/ /iˈzaw.ɾə/ (pn)
Isaure

Isis /ˈi.zis/ (pn)
Isis

Islàndia /izˈɫan.di.ə/ (pn)
Islande
  Estat europeu que ocupa principalment l'illa homònima, però també diverses illes menors properes. El nom complet és República d'Islàndia.

Ismene /izˈme.ne/ /izˈmə.nə/ /izˈmɛ.nə/ (pn)
Ismène

Isolda (pn)
Yseult
  Prenom femení

Itàlia /iˈta.ɫi.ə/ (pn)
Italie
  Estat europeu situat a la península Itàlica. El nom oficial és República Italiana.

Iu /ˈiw/ (pn)
Yves

Ivette (pn)
Yvette
  Prenom femení

Ivona /iˈvo.na/ /iˈvo.nə/ /iˈβo.na/ /iˈβo.nə/ (pn)
Yvonne
  Prenom femení

Ivó /iˈvo/ /iˈvo/ /iˈβo/ (pn)
Yvon

Ix /ˈiʃ/ (pn)
Hix

Ixíon /ikˈsi.on/ (pn)
Ixion

Jacint /d͡ʒaˈsin/ /d͡ʒaˈsint/ /ʒəˈsin/ /ʒəˈsint/ (pn)
Hyacinthe

Jacinta /d͡ʒaˈsin.ta/ /ʒəˈsin.tə/ (pn)
Jacinthe
  Prenom femení

Jacob /d͡ʒaˈkɔp/ /ʒəˈkɔp/ (pn)
Jacob
  Prenom masculí

Jacqueline (pn)
Jacqueline
  Prenom femení

Japó /ʒəˈpo/ (pn)
Japon
  Estat que ocupa l'arxipèlag anterior.

Jasmina (pn)
Yasmine
  Prenom femení

Jaume /ˈd͡ʒaw.me/ /ˈʒaw.mə/ (pn)
Jacques
  Prenom masculí

Jaumeta (pn)
Jacqueline
  Prenom femení

Jehovà /d͡ʒe.oˈva/ /d͡ʒe.oˈβa/ /ʒə.oˈva/ /ʒə.uˈva/ /ʒə.uˈβa/ (pn)
Jéhovah

Jeroni /d͡ʒeˈɾɔ.ni/ /ʒəˈɾɔ.ni/ (n)
Jérôme

Jersey /ˈd͡ʒɛr.si/ (pn)
Jersey

Joan /d͡ʒuˈan/ /ʒuˈan/ (pn)
Jean
  Prenom masculí d’origen cristià

Joana /d͡ʒuˈa.na/ /ʒuˈa.nə/ (pn)
Jeanne
  Prenom femení

Jordi /ˈd͡ʒɔɾ.ði/ /ˈʒɔr.di/ (pn)
Georges

Josefina /d͡ʒo.zeˈfi.na/ /ʒo.zəˈfi.nə/ /ʒu.zəˈfi.nə/ (pn)
Joséphine
  Prenom femení

Josep /d͡ʒuˈzɛp/ /ʒuˈzep/ /ʒuˈzɛp/ (pn)
Joseph

Juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ (pn)
Jules

Juliana /d͡ʒu.ɫiˈa.na/ /ʒu.ɫiˈa.nə/ (pn)
Émilien

Julià /d͡ʒu.ɫiˈa/ /ʒu.ɫiˈa/ (pn)
Julien

Jóc /ˈʒok/ /ˈʒok/ /ˈʒuk/ (pn)
Joch

Jújols /ˈd͡ʒu.d͡ʒoɫs/ /ˈd͡ʒu.ʒoɫs/ /ˈʒu.ʒoɫs/ /ˈʒu.ʒuɫs/ (pn)
Jujols

Júlia /ˈd͡ʒu.ɫi.a/ /ˈʒu.ɫi.ə/ (pn)
Julie

Kabul /kaˈbuɫ/ /kəˈβuɫ/ (pn)
Kaboul

Karen (pn)
Karen
  Prenom femení

Kenya /ˈkɛ.ni.ə/ (pn)
Kenya
  Estat africà fronterer amb Etiòpia, Somàlia, Sudan, Tanzània i Uganda. El nom oficial és República de Kenya.

Kirguizistan (pn)
Kirghizistan
  Estat asiàtic fronterer amb el Kazakhstan, la Xina, el Tadjikistan i l'Uzbekistan. El nom complet és República Kirguís.

Kosovo /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.vo/ /ˈko.zo.βo/ (pn)
Kosovo

Kàtmandu /ˈkad.man.du/ /ˈkad.mən.du/ (pn)
Katmandou

Laci /ˈɫa.si/ (pn)
Latium
  (topònim) Regió administrativa d'Itàlia.
  (història) Antiga regió d'Itàlia.

Lacònia /ɫaˈkɔ.ni.a/ /ɫəˈkɔ.ni.ə/ (pn)
Laconie

Ladislau (pn)
Vladislas
  Prenom masculí

Lancelot (pn)
Lancelot
  Prenom masculí

Lançac /ɫanˈsak/ /ɫənˈsak/ (pn)
Lansac

Lavínium /ɫaˈvi.ni.um/ /ɫaˈβi.ni.um/ /ɫəˈvi.ni.um/ /ɫəˈβi.ni.um/ (pn)
Lavinium

Lesotho (pn)
Lesotho
  Estat i enclavament dins de Sud-àfrica. El nom oficial és Regne de Lesotho.

Letícia /leˈti.si.a/ /ɫəˈti.si.ə/ (pn)
Lætitia
  Prenom femení

Letònia /ɫəˈtɔ.ni.ə/ (pn)
Lettonie
  Estat independent del nord-oest Europa fronterer amb Estònia, Lituània, Rússia i Bielorússia. El nom complet és República de Letònia.

Leònids /ɫeˈɔ.nits/ (pn)
Léonides

Liechtenstein (pn)
Liechtenstein
  Minúscul estat alpí situat entre Suïssa i Àustria. El nom complet és Principat de Liechtenstein.

Lieja /ɫiˈɛ.d͡ʒa/ /ɫiˈɛ.d͡ʒɛ/ /ɫiˈɛ.ʒa/ /ɫiˈɛ.ʒə/ (pn)
Liège

Linx /ˈɫiɲʃ/ (pn)
Lynx

Lisboa /ɫizˈbo.a/ /ɫizˈbo.ə/ (pn)
Lisbonne

Lituània /ɫi.tuˈa.ni.ə/ (pn)
Lituanie
  Estat bàltic fronterer amb Polònia, Bielorússia, Letònia i Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Lituània.

Llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ /ʎəŋ.ɡərˈdaʃ/ (pn)
Lézard

Llauró /ʎawˈɾo/ /ʎəwˈɾo/ /ʎəwˈɾo/ /ʎəwˈɾu/ (pn)
Llauro

Llebre /ˈʎe.bɾe/ /ˈʎe.βɾə/ (pn)
Lièvre

Llebrers /ʎeˈbɾeɾs/ /ʎeˈβɾes/ /ʎəˈβɾes/ (pn)
Chiens de chasse

Lleó /ʎəˈo/ (pn)
Lion
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre la Verge i el Cranc.

Lleó Menor (pn)
Petit Lion

Llo /ˈʎo/ (pn)
Llo

Llop /ˈʎop/ (pn)
Loup
  Prenom masculí
  Constel·lació austral situada entre la Balança, Centaure, el Compas, Escaire i l’Escorpió.

Lluc /ˈʎuk/ (pn)
Lucas
  Prenom masculí

Lluna /ˈʎu.na/ (pn)
Lune

Llupià /ʎu.piˈa/ (pn)
Llupia

Lluç (pn)
Luc
  Prenom masculí

Lluçana (pn)
Lucienne
  Prenom femení

Lluís /ʎuˈis/ (pn)
Louis

Lluïsa /ʎuˈi.za/ /ʎuˈi.zə/ (pn)
Louise
  Prenom femení

Londres /ˈɫon.dɾes/ (pn)
Londres

Lovaina /ɫoˈvaj.na/ /ɫoˈvaj.nə/ /ɫoˈβaj.na/ /ɫuˈvaj.nə/ /ɫuˈβaj.nə/ (pn)
Louvain

Ludovic (pn)
Ludovic
  Prenom masculí

Luxemburg /ɫuk.səmˈburk/ (pn)
Luxembourg
  Estat de l'Europa central rodejat de França, Alemanya i Bèlgica. El nom complet és Gran Ducat de Luxemburg.

Lídia /ˈɫi.ði.a/ /ˈɫi.ði.ə/ (pn)
Lydie
  Prenom femení

Macau /maˈkaw/ /məˈkaw/ (pn)
Macao

Macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ (pn)
Macédoine
  Regió romana que abastava bona part de la Grècia actual.
  Regió grega al nord del país fronterera amb Macedònia del Nord.
  (obsolet) Nom antic de Macedònia del Nord (1991-2019).

Macedònia del Nord (pn)
Macédoine du Nord
  Estat independent situat a la península balcànica i fronterer amb Bulgària, Sèrbia, Kosovo, Albània i Grècia, conegut abans del 2019 com a República de Macedònia.

Madagascar /mə.ðə.ɣəsˈkar/ (pn)
Madagascar
  Estat africà que ocupa l'illa homònima. El nom oficial és República de Madagascar.

Madrid /maˈðɾit/ /məˈðɾit/ (pn)
Madrid

Magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ (pn)
Madeleine
  Prenom femení

Magúncia /maˈɣun.si.a/ /məˈɣun.si.ə/ (pn)
Mayence

Malta /ˈmaɫ.tə/ (pn)
Malte
  Arxipèlag de la Mediterrània compost per tres illes principals, Malta (l'illa homònima), Gozo i Comino, i dues illes desertes, Cominotto i Filforta. Es troba en el centre de la Mediterrània, prop de Sicília. Sovint es considera europeu malgrat pertànyer a la placa tectònica africana.
  Illa i estat europeu amb el nom oficial de República de Malta.

Man /ˈman/ (pn)
île de Man

Manuel /ma.nuˈɛɫ/ /mə.nuˈɛɫ/ (pn)
Emmanuel
  Prenom masculí

Marc /ˈmark/ (pn)
Marc

Marcel·la /marˈsɛɫ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫa/ /maɾˈsɛ.ɫɛ/ /maɾˈsɛɫ.ɫa/ /mərˈsɛ.ɫə/ /mərˈsɛɫ.ɫə/ /məɾˈsɛɫ.ɫə/ (pn)
Marcelle
  Prenom femení

Marcel·lí /maɾ.seɫˈɫi/ /maɾ.seˈɫi/ /mər.səɫˈɫi/ /mər.səˈɫi/ /məɾ.səɫˈɫi/ (pn)
Marcelin

Maria /maˈɾi.a/ /məˈɾi.ə/ (pn)
Marie
  Prenom femení d’origen cristià

Maria Anna (pn)
Marie-Anne
  Prenom femení

Marianna /ma.ɾiˈan.na/ /mə.ɾiˈan.nə/ (pn)
Marianne
  Prenom femení

Marina /məˈɾi.nə/ (pn)
Marine
  Prenom femení

Marion (pn)
Marion
  Prenom femení

Mariona /ma.ɾiˈo.na/ /mə.ɾiˈo.nə/ (pn)
Marion
  Prenom femení

Marlena /marˈɫɛ.na/ /maɾˈɫɛ.na/ /maɾˈɫɛ.nɛ/ /mərˈɫɛ.nə/ (pn)
Marlène
  Prenom femení

Marqueixanes /mar.kejˈʃa.nes/ /maɾ.kejˈʃa.nes/ /maɾ.keˈʃa.nes/ /mər.kəˈʃa.nəs/ /məɾ.kiˈʃa.nəs/ /məɾ.kəˈʃa.nəs/ (pn)
Marquixanes

Marroc /məˈrɔk/ (pn)
Maroc
  Estat africà situat a l'extrem nord-oest del continent. És fronterer amb Algèria, Mauritània i les ciutats espanyoles de Ceuta i Melilla. Ocupa de fet el territori disputat del Sàhara Occidental. El nom oficial és Regne del Marroc.

Marràqueix /maˈra.kejʃ/ /məˈra.kəʃ/ (pn)
Marrakech

Marsella /maɾˈse.ʎa/ /mərˈse.ʎə/ (pn)
Marseille

Mart (pn)
Mars
  Quart planeta del sistema Solar.
  Déu romà de la guerra.

Marta /ˈmar.tə/ (pn)
Marthe
  Prenom femení

Martina /maɾˈti.na/ /mərˈti.nə/ (pn)
Martine
  Prenom femení

Martinica /maɾ.tiˈni.ka/ /mər.tiˈni.kə/ (pn)
Martinique

Martí /maɾˈti/ /məɾˈti/ (pn)
Martin

Matamala /ˌma.taˈma.ɫa/ /ˌma.təˈma.ɫə/ (pn)
Matemale

Mateu /maˈtew/ /məˈtew/ (pn)
Matthieu
  Prenom masculí, d’origen bíblic per Mateu l'Evangelista

Matilde (pn)
Mathilde
  Prenom femení

Matusalem /ma.tu.zaˈɫem/ /mə.tu.zəˈɫɛm/ (pn)
Mathusalem

Maurici /məwˈɾi.si/ (pn)
Maurice
  Prenom masculí
  Illa principal de l'estat homònim.

Mauritània /məw.ɾiˈta.ni.ə/ (pn)
Mauritanie
  Estat africà fronterer amb el Senegal, Mali, Algèria i el Sàhara Occidental (annexionat pel Marroc). El nom oficial és República Islàmica de Mauritània.

Maurí /mawˈɾi/ /məwˈɾi/ (pn)
Maury

Maximilià /mak.si.mi.ɫiˈa/ /mək.si.mi.ɫiˈa/ (pn)
Maximilien

Mayotte /maˈjɔt/ (pn)
Mayotte

Maó /maˈo/ /məˈo/ /ˈmo/ (pn)
Port Mahon

Medea /meˈðe.a/ /məˈðə.ə/ /məˈðɛ.ə/ (pn)
Médée

Medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ (pn)
Méduse

Melcior /meɫ.siˈo/ /meɫ.siˈoɾ/ /məɫ.siˈo/ (pn)
Melchior

Melissa (pn)
Melissa
  Prenom femení

Melpomene /meɫ.poˈmɛ.ne/ /məɫ.poˈmɛ.nə/ /məɫ.puˈmɛ.nə/ (pn)
Melpomène

Melquisedec (pn)
Melchisédech
  Prenom masculí

Menera /meˈne.ɾa/ /məˈne.ɾə/ (pn)
Lamanère

Mentet /menˈtet/ /mənˈtet/ (pn)
Mantet

Microscopi /mi.kɾosˈkɔ.pi/ /mi.kɾusˈkɔ.pi/ (pn)
Microscope

Millars /miˈʎas/ /miˈʎaɾs/ (pn)
Millas
  Municipi del Rosselló situat a l’oest de Perpinyà.

Miquel /miˈkɛɫ/ (pn)
Michel, Michaël
  Prenom masculí d’origen hebreu

Mireia /miˈɾɛ.ja/ /miˈɾɛ.jə/ /miˈɾɛ.jɛ/ (pn)
Mireille

Mississipí /mi.si.siˈpi/ (pn)
Mississippi

Mitridates /mi.tɾiˈða.tes/ /mi.tɾiˈða.təs/ (pn)
Mithridate

Moldàvia /moɫˈda.vi.a/ /moɫˈda.vi.ə/ /moɫˈda.βi.a/ /muɫˈda.vi.ə/ /muɫˈda.βi.ə/ (pn)
Moldavie
  Estat situat a l'est d'Europa i fronterer amb Ucraïna i Romania. El nom oficial és República de Moldàvia.

Molig /moˈɫit͡ʃ/ /muˈɫit͡ʃ/ (pn)
Molitg

Moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ (pn)
Meunier
  Cognom d’origen d’ofici

Mongòlia /moŋˈɡɔ.ɫi.ə/ /muŋˈɡɔ.ɫi.ə/ (pn)
Mongolie
  Estat asiàtic fronterer amb Rússia i Xina. El nom complet és República Popular de Mongòlia.

Mont-real (pn)
Montréal

Montboló /mom.boˈɫo/ /mum.buˈɫo/ /mum.buˈɫu/ (pn)
Montbolo

Montecarlo /ˌmon.teˈkaɾ.ɫo/ /ˌmon.təˈkar.ɫo/ (pn)
Monte-Carlo

Montenegro (pn)
Monténégro

Montesquiu /mon.tesˈkiw/ /mon.təsˈkiw/ /mun.təsˈkiw/ (pn)
Montesquieu
  Municipi del Rosselló situat a l’Albera, a l’est del Voló, amb determinant modern Montesquiu d’Albera.

Montferrer /moɱ.feˈre/ /moɱ.feˈreɾ/ /moɱ.fəˈre/ /muɱ.fəˈre/ (pn)
Montferrer

Montfort /moɱˈfɔɾt/ /muɱˈfɔrt/ (pn)
}}
  Municipi de la Fenolleda en la vall de Santa Creu, departament de l’Aude.

Montlluís /moɲ.ʎuˈis/ /muɲ.ʎuˈis/ (pn)
Mont-Louis

Montoriol /mon.to.ɾiˈoɫ/ /mun.tu.ɾiˈoɫ/ (pn)
Montauriol

Mosca /ˈmos.kə/ (pn)
Mouche

Moscou /mosˈkɔw/ /musˈkɔw/ (pn)
Moscou

Mosset /moˈset/ /muˈset/ (pn)
Mosset

Moçambic /mo.səmˈbik/ /mu.səmˈbik/ (pn)
Mozambique
  Estat africà fronterer amb Malawi, Sud-àfrica, Swazilàndia, Tanzània, Zàmbia i Zimbàbue. El nom oficial és República de Moçambic.

Myanmar /mi.amˈmaɾ/ /mi.əmˈmar/ (pn)
Myanmar
  Estat asiàtic fronterer amb la Xina, Laos, Tailàndia, Bangla Desh i l'Índia, a més, és costaner amb el mar d'Andaman i el golf de Bengala. El nom complet és Unió de Myanmar.

Màquina pneumàtica (pn)
Machine pneumatique

Mèxic /ˈmɛ.ʒik/ (pn)
Mexique
  Estat de l'Amèrica del Nord, situat a l'extrem sud d'aquest subcontinent i que també abasta una petita part de l'Amèrica Central. És fronterer amb els Estats Units, Guatemala i Belize. El nom oficial és Estats Units Mexicans.
  Estat federat dels Estats Units Mexicans.

Mònaco /ˈmɔ.nə.ko/ /ˈmɔ.nə.ku/ (pn)
Monaco
  Estat europeu situat a la Mediterrània, a la Costa Blava, envoltat per terra de territori francès. El nom oficial és Principat de Mònaco.

Múnic /ˈmu.nik/ (pn)
Munich

NASA /ˈna.za/ /ˈna.zə/ (acronym)
NASA

Na (article)
Mme

Nadal /nəˈðaɫ/ (pn)
Noël
  Festivitat cristiana celebrada el 25 de desembre per a commemorar el naixement de Jesús.

Nagorno-Karabakh (pn)
Haut-Karabakh

Namíbia /nəˈmi.βi.ə/ (pn)
Namibie
  Estat africà fronterer amb Angola, Botswana i Zàmbia. El nom oficial és República de Namíbia.

Napoleó /na.po.ɫeˈo/ /nə.po.ɫəˈo/ /nə.pu.ɫəˈo/ (pn)
Napoléon

Natzaret /na.d͡zaˈɾet/ /nə.d͡zəˈɾɛt/ (pn)
Nazareth

Natzari (pn)
Nazaire
  Prenom masculí

Nauru (pn)
Nauru
  Illa de la Polinèsia on es troba l'estat anterior.

Naüja /naˈu.d͡ʒa/ /naˈu.ʒa/ /nəˈu.ʒə/ (pn)
Nahuja

Nefiac /ne.fiˈak/ /nə.fiˈak/ (pn)
Néfiach

Nemesià /ne.me.siˈa/ /nə.mə.siˈa/ (pn)
Némésien
  Prenom masculí

Nigèria /niˈʒɛ.ɾi.a/ /niˈʒɛ.ɾi.ə/ (pn)
Nigeria
  País d'Àfrica situat a la costa nord-est del golf de Guinea. El nom oficial és República Federal de Nigèria.

Niue /ˈni.we/ /ˈni.wə/ (pn)
Nioué

Noedes /noˈe.ðes/ /noˈe.ðəs/ /nuˈe.ðəs/ (pn)
Nohèdes

Noemí /no.eˈmi/ /no.əˈmi/ /nu.əˈmi/ (pn)
Noémie

Norfolk /ˈnɔɾ.foɫk/ (pn)
île Norfolk

Noruega /no.ɾuˈɛ.ɣə/ /nu.ɾuˈɛ.ɣə/ (pn)
Norvège
  País escandinau fronterer amb Suècia, Finlàndia i Rússia. El nom oficial és Regne de Noruega.

Nova Caledònia /ˌnɔ.va.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.və.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ /ˌnɔ.βa.ka.ɫeˈðɔ.ni.a/ /ˌnɔ.βə.kə.ɫəˈðɔ.ni.ə/ (pn)
Nouvelle-Calédonie

Nuremberg /ˈnu.ɾemˌbɛrk/ (pn)
Nuremberg

Nyer /ˈɲer/ (pn)
Nyer

OTAN /oˈtan/ /uˈtan/ (acronym)
OTAN

Oceja /oˈse.d͡ʒa/ /oˈse.ʒa/ /oˈse.ʒə/ /uˈse.ʒə/ (pn)
Osséja

Ocell del Paradís (pn)
Oiseau de paradis

Octant /okˈtan/ /okˈtant/ /ukˈtan/ (pn)
Octant

Odelló /o.ðeˈʎo/ /o.ðəˈʎo/ /u.ðəˈʎo/ (pn)
Odeillo

Odessa /oˈðe.sa/ /oˈðɛ.sa/ /oˈðɛ.sə/ /oˈðɛ.sɛ/ /uˈðɛ.sə/ (pn)
Odessa

Oleta /oˈɫe.ta/ /uˈɫe.tə/ /əwˈɫe.tə/ (pn)
Olette

Oliver /o.ɫiˈve/ /o.ɫiˈveɾ/ /o.ɫiˈβe/ /o.ɫiˈβeɾ/ /u.ɫiˈve/ /u.ɫiˈβe/ (pn)
Olivier
  Prenom masculí

Oms /ˈoms/ /ˈoms/ /ˈums/ (pn)
Oms

Orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ (pn)
Dorade

Orbanyà /oɾ.baˈɲa/ /oɾ.bəˈɲa/ /ur.bəˈɲa/ (pn)
Urbanya

Orellà /o.ɾeˈʎa/ /o.ɾəˈʎa/ /u.ɾəˈʎa/ (pn)
Oreilla

Oriònids /o.ɾiˈɔ.nits/ /u.ɾiˈɔ.nits/ (pn)
Orionides

Orió /o.ɾiˈo/ /u.ɾiˈo/ (pn)
Orion

Ortafà /oɾ.taˈfa/ /oɾ.təˈfa/ /ur.təˈfa/ (pn)
Ortaffa

Orà /oˈɾa/ /uˈɾa/ (pn)
Oran

Oslo /ˈoz.ɫo/ /ˈɔz.ɫo/ /ˈɔz.ɫu/ (pn)
Oslo

Ossètia Meridional (pn)
Ossétie du Sud

PCR /ˌpeˌseˈe.ra/ /ˌpeˌseˈe.rə/ (acronym)
ACP

PEI (acronym)
PEI

PEL (acronym)
PEL

PIB /ˈpip/ (acronym)
PIB

PMF /ˌpeˌe.maˈe.fa/ /ˌpeˌe.məˈe.fə/ (acronym)
FAQ

Pakistan /pə.kisˈtan/ (pn)
Pakistan
  Estat independent asiàtic i fronterer amb l'Índia, l'Iran, l'Afganistan, la Xina i que té costa amb mar Aràbic. El nom complet és República Islàmica del Pakistan.

Palau /pəˈɫaw/ (pn)
Palaos
  Arxipèlag de l’Oceania, i estat associat als Estats Units d'Amèrica, situat entre les Filipines, Nova Guinea i Guam (República de Palau).

Pal·les /ˈpa.ɫes/ /ˈpa.ɫəs/ /ˈpaɫ.ɫes/ /ˈpaɫ.ɫəs/ (pn)
Pallas

Paretstortes /pa.ɾetsˈtoɾ.tes/ /pə.ɾəsˈtor.təs/ /pə.ɾətsˈtor.təs/ /pə.ɾətsˈtoɾ.təs/ (pn)
Peyrestortes

Partènope /paɾˈtɛ.no.pe/ /pərˈtɛ.nu.pə/ (pn)
Parthénope

París /paˈɾis/ (pn)
Paris

Pasqua /ˈpas.kwə/ (n, fem)
Pâque, Pâques

Pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ (pn)
Pasteur
  Cognom d’origen d'ofici

Pau /ˈpaw/ (pn)
Paul

Paçà /paˈsa/ /pəˈsa/ (pn)
Passa

País Basc (pn)
Pays basque

País Valencià (pn)
Pays valencien

Països Baixos /paˌi.zozˈβa.ʃos/ /paˌi.zozˈβaj.ʃos/ /pəˌi.zozˈba.ʃos/ /pəˌi.zuzˈba.ʃus/ (pn)
Pays-Bas
  Estat europeu fronterer amb Alemanya i Bèlgica. El nom oficial és Regne dels Països Baixos.

Països Catalans /paˌi.zos.ka.taˈɫans/ /pəˌi.zos.kə.təˈɫans/ /pəˌi.zus.kə.təˈɫans/ (pn)
Pays catalans

Pegàs /peˈɣas/ /pəˈɣas/ (pn)
Pégase

Peix Austral (pn)
Poisson austral

Peix volador (pn)
Poisson volant

Peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ (pn)
Poissons

Penèlope /peˈnɛ.ɫo.pe/ /pəˈnɛ.ɫo.pə/ /pəˈnɛ.ɫu.pə/ (pn)
Pénélope

Pequín /peˈkin/ (pn)
Pékin

Pere /ˈpe.ɾa/ /ˈpe.ɾe/ /ˈpe.ɾə/ /ˈpe.ɾə/ (pn)
Pierre

Perellós /pe.ɾeˈʎos/ /pə.ɾiˈʎus/ /pə.ɾəˈʎos/ /pə.ɾəˈʎos/ (pn)
Périllos

Perpinyà /peɾ.piˈɲa/ /pər.piˈɲa/ (pn)
Perpignan, بِيرْبِينْيَا

Perseids /peɾˈsɛjts/ /pərˈsɛjts/ (pn)
Perséides

Perseu /peɾˈsɛw/ /pərˈsɛw/ (pn)
Persée

Pertús /peɾˈtus/ /puɾˈtus/ /pərˈtus/ /pəɾˈtus/ (pn)
Perthus
  (amb article) Municipi del Vallespir situat en el pas entre la Jonquera i les Cluses.
Pertuis
  Municipi occità del departament de Valclusa.

Perú /pəˈɾu/ (pn)
Pérou
  Estat independent de l'Amèrica del Sud fronterer amb l’Equador, Colòmbia, el Brasil, Bolívia, i Xile. El nom oficial és República del Perú.

Pesillà /pe.ziˈʎa/ /pə.ziˈʎa/ (pn)
Pézilla

Pi /ˈpi/ (pn)
Py

Pirineus /pi.ɾiˈnɛws/ (pn)
Pyrénées

Pitcairn /ˈpik.kəjɾn/ /ˈpit.kajɾn/ /ˈpit.kəjrn/ (pn)
Pitcairn

Pià /piˈa/ (pn)
Pia

Planeses /pɫaˈne.zes/ /pɫəˈne.zəs/ /pɫəˈnɛ.zəs/ /pɫəˈnɛ.zəs/ (pn)
Planèzes

Planès /pɫaˈnes/ /pɫəˈnes/ /pɫəˈnɛs/ /pɫəˈnɛs/ (pn)
Planès

Plutó /pɫuˈto/ (pn)
Pluton

Polinèsia /po.ɫiˈnɛ.zi.a/ /po.ɫiˈnɛ.zi.ə/ /pu.ɫiˈnɛ.zi.ə/ (pn)
Polynésie

Polinèsia Francesa (pn)
Polynésie française

Pollestres /poˈʎes.tɾes/ /poˈʎes.tɾəs/ /puˈʎes.tɾəs/ (pn)
Pollestres

Polímnia /poˈɫim.ni.a/ /poˈɫim.ni.ə/ /puˈɫim.ni.ə/ (pn)
Polymnie

Polònia /poˈɫɔ.ni.ə/ /puˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Pologne
  Estat europeu fronterer amb Alemanya, Txèquia, Eslovàquia, Ucraïna, Bielorússia, Lituània i amb Rússia (per l'enclavament de Kaliningrad). El nom oficial és República de Polònia.

Pomona /poˈmo.na/ /poˈmo.nə/ /puˈmo.nə/ (pn)
Pomone

Pompeu /pomˈpew/ /pomˈpəw/ /pumˈpɛw/ (pn)
Pompée
  Prenom masculí

Pontellà /pon.teˈʎa/ /pon.təˈʎa/ /pun.təˈʎa/ (pn)
Ponteilla

Popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ (pn)
Poupe

Porta /ˈpor.tə/ /ˈpɔr.tə/ /ˈpɔr.tə/ /ˈpɔɾ.ta/ (pn)
Porta

Porto /ˈpɔr.tu/ /ˈpɔɾ.to/ (pn)
Porto

Portugal /poɾ.tuˈɣaɫ/ /pur.tuˈɣaɫ/ (pn)
Portugal
  País situat al sud-oest d'Europa, membre de la Unió Europea. El nom oficial és República Portuguesa.

Portvendres /puɾˈβen.rəs/ /ˌpɔrˈbɛn.dɾəs/ /ˌpɔrˈβɛn.dɾes/ /ˌpɔɾˈvɛn.dɾes/ /ˌpɔɾˈvɛn.dɾəs/ /ˌpɔɾˈβɛn.dɾes/ (pn)
Port-Vendres

Portè /poɾˈtɛ/ /purˈtɛ/ (pn)
Porté-Puymorens

Prada /ˈpɾa.ða/ /ˈpɾa.ðə/ (pn)
Prades

Prilep /ˈpɾi.ɫep/ /ˈpɾi.ɫəp/ (pn)
Prilep

Programa per a l'Avaluació Internacional d'Alumnes (pn)
Programme International pour le Suivi des Acquis des Élèves

Prosèrpina /pɾoˈzɛɾ.pi.na/ /pɾoˈzɛɾ.pi.nə/ /pɾuˈzɛr.pi.nə/ (pn)
Proserpine

Prunyanes /pɾuˈɲa.nes/ /pɾuˈɲa.nəs/ (pn)
Prugnanes

Ptolemeu /ptu.ɫəˈmɛw/ /to.ɫeˈmɛw/ /to.ɫəˈmɛw/ /tu.ɫəˈmɛw/ (pn)
Ptolémée

Puerto Rico (pn)
Porto Rico
  Illa i estat de les Antilles associat als Estats Units.

Puigbalador /piβ.βə.ɫəˈðu/ /ˌpud͡ʒ.ba.ɫaˈðoɾ/ /ˌpud͡ʒ.bə.ɫəˈðo/ /ˌpud͡ʒ.βa.ɫaˈðo/ /ˌpud͡ʒ.βə.ɫəˈðo/ (pn)
Puyvalador

Puillorenç /ˌpuj.ʎoˈɾɛns/ /ˌpuj.ʎuˈɾens/ /ˌpuj.ʎuˈɾɛns/ /ˌpwi.ʎoˈɾɛns/ (pn)
Puilaurens

Pàmfil (pn)
Pamphile
  Prenom masculí

QI /ˌkuˈi/ (acronym)
QI
  Sigles de quocient intel·lectual.

Quadràntids /kwaˈðɾan.tits/ /kwəˈðɾan.tits/ (pn)
Quadrantides

Quaresma /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ (pn)
Carême

Quebec /keˈbɛk/ /kəˈβɛk/ (pn)
Québec

Queixàs /kejˈʃas/ /keˈʃas/ /kəˈʃas/ (pn)
Caixas

Queribús /ke.ɾiˈbus/ /kə.ɾiˈβus/ (pn)
Quéribus

Querol /keˈɾɔɫ/ /kəˈɾɔɫ/ (pn)
Carol
  Riu i vall de la Cerdanya afluent del Segre.

Quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ (pn)
Carène

Quintí /kinˈti/ (pn)
Quentin

Quiró /kiˈɾo/ (pn)
Chiron
  (astronomia) Cos celeste en òrbita entre Saturn i Urà.

R+D (acronym)
R & D

R+D+I (acronym)
RDI

Rafel /raˈfɛɫ/ /rəˈfɛɫ/ (pn)
Raphaël

Ralleu /raˈʎew/ /rəˈʎew/ (pn)
Railleu

Ramon /raˈmon/ /rəˈmon/ (pn)
Raymond
  Prenom masculí d’origen germànic

Raquel (pn)
Rachel
  Prenom femení

Rasigueres /ra.ziˈɣe.ɾes/ /rə.ziˈɣe.ɾəs/ (pn)
Rasiguères

Ratisbona /ra.tizˈbɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.na/ /ra.tizˈβɔ.nɔ/ /rə.tizˈbɔ.nə/ (pn)
Ratisbonne

Raül /raˈuɫ/ /rəˈuɫ/ (pn)
Raoul

Rea (pn)
Rhéa
  Prenom femení

Real /reˈaɫ/ /rəˈaɫ/ /rəˈaɫ/ /ˈraɫ/ (pn)
Réal
  Municipi del Capcir situat al nord-est de Formiguera.

Rebeca /reˈβe.ka/ /rəˈβɛ.kə/ (pn)
Rébecca
  Prenom femení

Rebollet /re.boˈʎet/ /rə.boˈʎət/ /rə.buˈʎɛt/ /rə.βuˈʎɛt/ (pn)
Rabouillet

Recared (pn)
Récarède
  Prenom masculí

Regina /reˈd͡ʒi.na/ /rəˈʒi.nə/ (pn)
Régine
  Prenom femení

Reginald /re.d͡ʒiˈnaɫ/ /re.d͡ʒiˈnaɫt/ /re.ʒiˈnaɫ/ /rə.ʒiˈnaɫ/ /rə.ʒiˈnaɫt/ (pn)
Réginald
  Prenom masculí

Regne Unit /ˌreŋ.newˈnit/ /ˌreŋ.nəwˈnit/ (pn)
Royaume-Uni
  Estat europeu que forma part de l'arxipèlag de les illes Britàniques, que abasta principalment l'illa de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord, a més de diverses colònies. El nom oficial és Regne Unit de la Gran Bretanya i Irlanda del Nord.

Reiners /rejˈnes/ /rejˈneɾs/ /rəjˈnes/ (pn)
Reynès

Reis d'Orient (pn)
Rois mages

Rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ (pn)
Horloge

Reticle /reˈti.kɫe/ /rəˈti.kɫə/ (pn)
Réticule

Ribesaltes /ri.beˈzaɫ.tes/ /ri.βəˈzaɫ.təs/ (pn)
Rivesaltes

Ricard /riˈkart/ (pn)
Richard

Riga /ˈri.ɣa/ /ˈri.ɣə/ (pn)
Riga

Rigardà /ri.ɣaɾˈða/ /ri.ɣərˈda/ (pn)
Rigarda

Rin /ˈrin/ (pn)
Rhin

Robert /roˈbɛɾt/ /ruˈbɛrt/ /ruˈβɛrt/ (pn)
Robert
  Prenom masculí d’origen germànic

Rodès /roˈðes/ /roˈðəs/ /ruˈðes/ /ruˈðɛs/ (pn)
Rodès

Roger /roˈd͡ʒeɾ/ /roˈʒe/ /ruˈʒe/ (pn)
Roger
  Prenom masculí d’origen germànic

Romania /ro.məˈni.ə/ /ru.məˈni.ə/ (pn)
Roumanie
  Estat situat al sud-est d'Europa i fronterer amb Ucraïna, Moldàvia, Hongria, Sèrbia i Bulgària.

Romanya /roˈma.ɲa/ /roˈma.ɲə/ /ruˈma.ɲə/ (pn)
Romagne

Romeu /roˈmɛw/ /ruˈmɛw/ (pn)
Roméo
  Prenom masculí

Rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ /ˈrɔ.zə/ (pn)
Rose
  Prenom femení

Rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ (pn)
Rosalie

Rubèn (pn)
Ruben

Ròmul /ˈrɔ.muɫ/ (pn)
Romulus

Rússia /ˈru.si.ə/ (pn)
Russie
  Estat format per una federació de repúbliques i altres divisions territorials, que abasta una enorme extensió al nord d'Europa i d'Àsia, per la qual cosa és l'estat més gran del món. És fronterer amb Noruega, Finlàndia, Estònia, Letònia, Bielorússia, Ucraïna, Geòrgia, Azerbaidjan, Kazakhstan, Xina, Mongòlia i Corea del Nord a més de Lituània i Polònia per l'enclavament de Kaliningrad. El nom oficial és Federació Russa.

SD (acronym)
SD

Sabina (pn)
Sabine
  Prenom femení

Sageta /saˈd͡ʒe.ta/ /saˈʒe.ta/ /səˈʒə.tə/ /səˈʒɛ.tə/ (pn)
Flèche

Sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (pn)
Sagittaire

Saint-Barthélemy (pn)
Saint-Barthélemy

Saint-Martin /ˌsɛm.maɾˈtɛn/ /ˌsɛm.mərˈtɛn/ (pn)
Saint-Martin

Saint-Pierre-et-Miquelon (pn)
Saint-Pierre-et-Miquelon

Salelles /saˈɫe.ʎes/ /səˈɫe.ʎəs/ (pn)
Saleilles

Sallagosa /sa.ʎaˈɣo.za/ /sə.ʎəˈɣo.zə/ (pn)
Saillagouse

Salses /ˈsaɫ.ses/ /ˈsaɫ.səs/ (pn)
Salses

Salvesines /saɫ.veˈzi.nes/ /saɫ.βeˈzi.nes/ /səɫ.vəˈzi.nəs/ /səɫ.βəˈzi.nəs/ (pn)
Salvezines

Samoa Nord-americana (pn)
Samoa américaines

San Marino /ˌsam.maˈɾi.no/ /ˌsam.məˈɾi.nu/ (pn)
Saint-Marin
  Estat europeu de la península Itàlica, enclavament italià prop del mar Adriàtic. El nom oficial és República de San Marino.

Santa Helena, Ascensió i Tristan da Cunha (pn)
Sainte-Hélène, Ascension et Tristan da Cunha

Santiago (pn)
Jacques

Saorra /saˈo.ra/ /səˈo.rə/ /səˈo.rə/ /səˈu.rə/ (pn)
Sahorre

Saragossa /sə.ɾəˈɣo.sə/ (pn)
Saragosse

Sastre /ˈsas.tɾe/ /ˈsas.tɾə/ (pn)
Sartre
  Cognom d’origen d’ofici

Sautó /sawˈto/ /səwˈto/ /səwˈto/ /səwˈtu/ (pn)
Sauto

Saxònia /sakˈsɔ.ni.a/ /səkˈsɔ.ni.ə/ (pn)
Saxe

Sebastià /se.bas.tiˈa/ /sə.βəs.tiˈa/ (pn)
Sébastien
  Prenom masculí

Segismunda (pn)
Sigismonde
  Prenom femení

Seiche (pn)
Seiche

Sem /ˈsem/ /ˈsəm/ /ˈsɛm/ (pn)
Sem
  Fill de Noè, ancestre mític dels semites.

Senegal /sə.nəˈɣaɫ/ (pn)
Sénégal
  Estat africà fronterer amb Mauritània, Mali, la República de Guinea, Guinea Bissau i Gàmbia. El nom oficial és República del Senegal.

Senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /səˈɲo/ (pn)
Sieur

Serdinyà /seɾ.ðiˈɲa/ /sər.diˈɲa/ (pn)
Serdinya

Sergi /ˈsɛr.ʒi/ /ˈsɛɾ.d͡ʒi/ (pn)
Serge

Serpent /serˈpen/ /seɾˈpen/ /sərˈpen/ /səɾˈpent/ (pn)
Serpent

Serpentari /seɾ.penˈta.ɾi/ /sər.pənˈta.ɾi/ (pn)
Ophiuchus

Serrallonga /ˌse.rəˈʎoŋ.ɡə/ /ˌse.rəˈʎuŋ.ɡə/ /ˌsɛ.raˈʎoŋ.ɡa/ /ˌsɛ.rəˈʎoŋ.ɡə/ /ˌsɛ.rəˈʎoŋ.ɡə/ (pn)
Serralongue
  Municipi del Vallespir.

Sever (pn)
Sévère
  Prenom masculí

Severià /se.ve.ɾiˈa/ /se.βe.ɾiˈa/ /sə.və.ɾiˈa/ /sə.βə.ɾiˈa/ (pn)
Sévérien
  Prenom masculí

Severí (pn)
Séverin
  Prenom masculí

Sextant /seksˈtan/ /seksˈtant/ /səksˈtan/ /səksˈtant/ (pn)
Sextant

Seül /seˈuɫ/ /səˈuɫ/ (pn)
Séoul

Shanghai /ʃaŋˈhaj/ /ʃaŋˈɡaj/ /ʃəŋˈhaj/ /ʃəŋˈɡaj/ (pn)
Shanghaï

Sicília /siˈsi.ɫi.a/ /siˈsi.ɫi.ə/ (pn)
Sicile

Silas (pn)
Silas
  Prenom masculí

Silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ (pn)
Sylvestre
  Prenom masculí

Silvà /siɫˈva/ /siɫˈva/ /siɫˈβa/ (pn)
Sylvain
  Prenom masculí

Simona /siˈmo.na/ /siˈmo.nə/ (pn)
Simone
  Prenom femení

Simó /siˈmo/ (pn)
Simon
  Prenom masculí

Sint Maarten (pn)
Sint Maarten

Soanyes /soˈa.ɲes/ /soˈa.ɲəs/ /suˈa.ɲəs/ (pn)
Souanyas

Sol /ˈsɔɫ/ (pn)
Soleil
  Estel entorn del qual gira la Terra i els altres planetes del sistema solar.

Sornià /soɾ.niˈa/ /sur.niˈa/ /surˈɲa/ (pn)
Sournia

Sri Lanka /əzˌriˈɫaŋ.kə/ (pn)
Sri Lanka
  Estat asiàtic que ocupa l'illa homònima. El nom complet és República Socialista Democràtica de Sri Lanka.

Sud-àfrica /suˈta.fɾi.ka/ /suˈta.fɾi.kə/ (pn)
Afrique du Sud
  Estat africà fronterer amb Botswana, Lesotho, Moçambic, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. El nom oficial és República de Sud-àfrica.
  Territori plurinacional que fa referència a l'extrem sud del continent africà i que inclou, a més de la República de Sud-àfrica, els següents estats: Botswana, Lesotho, Namíbia, Swazilàndia i Zimbabwe. De vegades, però, també s'inclouen els següents estats: Angola, Comores, Madagascar, Malawi, Maurici, Moçambic i Zàmbia, a més de les següents dependències: Mayotte, Reunió i Santa Helena.

Sulpici (pn)
Sulpice
  Prenom masculí

Sureda /suˈɾe.ða/ /suˈɾe.ðə/ (pn)
Sorède

Susanna /suˈzan.na/ /suˈzan.nə/ (pn)
Suzanne

Suècia /suˈɛ.si.ə/ (pn)
Suède
  Estat escandinau fronterer amb Noruega i Finlàndia. El nom oficial és Regne de Suècia.

Suïssa /suˈi.sə/ (pn)
Suisse
  Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Alemanya, França, Itàlia, Àustria i Liechtenstein. El nom oficial és Confederació Suïssa.

Swazilàndia /swə.ziˈɫan.di.ə/ (pn)
Swaziland
  Estat africà fronterer amb Moçambic i Sud-àfrica. El nom oficial és Regne d’Eswatini.

Sàhara /ˈsa.ha.ɾa/ /ˈsa.hə.ɾə/ (pn)
Sahara

Sàhara Occidental (pn)
Sahara occidental

Sèrbia /ˈsɛr.bi.ə/ (pn)
Serbie

Sísif /ˈsi.zif/ (pn)
Sisyphe

TDA /ˌteˌðeˈa/ (acronym)
TDA

TDAH (acronym)
TDAH

TEA (acronym)
TSA

TIC /ˈtik/ (acronym)
TIC
  Sigles de tecnologies de la informació i la comunicació.

TV /ˌteˈve/ /ˌteˈve/ /ˌteˈβe/ (acronym)
TV

Tacià /ta.siˈa/ /tə.siˈa/ (pn)
Tatien
  Prenom masculí

Talau /taˈɫaw/ /təˈɫaw/ (pn)
Talau

Talia /taˈɫi.a/ /təˈɫi.ə/ (pn)
Thalie

Talteüll /taɫ.teˈuʎ/ /təw.təˈuʎ/ /təɫ.təˈuʎ/ (pn)
Tautavel

Tancred (pn)
Tancrède
  Prenom masculí

Tanzània /tənˈza.ni.ə/ (pn)
Tanzanie
  Estat africà fronterer amb Burundi, Kenya, Malawi, Moçambic, la República Democràtica del Congo, Ruanda, Uganda i Zàmbia. El nom oficial és República Unida de Tanzània.

Tarerac /ta.ɾeˈɾak/ /tə.ɾəˈɾak/ (pn)
Tarerach

Targasona /taɾ.ɣaˈzo.na/ /təɾ.ɣəˈzo.nə/ (pn)
Targasonne

Tarquini /taɾˈki.ni/ /tərˈki.ni/ (pn)
Tarquin
  Prenom masculí

Tarragona /ta.raˈɣo.na/ /tə.rəˈɣo.nə/ (pn)
Tarragone

Taula /ˈtaw.ɫa/ /ˈtaw.ɫə/ (pn)
Table

Taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ (pn)
Taureau

Taurinyà /taw.ɾiˈɲa/ /tu.ɾiˈɲa/ /təw.ɾiˈɲa/ /təw.ɾiˈɲa/ (pn)
Taurinya

Telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ (pn)
Télescope

Tellet /teˈʎet/ /təˈjet/ /təˈʎet/ (pn)
Taillet

Terenci /teˈɾɛn.si/ /təˈɾen.si/ /təˈɾɛn.si/ (pn)
Térence

Teresa /teˈɾe.za/ /təˈɾə.zə/ /təˈɾɛ.zə/ /ˈtɾɛ.zə/ (pn)
Thérèse

Terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rə/ /ˈtɛ.rɛ/ (pn)
Terre
  Planeta on viuen els humans i altres criatures.

Terrats /teˈrats/ /təˈrats/ (pn)
Terrats

Tesà /teˈza/ /təˈza/ (pn)
Théza

Teulís /tewˈɫis/ /təwˈɫis/ (pn)
Taulis

Thor /ˈtor/ (pn)
Thor

Tibet /tiˈbet/ /tiˈβɛt/ (pn)
Tibet

Timoteu (pn)
Timothée
  Prenom masculí

Tirana /tiˈɾa.na/ /tiˈɾa.nə/ (pn)
Tirana

Tokelau /to.keˈɫaw/ (pn)
Tokelau

Tolosa /toˈɫo.za/ /toˈɫo.zə/ /tuˈɫo.zə/ (pn)
Toulouse

Toluges /toˈɫu.d͡ʒes/ /toˈɫu.ʒes/ /toˈɫu.ʒəs/ /tuˈɫu.ʒəs/ (pn)
Toulouges

Torderes /toɾˈðe.ɾes/ /toɾˈðe.ɾəs/ /turˈde.ɾəs/ /turˈðe.ɾəs/ (pn)
Tordères

Toès /toˈes/ /toˈɛs/ /tuˈes/ /tuˈɛs/ (pn)
Thuès

Transdnièster /tɾanz.niˈɛs.teɾ/ /tɾənz.niˈɛs.tər/ (pn)
Transnistrie

Tresserra /tɾeˈsɛ.ra/ /tɾeˈsɛ.rɛ/ /tɾəˈse.rə/ /tɾəˈsɛ.rə/ /tɾəˈsɛ.rə/ (pn)
Tresserre

Trevillac /tɾe.viˈʎak/ /tɾe.βiˈʎak/ /tɾə.viˈʎak/ /tɾə.βiˈʎak/ (pn)
Trévillach

Triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ /tɾiˈaŋ.ɡɫə/ (pn)
Triangle

Triangle Austral (pn)
Triangle austral

Trillà /tɾiˈʎa/ (pn)
Trilla

Trullars /tɾuˈʎas/ /tɾuˈʎaɾs/ (pn)
Trouillas

Trèveris /ˈtɾɛ.ve.ɾis/ /ˈtɾɛ.və.ɾis/ /ˈtɾɛ.βe.ɾis/ /ˈtɾɛ.βə.ɾis/ (pn)
Trèves

Tucà /tuˈka/ (pn)
Toucan

Tunísia /tuˈni.zi.ə/ (pn)
Tunisie
  Estat africà i mediterrani situat al nord del continent. És fronterer Algèria i Líbia. El nom oficial és República de Tunísia.

Turquia /turˈki.ə/ (pn)
Turquie
  Estat situat principalment a la península d'Anatòlia on té la capital, però que també ocupa una petita part d'Europa on es troba la principal ciutat del país Istanbul. És fronterer amb Bulgària, Grècia, Geòrgia, Armènia, l’Azerbaidjan, l’Iran, l’Iraq i Síria. El nom oficial és República de Turquia.

Turíngia /tuˈɾiɲ.d͡ʒi.a/ /tuˈɾiɲ.ʒi.ə/ (pn)
Thuringe

Tuvalu /tuˈva.ɫu/ /tuˈva.ɫu/ /tuˈβa.ɫu/ (pn)
Tuvalu
  Estat format per un petit nombre de minúscules illes de la Polinèsia.

Tuïr /tuˈi/ /tuˈiɾ/ (pn)
Thuir

Txad (pn)
Tchad
  Estat africà fronterer amb Líbia, el Sudan, República Centreafricana, el Camerun, Nigèria i el Níger. El nom oficial és República del Txad.

Txèquia /ˈt͡ʃɛ.ki.ə/ (pn)
République tchèque
  Estat del centre d'Europa fronterer amb Polònia, Alemanya, Àustria i Eslovàquia. El nom oficial és República Txeca.

UEFA /uˈe.fa/ (acronym)
UEFA

UNESCO /uˈnes.ko/ (acronym)
UNESCO

Ucraïna /u.kɾəˈi.nə/ (pn)
Ukraine
  Estat de l'Est d'Europa fronterer amb Bielorússia, Rússia, Romania, Moldàvia, Hongria, Eslovàquia i Polònia.

Unicorn /u.niˈkɔrn/ (pn)
Licorne

Univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ (pn)
Univers

Uruguai (pn)
Uruguay

Urània /uˈɾa.ni.a/ /uˈɾa.ni.ə/ (pn)
Uranie

Vallcebollera /ˌbaʎ.se.βoˈʎe.ɾa/ /ˌbaʎ.sə.βuˈʎe.ɾə/ /ˌvaʎ.se.boˈʎe.ɾa/ /ˌvaʎ.sə.boˈʎe.ɾə/ /ˌvaʎ.sə.buˈʎe.ɾə/ (pn)
Valcebollère

Vallestàvia /ˌba.ʎesˈta.βi.a/ /ˌba.ʎəsˈta.βi.ə/ /ˌba.ʎəsˈta.βi/ /ˌva.ʎesˈta.vi.a/ /ˌva.ʎəsˈta.vi.ə/ (pn)
Baillestavy

Vallmanya /baʎˈma.ɲa/ /bəɫˈma.ɲə/ /bəʎˈma.ɲə/ /vaʎˈma.ɲa/ /vəʎˈma.ɲə/ (pn)
Valmanya
  Municipi del Conflent en una àmplia vall a l’est del Canigó.

València /baˈɫen.si.a/ /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫen.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ (pn)
Valence

Valònia /baˈɫɔ.ni.a/ /bəˈɫɔ.ni.ə/ /vaˈɫɔ.ni.a/ /vəˈɫɔ.ni.ə/ (pn)
Wallonie

Varsòvia /barˈsɔ.βi.a/ /baɾˈsɔ.βi.a/ /vaɾˈsɔ.vi.a/ /vəɾˈsɔ.vi.ə/ (pn)
Varsovie

Vaticà /ba.tiˈka/ /bə.tiˈka/ /va.tiˈka/ /və.tiˈka/ (pn)
Vatican

Veda /ˈbe.ða/ /ˈbe.ðə/ /ˈve.ða/ /ˈve.ðə/ (pn)
véda
  Llibre sagrat de la tradició cultural dels hindús, la revelació divina.

Vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈbɛ.ɫə/ /ˈbɛ.ɫɛ/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ (pn)
Voiles

Ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ (pn)
Cendrillon

Venus /ˈbɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ /ˈvɛ.nus/ (pn)
Vénus

Verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (pn)
Vierge
  La Verge Maria, Mare de Déu.
  (astronomia) Constel·lació zodiacal situada entre Cabellera de Berenice, el Lleó, la Copa, el Corb, l’Hidra femella, la Balança, el Serpent i Bover.

Verònica /beˈɾɔ.ni.ka/ /bəˈɾɔ.ni.kə/ /veˈɾɔ.ni.ka/ /vəˈɾɔ.ni.kə/ (pn)
Véronique
  Prenom femení

Vesta /ˈbɛs.ta/ /ˈbɛs.tə/ /ˈbɛs.tɛ/ /ˈvɛs.ta/ /ˈvɛs.tə/ (pn)
Vesta

Viccionari /bik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.oˈna.ɾi/ /vik.si.uˈna.ɾi/ (pn)
Wiktionnaire

Vicenç /biˈsɛns/ /viˈsɛns/ /viˈsɛns/ (pn)
Vincent
  Prenom masculí d’origen llatí

Viena /biˈe.na/ /biˈɛ.nə/ /viˈe.na/ /viˈɛ.nə/ (pn)
Vienne

Vilaine /biˈɫɛn/ /viˈɫɛn/ /viˈɫɛn/ (pn)
Vilaine

Vilamulaca /ˌbi.ɫa.muˈɫa.ka/ /ˌbi.ɫə.muˈɫa.kə/ /ˌvi.ɫa.muˈɫa.ka/ /ˌvi.ɫə.muˈɫa.kə/ (pn)
Villemolaque

Vingrau /biŋˈɡɾaw/ /viŋˈɡɾaw/ /viŋˈɡɾaw/ (pn)
Vingrau

Vinçà /binˈsa/ /vinˈsa/ /vinˈsa/ (pn)
Vinça

Viquipèdia /bi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.a/ /vi.kiˈpɛ.ði.ə/ (pn)
Wikipédia

Virà /biˈɾa/ /viˈɾa/ /viˈɾa/ (pn)
Vira

Vivers /biˈβes/ /biˈβeɾs/ /viˈves/ /viˈveɾs/ (pn)
Vivès

Vià /biˈa/ /viˈa/ /viˈa/ (pn)
Via

Voló /boˈɫo/ /buˈɫo/ /buˈɫu/ /voˈɫo/ /vuˈɫo/ (pn)
Le Boulou

Víctor /ˈbik.tor/ /ˈbik.toɾ/ /ˈbik.tur/ /ˈvik.toɾ/ /ˈvik.tur/ (pn)
Victor

Wallis i Futuna (pn)
Wallis-et-Futuna

Waterloo /wa.terˈɫo/ (pn)
Waterloo
  Població belga famosa perquè prop d'ella esdevingué la batalla homònima.

Xavier /ʃa.viˈeɾ/ /ʃa.βiˈe/ /ʃa.βiˈeɾ/ /ʃə.viˈe/ /ʃə.βiˈe/ (pn)
Xavier

Xina /ˈʃi.nə/ (pn)
Chine

Xipre /ˈʃi.pɾə/ (pn)
Chypre
  País que ocupa l'illa homònima i que està dividit en dos estats. L'occidental, d'influència grega, ocupa el seixanta per cent del país, està reconegut internacionalment i el seu nom oficial és República de Xipre. L'oriental és el resultat de la intervenció militar turca, només està reconegut per Turquia i el seu nom oficial és República Turca de Xipre del Nord. Es considera pertanyent geogràficament a l'Àsia, però, sovint es tracta políticament com a part d'Europa.

Xipre del Nord (pn)
Chypre du Nord

ZDP (acronym)
ZPD

Zimbàbue (pn)
Zimbabwe

Zàmbia /ˈzam.bi.ə/ (pn)
Zambie
  Estat africà fronterer amb Angola, Botswana, Malawi, Moçambic, Namíbia, la República Democràtica del Congo, Tanzània i Zimbàbue. El nom oficial és República de Zàmbia.

Zúric /ˈzu.ɾik/ (pn)
Zurich

a /a/ /ə/ (preposition)
à
  Direcció del moviment.
  El terme del moviment o la distància.
en
  El temps en què és o s'esdevé alguna cosa.
  El terme d'un període de temps.

a bastament /a /ə (adv)
suffisamment

a bell ull (adv)
à vue de nez

a boca de canó /a /ə (adj)
à bout portant
  (waterpolo, futbol) Dit de la rematada efectuada des de molt a prop de la porteria.

a boca de canó /a /ə (adv)
à bout portant
  Dit d'un tret disparat amb la boca de foc de l'arma gairebé tocant l’objectiu.
  Sense mirament, sense pensar-ho.

a camp ras (adv)
à la belle étoile

a causa de (preposition)
à cause de

a collibè /aˌkɔ.ʎiˈβɛ/ /əˌkɔ.ʎiˈβɛ/ (adv)
sur les épaules

a contracor /a /ə (adv)
à contrecœur

a contrapèl /aˌkon.tɾaˈpɛɫ/ /əˌkɔn.tɾəˈpɛɫ/ (adv)
à contre-poil

a corre-cuita /aˌko.reˈkuj.ta/ /aˌko.reˈkwi.ta/ (adv)
en vitesse

a dojo /aˈðo.d͡ʒo/ /aˈðo.ʒo/ /əˈðo.ʒo/ /əˈðo.ʒu/ (adv)
à la pelle

a dues (Interjection)
deux-murs

a dues parets (adj)
carambolage

a entrada de fosc (adv)
à la nuit tombante

a entrada de nit (adv)
à la tombée de la nuit

a força de (preposition)
à force de

a granel (adv)
en vrac

a hora foscant (adv)
à la nuit tombante

a l'ample (Interjection)
à droite

a l'engròs /a.ɫeŋˈgɾɔs/ /ə.ɫəŋˈgɾɔs/ (adv)
en gros
  (comerç) Venda en gran quantitat o a clients majoristes.

a l'inrevés /a /ə (adv)
à l'envers

a l'uníson /a /ə (adv)
à l'unisson, all'unisono

a la babalà /a.ɫa.ba.baˈɫa/ (adv)
à tort et à travers

a la francesa (adv)
filer à l'anglaise
  (irònicament) Sense acomiadar-se, discretament.

a la gatzoneta (adv)
à croupetons

a la moda /a /ə (adj)
à la mode

a la quinta forca /a.ɫaˌkin.taˈfoɾ.ka/ (adv)
au diable

a les calendes gregues (adv)
aux calendes grecques

a mata-degolla /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎa/ /aˌma.ta.ðeˈɣɔ.ʎɔ/ /əˌma.tə.ðəˈɣɔ.ʎə/ (adv)
à couteaux tirés
  (amb el verb estar) Dues parts, enfrontades amb gran enemistat.

a part (adv)
à part

a peu de fàbrica (adv)
à l'usine

a pilota aturada (adv)
sur balle arrêtée

a poc a poc /aˌpɔ.kaˈpɔk/ (adv)
peu à peu

a portell (adv)
quinconcial

a posta (adv)
exprès

a preu fet (adv)
à la tâche

a prop (adv)
près
  A poca distància, espacial o temporal.

a prorrata (adv)
prorata

a pèl (adv)
à poil
  Tot nu

a quatre grapes (adv)
à quatre pattes

a rebot (Interjection)
au retour

a reveure (Interjection)
au revoir

a tot drap (adv)
toute voile dehors

a vegades (adv)
parfois

aalenià /a.a.ɫe.niˈa/ /ə.ə.ɫə.niˈa/ (adj, masc)
aalénien
  Relatiu o pertanyent al període aalenià.

aalenià /a.a.ɫe.niˈa/ /ə.ə.ɫə.niˈa/ (n, masc)
Aalénien
  Primer estatge del juràssic mitjà, situat entre el toarcià i el bajocià.

abacallanar-se /a.ba.ka.ʎaˈnaɾ.se/ /ə.bə.kə.ʎə.nərˈsə/ /ə.bə.kə.ʎəˈnaɾ.sə/ /ə.βə.kə.ʎəˈnar.sə/ (v)
se ratatiner

abacial /a.ba.siˈaɫ/ /ə.βə.siˈaɫ/ (adj)
abbatial

abacà /a.baˈka/ /ə.βəˈka/ (n, masc)
abaca
  Fibra tèxtil obtinguda de la planta del mateix nom.

abadejo /a.baˈðe.d͡ʒo/ /a.βaˈðe.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒo/ /ə.bəˈðɛ.ʒu/ /ə.βəˈðɛ.ʒu/ (n, masc)
lieu jaune
  Peix de l'ordre dels gadiformes, molt semblant al bacallà, però més petit (Pollachius pollachius).

abadessa /a.baˈðe.sa/ /ə.bəˈðə.sə/ /ə.bəˈðɛ.sə/ (n, fem)
abbesse

abadia /a.baˈði.a/ (n, fem)
abbaye

abaixar /a.bajˈʃaɾ/ /a.βajˈʃa/ /a.βaˈʃa/ (v)
abaisser
  Posar quelcom més baix d'on és.

abaixar-se els pantalons (v)
courber l'échine
  Cedir deshonrosament.

abalançar /a.ba.ɫanˈsaɾ/ /a.βa.ɫanˈsa/ /ə.βə.ɫənˈsa/ (v)
mettre
  Posar les balances al fi, afinar-les.
élancer
  (pronominal) Inclinar-se alguna cosa perdent la seva posició natural.
jeter
  (pronominal) Escometre a algú o a alguna cosa tirant-se al damunt.

abalisar /a.ba.ɫiˈzaɾ/ /a.βa.ɫiˈza/ /ə.βə.ɫiˈza/ (v)
baliser

abandonadament /a.ban.doˌna.ðaˈment/ /a.βan.doˌna.ðaˈmen/ /ə.bən.doˌna.ðəˈment/ /ə.bən.duˌna.ðəˈmen/ /ə.βən.duˌna.ðəˈmen/ (adv)
abandonnément

abandonament /a.βan.do.naˈmen/ /a.βan.do.naˈment/ /ə.βən.do.nəˈment/ /ə.βən.du.nəˈmen/ /ə.βən.du.nəˈment/ (n, masc)
abandonnement

abandonar /a.ban.doˈnaɾ/ /a.βan.doˈna/ /ə.bən.doˈna/ /ə.bən.duˈna/ (v)
délaisser
  Deixar de banda, desemparar, no fer cas d'una cosa o persona.
injurier
  Dir fàstics a algú.
vendre
  Donar per menys preu alguna cosa.
courage
  Perdre els ànims, desanimar-se.
livrer, prostituer
  (pronominal) menysprear-se, envilir-se.
abandonner
  No cuidar de les seves obligacions o interessos.

abandó /a.banˈdo/ (n, masc)
abandon

abandó escolar (n, masc)
abandon scolaire

abans /aˈbans/ (adv)
avant

abans-d'ahir /aˌbanz.ðaˈiɾ/ /aˌβanz.ðaˈi/ /əˌβanz.dəˈi/ (adv)
avant-hier

abans-d'ahir l'altre (adv)
avant-avant-hier

abarrocar /a.ba.roˈkaɾ/ /a.βa.roˈka/ /ə.bə.roˈka/ /ə.bə.ruˈka/ /ə.βə.ruˈka/ (v)
baroquiser
  Tornar una cosa a un estil similar al barroc.

abarrotar /a.ba.roˈtaɾ/ /a.βa.roˈta/ /ə.bə.roˈta/ /ə.bə.ruˈta/ /ə.βə.ruˈta/ (v)
arrimer
  Fermar la càrrega d'una embarcació omplint els espais intermedis.
bourrer
  Omplir completament, omplir de gom a gom.

abassegar /a.ba.seˈɣaɾ/ /a.βa.seˈɣa/ /ə.βə.səˈɣa/ (v)
accaparer

abast /aˈbast/ /əˈβast/ (n, masc)
portée

abastament /a.bas.taˈment/ /a.βas.taˈmen/ /ə.bəs.təˈmen/ /ə.bəs.təˈment/ (n, masc)
approvisionnement, suffisance

abastar /a.basˈtaɾ/ /a.βasˈta/ (v)
atteindre
  (transitiu) Haver allò que està en algun lloc alt o distant.
approvisionner
  (transitiu) Donar l'abastament de gèneres o aliments.
suffire
  (intransitiu) Ser suficient o bastant.

abat /aˈbat/ (n, masc)
abbé

abatedor de temperatura (n, masc)
abatteur de température

abatible /a.baˈti.bɫe/ /a.βaˈti.βɫe/ /a.βaˈtib.bɫe/ /ə.bəˈtib.bɫə/ /ə.βəˈti.βɫə/ (adj)
inclinable

abatre /aˈba.tɾe/ /əˈβa.tɾə/ (v)
abattre
  Fer caure, tirar a terra.
abaisser
  Metafòricament, humiliar, envilir.
accabler
  Fer perdre l'ànim, les forces.

abaxial /a.bak.siˈaɫ/ /ə.βək.siˈaɫ/ (adj)
abaxial

abazí /a.baˈzi/ /ə.βəˈzi/ (n, masc)
abaze

abdicar /ab.diˈka/ /ab.diˈkaɾ/ /əb.diˈka/ (v)
abdiquer

abdomen /abˈdɔ.men/ /əbˈdɔ.mən/ (n, masc)
abdomen

abdominal /ab.do.miˈnaɫ/ /əb.do.miˈnaɫ/ /əb.du.miˈnaɫ/ (adj)
abdominal

abdominals /ab.do.miˈnaɫs/ /əb.du.miˈnaɫs/ (n, masc)
abdominaux

abecedari /a.βe.seˈða.ɾi/ /ə.βə.səˈða.ɾi/ (n, masc)
abécédaire

abella /aˈbe.ʎa/ /əˈbə.ʎə/ /əˈbɛ.jə/ (n, fem)
abeille, mouche à miel
  Insecte que vola i produeix mel (Apis mellifera).

abellerol /a.be.ʎeˈɾɔɫ/ /ə.bə.jəˈɾɔɫ/ /ə.bə.ʎəˈɾɔɫ/ /ə.βə.ʎəˈɾɔɫ/ (n, masc)
guêpier

abellir /a.beˈʎiɾ/ /a.βeˈʎi/ (v)
désirer
  Venir de gust.

abellot /a.beˈʎɔt/ /ə.bəˈjɔt/ /ə.bəˈʎɔt/ (n, masc)
faux bourdon
  Abella mascle.

abenaki /a.beˈna.ki/ /ə.βəˈna.ki/ (n, masc)
abénaqui

aberrant /a.beˈrant/ /a.βeˈran/ /ə.bəˈran/ /ə.bəˈrant/ /ə.βəˈran/ (adj)
aberrant

abeurador /a.bew.ɾaˈðoɾ/ /a.βew.ɾaˈðo/ (n, masc)
breuvoir

abeurament /a.bew.ɾaˈment/ /a.βew.ɾaˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈmen/ /ə.bəw.ɾəˈment/ /ə.βəw.ɾəˈmen/ (n, masc)
abreuvement

abeurar /a.bewˈɾaɾ/ /a.βewˈɾa/ /ə.βəwˈɾa/ (v)
abreuver
  Donar beure al bestiar.

abigeat /a.bi.d͡ʒeˈat/ /a.βi.ʒeˈat/ /ə.βi.ʒeˈat/ (n, masc)
abigéat

abillar /a.biˈʎaɾ/ /a.βiˈʎa/ (v)
orner

abiotròfia /a.bi.oˈtɾɔ.fi.a/ /ə.bi.oˈtɾɔ.fi.ə/ /ə.bi.uˈtɾɔ.fi.ə/ /ə.βi.uˈtɾɔ.fi.ə/ (n, fem)
abiotrophie

abismar /a.bizˈmaɾ/ /a.βizˈma/ /ə.βizˈma/ (v)
abîmer
  Precipitar-se en un abisme, o caure en ell.

abisme /aˈbiz.me/ /əˈβiz.mə/ (n, masc)
abîme
  Fondària immensa.

abjectament /abˌd͡ʒɛk.taˈmen/ /abˌd͡ʒɛk.taˈment/ /əbˌʒek.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈmen/ /əbˌʒɛk.təˈment/ (adv)
abjectement

abjurar /ab.d͡ʒuˈɾa/ /ab.d͡ʒuˈɾaɾ/ /əb.ʒuˈɾa/ (v)
abjurer

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ (adj)
abkhaze
  Propi d'Abkhàzia, els seus habitants o la seva llengua.

abkhaz /aˈpas/ /aˈβas/ /əˈpas/ (n, masc)
Abkhaze
  Individu del poble del Caucas establert a Abkhàzia i Adjària (Geòrgia).
abkhaze, abkhazien
  Llengua caucàsica del nord-oest pròpia d'Abkhàzia.

ablamar /a.bɫaˈmaɾ/ /a.βɫaˈma/ /ə.βɫəˈma/ (v)
enflammer

ablanir /a.bɫaˈniɾ/ /a.βɫaˈni/ (v)
amollir
  Posar bla, estovar.
  Estovar el llit o semblant.
attendrir
  Laxar, suavitzar alguna cosa.
aducir
  Mitigar la feresa, la ira o l'enuig d'algú.
tempérer
  Temperar-se.
ramollir
  Posar-se blana o tendre amb la rosada.

ablatiu /a.bɫaˈtiw/ /ə.βɫəˈtiw/ (n, masc)
ablatif

abocar /a.boˈkaɾ/ /a.βoˈka/ /ə.boˈka/ /ə.buˈka/ (v)
verser
  Fer passar un líquid d'un recipient a un altre.
déranger
  Girar cap a terra alguna cosa.
viser
  Acostar alguna cosa al lloc on ha d'obrar.
prodiguer
  Gastar molts de diners amb la finalitat d'aconseguir alguna cosa.
assembler
  (pronominal) Ajuntar-se de cop en algun lloc molta de gent.
assembler, élancer
  (pronominal) Inclinar-se, tirar-se amb el cos endavant.

abocat /a.boˈkat/ /ə.boˈkat/ /ə.buˈkat/ (adj, masc)
moelleux
  (enologia) Que deixa a la boca un punt de dolçor, dit del vi suau, entre sec i dolç,

abolir /a.boˈɫiɾ/ /a.βoˈɫi/ /ə.boˈɫi/ /ə.buˈɫi/ /ə.βuˈɫi/ (v)
abolir

abominable /a.bo.miˈna.bɫe/ /a.βo.miˈna.βɫe/ /a.βo.miˈnab.bɫe/ /ə.bo.miˈnab.bɫə/ /ə.bu.miˈnab.bɫə/ /ə.βu.miˈna.βɫə/ /ə.βu.miˈnab.bɫə/ (adj)
abominable

abominablement /a.bo.miˌna.bɫeˈment/ /a.βo.miˌna.βɫeˈmen/ /a.βo.miˌnab.bɫeˈmen/ /ə.bo.miˌnab.bɫəˈment/ /ə.bu.miˌnab.bɫəˈmen/ /ə.βu.miˌna.βɫəˈmen/ /ə.βu.miˌnab.bɫəˈmen/ (adv)
abominablement

abominar /a.bo.miˈnaɾ/ /a.βo.miˈna/ /ə.bo.miˈna/ /ə.bu.miˈna/ /ə.βu.miˈna/ (v)
abominer

abonançar /a.bo.nanˈsaɾ/ /a.βo.nanˈsa/ /ə.bo.nənˈsa/ /ə.bu.nənˈsa/ /ə.βu.nənˈsa/ (v)
rasséréner

abonar /a.boˈnaɾ/ /a.βoˈna/ /ə.boˈna/ /ə.buˈna/ /ə.βuˈna/ (v)
accréditer
  Acreditar, donar per bo.
cautionner
  Sortir fiador per algú.
bonifier
  Anotar en un compte una partida a favor d'algú; prendre a compte.
abonner
  (pronominal) Prendre un abonament.

abonir /a.boˈniɾ/ /a.βoˈni/ /ə.boˈni/ /ə.buˈni/ /ə.βuˈni/ (v)
abonnir

abonyegar /a.bo.ɲeˈɣaɾ/ /a.βo.ɲeˈɣa/ /ə.bo.ɲəˈɣa/ /ə.bu.ɲəˈɣa/ /ə.βu.ɲəˈɣa/ (v)
bossuer

abordar /a.boɾˈðaɾ/ /a.βorˈða/ /a.βoɾˈða/ /ə.boɾˈða/ /ə.burˈða/ /ə.βurˈda/ (v)
aborder
  (nàutica) Arrimar-se una embarcació a una altra, generalment per envestir-se.
attaquer
  Escometre amb ímpetu i fúria.
hâler
  (balear) Aquissar.

aborrallonament /a.bo.ra.ʎo.naˈment/ /a.βo.ra.ʎo.naˈmen/ /ə.bo.rə.ʎo.nəˈment/ /ə.bu.rə.ʎu.nəˈmen/ /ə.βu.rə.ʎu.nəˈmen/ (n, masc)
boulochage

abrandar /a.bɾanˈdaɾ/ /a.βɾanˈda/ /ə.βɾənˈda/ (v)
attiser

abrandat /a.bɾanˈdat/ /ə.βɾənˈdat/ (adj)
passionné

abraonar /a.bɾa.oˈnaɾ/ /a.βɾa.oˈna/ /ə.bɾə.oˈna/ /ə.bɾə.uˈna/ /ə.βɾə.uˈna/ (v)
saisir
  Agafar i estrènyer amb força a algú pels braons.
  (pronominal) Agafar-se fortament dos que es barallen.

abraonar-se /a.bɾa.oˈnaɾ.se/ /ə.bɾə.oˈnaɾ.sə/ /ə.bɾə.u.nərˈsə/ /ə.βɾə.uˈnar.sə/ (v)
se précipiter
  (rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'una melé ordenada, consistent a llançar-se ajupits contra els jugadors que constitueixen la primera línia de l'equip adversari.

abrasar /a.bɾaˈzaɾ/ /a.βɾaˈza/ /ə.βɾəˈza/ (v)
embraser
  Cremar, reduir a brasa alguna cosa.
déssecher
  Assecar, marcir les plantes l'excessiu calor o fred.
enflammer
  (pronominal) Estar molt agitat d'alguna passió.

abrasivitat (n, fem)
abrasivité

abraçada /a.bɾaˈsa.ða/ /ə.βɾəˈsa.ðə/ (n, fem)
embrassade, étreinte

abraçar /a.bɾaˈsaɾ/ /a.βɾaˈsa/ /ə.βɾəˈsa/ (v)
embrasser, embrasse
  Estrènyer amb els braços.
embrasser
  Seguir una causa, opinió o partit.

abreujadament /a.bɾewˌd͡ʒa.ðaˈment/ /a.βɾewˌd͡ʒa.ðaˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈmen/ /ə.bɾəwˌʒa.ðəˈment/ /ə.βɾəwˌʒa.ðəˈmen/ (adv)
abrégément

abreujar /a.bɾewˈd͡ʒaɾ/ /a.βɾewˈd͡ʒa/ /ə.βɾəwˈʒa/ (v)
abréger

abreviació /a.bɾe.vi.a.siˈo/ /a.βɾe.βi.a.siˈo/ /ə.bɾə.vi.ə.siˈo/ /ə.βɾə.βi.ə.siˈo/ (n, fem)
abrégement

abreviatura /a.bɾe.vi.aˈtu.ɾa/ /a.βɾe.βi.aˈtu.ɾa/ /ə.bɾə.vi.əˈtu.ɾə/ (n, fem)
abréviation
  Escurçament d'una paraula, representada amb la lletra inicial o les més significatives.

abric /aˈbɾik/ (n, masc)
manteau
  Peça llarg de roba destinada a combatre el fred que cobreix més de mig cos, es col·loca com una jaqueta i és gruixuda.
abri
  Aixopluc, ajuda, protecció.

abrigall /a.bɾiˈɣaʎ/ /ə.bɾiˈɣaj/ /ə.bɾiˈɣaʎ/ /ə.βɾiˈɣaʎ/ (n, masc)
manteau
  Peça o cosa que serveix per a abrigar.
literie
  Roba d’abrigar del llit.

abrigar /a.bɾiˈɣaɾ/ /a.βɾiˈɣa/ (v)
abriter
  Resguardar del fred.
couvrir
  Cobrir, tapar.

abril /əˈβɾiɫ/ (n, masc)
avril
  Quart mes de l'any.

abrilejar /a.bɾi.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /a.βɾi.ɫeˈd͡ʒa/ /a.βɾi.ɫeˈʒa/ /ə.bɾi.ɫəˈd͡ʒa/ /ə.bɾi.ɫəˈʒa/ /ə.βɾi.ɫəˈʒa/ (v)
faire un temps du mois d’avril
  A l'hivern, fer un temps primaveral propi de l'abril.

abrillantar /a.bɾi.ʎanˈtaɾ/ /a.βɾi.ʎanˈta/ /ə.βɾi.ʎənˈta/ (v)
brillanter

abrivadament /a.bɾiˌva.ðaˈment/ /a.βɾiˌβa.ðaˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈmen/ /ə.bɾiˌva.ðəˈment/ /ə.βɾiˌβa.ðəˈmen/ (adv)
courageusement

abrogació /a.bɾo.ɣa.siˈo/ /ə.bɾo.ɣə.siˈo/ /ə.bɾu.ɣə.siˈo/ /ə.βɾu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
abrogation

abrogar /a.bɾoˈɣaɾ/ /a.βɾoˈɣa/ /ə.bɾoˈɣa/ /ə.bɾuˈɣa/ /ə.βɾuˈɣa/ (v)
abroger

abruptament /aˌbɾup.taˈment/ /aˌβɾup.taˈmen/ /əˌbɾup.təˈmen/ /əˌbɾup.təˈment/ /əˌβɾup.təˈmen/ (adv)
abruptement

abrusament /a.βɾu.zaˈmen/ /a.βɾu.zaˈment/ /ə.βɾu.zəˈmen/ /ə.βɾu.zəˈment// (n, masc)
embrasement
  (psiquiatria) Model experimental segons el qual la repetida estimulació elèctrica o química de baixa intensitat de determinades zones del cervell pot provocar una sensibilització progressiva de l'estructura cerebral i generar convulsions i crisis epilèptiques.

abrusar /a.bɾuˈzaɾ/ /a.βɾuˈza/ /ə.βɾuˈza/ (v)
brûler
  Escalfar amb excés, com l'ardor del sol a l'estiu.
griller
  (pronominal) Cremar-se, rebre una calor excessiva.

abró /aˈbɾo/ /əˈβɾo/ (n, masc)
bolet orangé

absent /apˈsen/ /apˈsent/ /əpˈsen/ /əpˈsent/ (adj)
absent
  Que no està atent a la situació present.

absenta /apˈsen.ta/ /əpˈsen.tə/ (n, fem)
absinthe

absentar /ap.senˈta/ /ap.senˈtaɾ/ (v)
absenter

absentisme escolar (n, masc)
absentéisme scolaire

absis (n, masc)
abside

absoldre /apˈsɔɫ.dɾe/ (v)
absoudre
  Donar per lliure d'algun càrrec o obligació.
  Remetre a un penitent els seus pecats en el tribunal de confessió, llevar-li les censures en què hagués incorregut.
innocenter
  Donar per lliure al reu contra qui s'havia entaulat una demanda civil o criminal.

absolut /ap.soˈɫut/ /əp.soˈɫut/ /əp.suˈɫut/ (adj, masc)
absolu

absolutament /ap.soˌɫu.taˈmen/ /ap.soˌɫu.taˈment/ /əp.soˌɫu.təˈment/ /əp.suˌɫu.təˈmen/ (adv)
absolument

absolutitzar /ap.so.ɫu.tiˈd͡za/ /ap.so.ɫu.tiˈza/ /ap.so.ɫu.tiˈzaɾ/ /əp.so.ɫu.tiˈd͡za/ /əp.su.ɫu.tiˈd͡za/ (v)
absolutiser

absorbir /ap.sorˈβi/ /ap.soɾˈbiɾ/ /ap.soɾˈβi/ /əp.soɾˈbi/ /əp.surˈbi/ (v)
absorber
  Amarar, penetrar dins.

absortància /ap.soɾˈtan.si.a/ /əp.surˈtan.si.ə/ (n, fem)
absorptance
  Potència radiant absorbida per un sistema dividida per la potència radiant que hi incideix.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ (adj, masc)
abstème
  Que s'absté d'ingerir begudes alcohòliques.

abstemi /apsˈtɛ.mi/ /əpsˈtɛ.mi/ (n, masc)
abstème
  Persona que mai ingereix begudes alcohòliques.

abstenir-se /aps.teˈniɾ.se/ /əps.tə.niɾˈsə/ /əps.təˈnir.sə/ (v)
s'abstenir

abstergir /aps.terˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒi/ /aps.teɾˈd͡ʒiɾ/ /əps.tərˈʒi/ (v)
absterger

abstinent /aps.tiˈnen/ /aps.tiˈnent/ /əps.tiˈnen/ /əps.tiˈnent/ (adj)
abstinent

abstracció /aps.tɾak.siˈo/ /əps.tɾək.siˈo/ (n, fem)
abstraction

abstractament /apsˌtɾak.taˈmen/ /apsˌtɾak.taˈment/ /əpsˌtɾak.təˈmen/ /əpsˌtɾak.təˈment/ (adv)
abstraitement

abstracte /apsˈtɾak.te/ /əpsˈtɾak.tə/ (adj, masc)
abstrait

abstractivament /aps.tɾakˌti.vaˈment/ /aps.tɾakˌti.βaˈmen/ /əps.tɾəkˌti.vəˈmen/ /əps.tɾəkˌti.vəˈment/ /əps.tɾəkˌti.βəˈmen/ (adv)
abstractivement

abstretament /apsˌtɾe.taˈmen/ /apsˌtɾe.taˈment/ /əpsˌtɾe.təˈmen/ /əpsˌtɾe.təˈment/ (adv)
abstraitement

abstreure /apsˈtɾew.ɾe/ /əpsˈtɾɛw.ɾə/ (v)
abstraire
  Considerar en una cosa un atribut o una propietat sense atendre els altres atributs o propietats que té.

absurdament /apˌsur.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈmen/ /apˌsuɾ.ðaˈment/ /əpˌsur.dəˈmen/ /əpˌsur.ðəˈmen/ /əpˌsuɾ.ðəˈment/ (adv)
absurdement

absència /apˈsɛn.si.a/ /apˈsɛn.sja/ /əpˈsɛn.sjə/ (n, fem)
absence

abundant /a.βunˈdan/ /a.βunˈdant/ /ə.βunˈdan/ /ə.βunˈdant/ (adj)
abondant

abundantment /a.bunˌdamˈment/ /a.βunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈmen/ /ə.bunˌdamˈment/ (adv)
abondamment

abundar /a.bunˈdaɾ/ /a.βunˈda/ /ə.βunˈda/ (v)
abonder

abundància /a.bunˈdan.si.a/ /ə.βunˈdan.si.ə/ (n, fem)
abondance

aburgesament /a.buɾ.d͡ʒe.zaˈment/ /a.βur.d͡ʒe.zaˈmen/ /a.βuɾ.d͡ʒe.zaˈmen/ /ə.bur.ʒə.zəˈmen/ /ə.buɾ.ʒə.zəˈment/ /ə.βur.ʒə.zəˈmen/ (n, masc)
embourgeoisement

aburgesar /a.buɾ.d͡ʒeˈzaɾ/ /a.βur.d͡ʒeˈza/ /a.βuɾ.d͡ʒeˈza/ /ə.βur.ʒəˈza/ (v)
embourgeoiser

abusar /a.buˈzaɾ/ /a.βuˈza/ /ə.βuˈza/ (v)
abuser

abusiu /a.buˈziw/ /ə.βuˈziw/ (adj, masc)
abusif

abusivament /a.buˌzi.vaˈment/ /a.βuˌzi.βaˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈmen/ /ə.buˌzi.vəˈment/ /ə.βuˌzi.βəˈmen/ (adv)
abusivement

abúlia /aˈbu.ɫi.a/ (n, fem)
aboulie

abús /aˈbus/ (n, masc)
abus, viol

acabadament /a.kaˌba.ðaˈment/ /a.kaˌβa.ðaˈmen/ /ə.kəˌba.ðəˈmen/ /ə.kəˌba.ðəˈment/ /ə.kəˌβa.ðəˈmen/ (adv)
entièrement

acabalar /a.ka.baˈɫaɾ/ /a.ka.βaˈɫa/ /ə.kə.βəˈɫa/ (v)
thésauriser

acabament /a.ka.baˈment/ /a.ka.βaˈmen/ /ə.kə.bəˈmen/ /ə.kə.bəˈment/ (n, masc)
bout
  Part final d'una cosa.
fini
  Part final del procés de fabricació en què es treballen els detalls o l'aspecte de l'objecte.

acabar /a.kaˈbaɾ/ /a.kaˈβa/ (v)
finir

acabat /a.kaˈbat/ (adj, masc)
parfait
  Perfet, complet.
fini
  Espatllat, malparat o en mala disposició.

acabat /a.kaˈbat/ (n, masc)
finition
  Perfeccionament final d'una obra.

acabdillar /a.kab.diˈʎa/ /a.kab.diˈʎaɾ/ /ə.kəb.diˈʎa/ (v)
commander

academitzar /a.ka.ðe.miˈd͡za/ /a.ka.ðe.miˈza/ /a.ka.ðe.miˈzaɾ/ /ə.kə.ðə.miˈd͡za/ (v)
académiser

acadèmia /a.kaˈðɛ.mi.a/ (n, fem)
académie
  Societat literària, artística o científica constituïda per a l'avançament de les bones lletres, de les arts o les ciències.
  Institució educativa de caràcter privat on es porten a terme estudis complementaris als de l'educació regular i formal.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ (adj, masc)
académique
  Relatiu o pertanyent a l'ensenyament, particularment universitari.

acadèmic /a.kaˈðɛ.mik/ /ə.kəˈðɛ.mik/ (n, masc)
académique
  Membre d'una acadèmia.

acadèmicament /a.kaˌðɛ.mi.kaˈmen/ /a.kaˌðɛ.mi.kaˈment/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈmen/ /ə.kəˌðɛ.mi.kəˈment/ (adv)
académiquement

acagallonar-se /a.ka.ɣa.ʎoˈnaɾ.se/ /ə.kə.ɣə.ʎoˈnaɾ.sə/ /ə.kə.ɣə.ʎu.nərˈsə/ /ə.kə.ɣə.ʎuˈnar.sə/ (v)
pelotonner

acalar /a.kaˈɫa/ /a.kaˈɫaɾ/ (v)
baisser
  (balear) Inclinar cap avall una part del cos.

acalcúlia /a.kaɫˈku.ɫi.a/ /ə.kəɫˈku.ɫi.ə/ (n, fem)
acalculie

acalorar /a.ka.ɫoˈɾa/ /a.ka.ɫoˈɾaɾ/ /ə.kə.ɫoˈɾa/ /ə.kə.ɫuˈɾa/ (v)
échauffer
  Fer o donar calor.
  (pronominal) Enardir-se en la conversa o disputa.
présser
  Excitar, exaltar.
enflamer
  (pronominal) Encendre's, aclaparar-se per un excés de treball o exercici.

acampar /a.kamˈpa/ /a.kamˈpaɾ/ /ə.kəmˈpa/ (v)
camper

acamussar /a.ka.muˈsa/ /a.ka.muˈsaɾ/ /ə.kə.muˈsa/ (v)
chamoiser

acanalar /a.ka.naˈɫa/ /a.ka.naˈɫaɾ/ /ə.kə.nəˈɫa/ (v)
canneler
  Fer solcs o canals.

acanar /a.kaˈna/ /a.kaˈnaɾ/ /ə.kəˈna/ (v)
auner

acanonar /a.ka.noˈna/ /a.ka.noˈnaɾ/ /ə.kə.noˈna/ /ə.kə.nuˈna/ (v)
canaliser

acantonar /a.kan.toˈna/ /a.kan.toˈnaɾ/ /ə.kən.toˈna/ /ə.kən.tuˈna/ (v)
cantonner

acanyar-se /a.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kə.ɲəɾˈsə/ /ə.kəˈɲar.sə/ (v)
maigrir

acaparar /a.ka.paˈɾa/ /a.ka.paˈɾaɾ/ /ə.kə.pəˈɾa/ (v)
accaparer

acaptar /a.kapˈta/ /a.kapˈtaɾ/ /ə.kəpˈta/ (v)
quêter

acaramel·lar /a.ka.ɾa.meɫˈɫa/ /a.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/ /a.ka.ɾa.meˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məɫˈɫa/ /ə.kə.ɾə.məˈɫa/ (v)
caraméliser

acarar /a.kaˈɾa/ /a.kaˈɾaɾ/ (v)
accarer
  Confrontar unes persones amb unes altres amb el fi d'esbrinar la veritat.
confronter
  Confrontar una cosa amb una altra.

acarcanyar-se /a.kaɾ.kaˈɲaɾ.se/ /ə.kər.kə.ɲərˈsə/ /ə.kəɾ.kəˈɲaɾ.sə/ (v)
innonder

acariciar /a.ka.ɾi.siˈa/ /a.ka.ɾi.siˈaɾ/ (v)
caresser
  Fer carícies, tractar amb afecte.
  Passar els dits suaument per una superfície.

acaronar /a.ka.ɾoˈna/ /a.ka.ɾoˈnaɾ/ /ə.kə.ɾoˈna/ /ə.kə.ɾuˈna/ (v)
câliner
  Apropar la cara amorosament.

acarrerar /a.ka.reˈɾa/ /a.ka.reˈɾaɾ/ /ə.kə.rəˈɾa/ (v)
acheminer

acastellar /a.kas.teˈʎa/ /a.kas.teˈʎaɾ/ /ə.kəs.təˈʎa/ (v)
empiler

acatar /a.kaˈta/ /a.kaˈtaɾ/ /ə.kəˈta/ (v)
respecter

acatarrar-se /a.ka.taˈraɾ.se/ /ə.kə.tə.rəɾˈsə/ /ə.kə.təˈrar.sə/ (v)
enrhumer

acaçar /a.kaˈsa/ /a.kaˈsaɾ/ (v)
presser

accedir /ak.seˈði/ /ak.seˈðiɾ/ /ək.səˈði/ (v)
accéder
  Tenir accés a un lloc, una situació.
  Concedir, donar el consentiment.

acceleració /ak.se.ɫe.ɾa.siˈo/ (n, fem)
accélération
  Magnitud física que indica com canvia la velocitat d'un cos en relació amb el temps.

acceleració física (n, fem)
accélération physique

acceleració per maquinari (n, fem)
accélération matérielle

accelerar /ak.se.ɫeˈɾa/ /ak.se.ɫeˈɾaɾ/ /ək.sə.ɫəˈɾa/ (v)
accélérer
  Fer amb promptitud, més ràpid.
  Donar més velocitat

accent /akˈsen/ /akˈsent/ /əkˈsen/ /əkˈsent/ (n, masc)
accent
  Signe gràfic que es col·loca sobre una vocal per marcar-ne alguna qualitat.

accentuar /ak.sen.tuˈa/ /ak.sen.tuˈaɾ/ /ək.sən.tuˈa/ (v)
accentuer
  Donar o prendre més importància.
  Posar un accent gràfic o titlla.

accentuat /ak.sen.tuˈat/ /ək.sən.tuˈat/ (adj)
marqué

accepció /ak.sep.siˈo/ (n, fem)
acception

acceptable /ak.sepˈta.bɫe/ /ak.sepˈta.βɫe/ /ak.sepˈtab.bɫe/ /ək.səpˈta.βɫə/ /ək.səpˈtab.bɫə/ (adj)
acceptable

acceptació /ak.sep.ta.siˈo/ /ək.səp.tə.siˈo/ (n, fem)
acceptation

acceptar /ak.sepˈta/ /ak.sepˈtaɾ/ /ək.səpˈta/ (v)
accepter, accueillir
  Admetre el que algú ofereix, dóna o encarrega.
accepter
  Obligar-se per escrit a pagar una lletra de canvi.

accessibilitat /ak.se.si.βi.liˈtat/ /ək.sə.si.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
accessibilité
  Qualitat de ser accessible, receptivitat

accessibilitat informàtica (n, fem)
accessibilité informatique

accessió (n, fem)
accession

accessòriament /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈmen/ /ak.seˌsɔ.ɾi.aˈment/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈmen/ /ək.səˌsɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
accessoirement

accident /ak.siˈðen/ /ak.siˈðent/ /ək.siˈðen/ /ək.siˈðent/ (n, masc)
accident
  Sinistre, esdeveniment, generalment violent i sobtat, de conseqüències funestes o negatives.

accidentalment /ak.si.ðenˌtaɫˈmen/ /ak.si.ðenˌtaɫˈment/ /ək.si.ðənˌtaɫˈmen/ /ək.si.ðənˌtaɫˈment/ (adv)
accidentellement

accidentar /ak.si.ðenˈta/ /ak.si.ðenˈtaɾ/ /ək.si.ðənˈta/ (v)
accidenter
  Formar accidents en un terreny.
accident
  (pronominal) Ser escomès d'un accident.

accionar /ak.si.oˈna/ /ak.si.oˈnaɾ/ /ək.si.oˈna/ /ək.si.uˈna/ (v)
actionner
  Posar en funcionament un mecanisme.
gesticuler
  (retòrica) Acompanyar amb accions tots els moviments del cos i allò que es diu per donar més expressivitat.

acció /akˈsjo/ /ək.siˈo/ /əkˈsjo/ (n, fem)
action
  Efecte produït per l'actuació d'una cosa sobre una altra.
  Participació en la propietat d'una empresa, negociada en el mercat borsari o no.

acció de joc (n, fem)
action de jeu

acció de tir (n, fem)
action de tirer

acció formativa (n, fem)
acte de formation

acció social (n, fem)
action sociale

acció sociocultural (n, fem)
action socioculturelle

accés /akˈses/ (n, masc)
accès
  Zona que permet entrar a un lloc.
  Possibilitat que una persona pugui relacionar-se amb un entorn, un objecte, un material, una activitat o un procés amb finalitats de participació, d'aprenentatge o de progrés personal.

accídia /akˈsi.ði.a/ (n, fem)
paresse
  Peresa, mandra, aversió al treball o a l'esforç.

acel·lular /a.se.ɫuˈɫaɾ/ /a.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /ə.sə.ɫuˈɫar/ /ə.səɫ.ɫuˈɫar/ /ə.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ (adj)
acellulaire

acensar /a.senˈsa/ /a.senˈsaɾ/ /ə.sənˈsa/ (v)
acenser

acer /aˈse/ /aˈser/ /aˈseɾ/ /əˈse/ /əˈser/ /əˈseɾ/ (n, masc)
acier

acerar /a.seˈɾa/ /a.seˈɾaɾ/ /ə.səˈɾa/ (v)
acérer
  Posar acer a la punta i al tall dels instruments de ferro que serveixen per a tallar.

acetificar /a.se.ti.fiˈka/ /a.se.ti.fiˈkaɾ/ /ə.sə.ti.fiˈka/ (v)
acétifier

acetil /a.seˈtiɫ/ /ə.səˈtiɫ/ (n, masc)
acétyl

acetàbul /a.seˈta.βuɫ/ /ə.səˈta.βuɫ/ (n, masc)
acétabule
  (anatomia) Cavitat òssia on encaixa el cap del coxal de la cuixa.

acidesa /a.siˈðe.a/ /a.siˈðe.za/ /ə.siˈðə.zə/ /ə.siˈðɛ.zə/ (n, fem)
acidité

acidificar /a.si.ði.fiˈka/ /a.si.ði.fiˈkaɾ/ (v)
acidifier

acidular /a.si.ðuˈɫa/ /a.si.ðuˈɫaɾ/ /ə.si.ðuˈɫa/ (v)
aciduler

aciençar /a.si.enˈsa/ /a.si.enˈsaɾ/ /ə.si.ənˈsa/ (v)
instruire

acimar /a.siˈma/ /a.siˈmaɾ/ (v)
amonceler
  Amuntegar una substància granular.

acinglat /a.siŋˈɡɫat/ /ə.siŋˈɡɫat/ (adj, masc)
escarpé

acivadar /a.si.vaˈðaɾ/ /a.si.βaˈða/ /ə.si.vəˈða/ /ə.si.βəˈða/ (v)
avoiner

aclamar /a.kɫaˈma/ /a.kɫaˈmaɾ/ /ə.kɫəˈma/ (v)
acclamer
  Demostrar públicament l'admiració o l'aprovació d'algú altre mitjançant ovacions i aplaudiments.
conclamer, acclamer
  Nomenar algú per aclamació.

aclapar /a.kɫaˈpa/ /a.kɫaˈpaɾ/ /ə.kɫəˈpa/ (v)
coucher

aclaparar /a.kɫa.paˈɾa/ /a.kɫa.paˈɾaɾ/ (v)
accabler
  Prostrar, llevar les forces, l'ànim.

aclarir /a.kɫaˈɾi/ /a.kɫaˈɾiɾ/ /ə.kɫəˈɾi/ (v)
éclairer
  Treure el que ofusca la claredat o transparència d'alguna cosa, donar claror.
éclaircir
  Fer que sigui major l'interval o distància que hi ha entre dues coses.
  (pronominal) Apartar-se, dissipar-se els núvols.
rarefier
  Disminuir l'espessor d'alguna cosa que sol ser densa i atapeïda.
châtrer
  Tallar els sarments dels ceps o les branques dels arbres, a fi d'airejar i evitar que gastin la seva força o virtut en branques inútils.
clarifier
  Posar en clar, declarar, explicar alguna cosa.
débrouiller
  Posar en net algun negoci o dependència embolicada i confusa.

aclimatar /a.kɫi.maˈta/ /a.kɫi.maˈtaɾ/ /ə.kɫi.məˈta/ (v)
acclimater

aclofar /a.kɫoˈfa/ /a.kɫoˈfaɾ/ /ə.kɫoˈfa/ /ə.kɫuˈfa/ (v)
accroupir
  (pronominal) Deixar-se anar de cul a terra fins a asseure's.
affaisser
  (pronominal) Deixar-se anar sobre un seient.

aclofollat /a.kɫo.foˈʎat/ /ə.kɫo.foˈʎat/ /ə.kɫu.fuˈʎat/ (adj, masc)
tuniqué

aclucar /a.kɫuˈka/ /a.kɫuˈkaɾ/ (v)
fermer
  Tancar els ulls.

acme /ˈaɡ.me/ /ˈaɡ.mə/ (n, fem)
acmé

acne /ˈaŋ.ne/ /ˈaŋ.nə/ /ˈaɡ.ne/ (n, fem)
acné

acoblar /a.kobˈbɫa/ /a.koˈbɫaɾ/ /a.koˈβɫa/ /ə.kobˈbɫa/ /ə.kubˈbɫa/ /ə.kuˈβɫa/ (v)
accoupler
  Unir dues peces de manera que entrin l'una dins de l'altra.

acolliment /a.ko.ʎiˈmen/ /a.ko.ʎiˈment/ /ə.ko.ʎiˈment/ /ə.ku.jiˈmen/ /ə.ku.ʎiˈmen/ (n, masc)
accueil

acolliment familiar (n, masc)
accueil familial

acolliment lingüístic (n, masc)
accueil linguistique

acollir /a.koˈʎi/ /a.koˈʎiɾ/ /ə.koˈʎi/ /ə.kuˈji/ (v)
accueillir
  Admetre a algú en la seva casa o companyia.
refugier
  (pronominal) refugiar-se, retirar-se, posar-se a cobert.

acollonir /a.ko.ʎoˈni/ /a.ko.ʎoˈniɾ/ /ə.ko.ʎoˈni/ /ə.ku.juˈni/ (v)
ficher la trouille

acolorir /a.ko.ɫoˈɾi/ /a.ko.ɫoˈɾiɾ/ /ə.ko.ɫoˈɾi/ /ə.ku.ɫuˈɾi/ (v)
colorer

acolorit /a.ko.ɫoˈɾit/ /ə.ko.ɫoˈɾit/ /ə.ku.ɫuˈɾit/ (adj)
coloré
  De color.
  De colors vius.
  Que té vivacitat, intensitat, originalitat.

acoltellar /a.koɫ.teˈʎa/ /a.koɫ.teˈʎaɾ/ /ə.koɫ.təˈʎa/ /ə.kuɫ.təˈʎa/ (v)
couteler

acomboiar /a.kom.boˈja/ /a.kom.boˈjaɾ/ /ə.kom.boˈja/ /ə.kum.buˈja/ (v)
convoyer

acomiadar /a.ko.mi.aˈða/ /a.ko.mi.aˈðaɾ/ /ə.ko.mi.əˈða/ /ə.ku.mi.əˈða/ (v)
congédier
  Despatxar de la feina, donar comiat.

acomodació /a.ko.mo.ða.siˈo/ /ə.ku.mu.ðə.siˈo/ (n, fem)
accommodation
  Procés d'adaptació al medi mitjançant el qual una persona modifica els seus esquemes de comportament per adaptar-se a una situació nova.

acomodadament /a.ko.moˌða.ðaˈmen/ /a.ko.moˌða.ðaˈment/ /ə.ko.moˌða.ðəˈment/ /ə.ku.muˌða.ðəˈmen/ (adv)
aisément

acomodador /a.ko.mo.ðaˈðo/ /a.ko.mo.ðaˈðoɾ/ /ə.ko.mo.ðəˈðo/ /ə.ku.mu.ðəˈðo/ (n, masc)
huissier
  Persona, en un teatre o en una sala de cinema, encarregada d'ajudar a trobar a cada espectador el seu seient.

acomodar /a.ko.moˈða/ /a.ko.moˈðaɾ/ /ə.ko.moˈða/ /ə.ku.muˈða/ (v)
acommoder, accommoder
  Ordenar, posar en el forma deguda.
acommoder
  Compondre alguna renyina, disputa, plet, etc.
  Ser alguna cosa útil o agradable a algú.
  (pronominal) Conformar-se, adaptar-se al dictamen, geni o abast d'algú.
placer
  Col·locar, donar ocupació.
prêter
  Deixar alguna cosa d'ús o servei.

acompanyament /a.kom.pa.ɲaˈmen/ /a.kom.pa.ɲaˈment/ /ə.kom.pə.ɲəˈment/ /ə.kum.pə.ɲəˈmen/ (n, masc)
accompagnement
  (esports de pilota) Acció de prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.
  (bàdminton) Falta consistent a retenir el volant sobre la raqueta durant l'execució d'un cop.

acompanyant /a.kom.paˈɲan/ /a.kom.paˈɲant/ /ə.kom.pəˈɲant/ /ə.kum.pəˈɲan/ /ə.kum.pəˈɲant/ (n, masc)
accompagnateur

acompanyant d'equip (n, neut)
accompagnateur d'équipe

acompanyar /a.kom.paˈɲa/ /a.kom.paˈɲaɾ/ /ə.kom.pəˈɲa/ /ə.kum.pəˈɲa/ (v)
accompagner
  Anar en companyia d'una o moltes persones.
  (esports de pilota) Prolongar el contacte d'una part del cos o d'un instrument amb la pilota, la bola o el disc després de l'impacte per assegurar-ne la possessió en rebre'l o la direcció en llançar-lo.
escorter
  Escortar.
unir
  Agregar una cosa a una altra.

acomplexar /a.kom.pɫekˈsa/ /a.kom.pɫekˈsaɾ/ /ə.kom.pɫəkˈsa/ /ə.kum.pɫəkˈsa/ (v)
complexer

acomplir /a.komˈpɫi/ /a.komˈpɫiɾ/ /ə.komˈpɫi/ /ə.kumˈpɫi/ (v)
accomplir
  Dur a terme, esdevenir-se.
réaliser
  Desenvolupar-se.

acondiciar /a.kon.di.siˈa/ /a.kon.di.siˈaɾ/ /ə.kon.di.siˈa/ /ə.kun.di.siˈa/ (v)
arranger

aconductar /a.kon.dukˈta/ /a.kon.dukˈtaɾ/ /ə.kon.dukˈta/ /ə.kun.dukˈta/ (v)
accorder

aconduir /a.kon.duˈi/ /a.kon.duˈiɾ/ /ə.kon.duˈi/ /ə.kun.duˈi/ (v)
arranger
  Acomodar les coses a transportar o guardar.

aconseguir /a.kon.seˈɣi/ /a.kon.seˈɣiɾ/ /ə.kon.səˈɣi/ /ə.kun.səˈɣi/ (v)
atteindre
  Arribar a assolir un objectiu.

aconsellable /a.kon.seˈʎa.bɫe/ /a.kon.seˈʎa.βɫe/ /a.kon.seˈʎab.bɫe/ /ə.kon.səˈʎab.bɫə/ /ə.kun.səˈjab.bɫə/ /ə.kun.səˈʎa.βɫə/ /ə.kun.səˈʎab.bɫə/ (adj)
conseillable

aconsellar /a.kon.seˈʎa/ /a.kon.seˈʎaɾ/ /ə.kon.səˈʎa/ /ə.kun.səˈja/ /ə.kun.səˈʎa/ (v)
conseiller

acontentar /a.kon.tenˈta/ /a.kon.tenˈtaɾ/ /ə.kon.tənˈta/ /ə.kun.tənˈta/ (v)
contenter
  Agradar a algú, fer-lo content.
  (pronominal) quedar-se content.

acopar /a.koˈpa/ /a.koˈpaɾ/ /ə.koˈpa/ /ə.kuˈpa/ (v)
pommer
  Fer de manera que les plantes facin copa.

acoquinar /a.ko.kiˈna/ /a.ko.kiˈnaɾ/ /ə.ko.kiˈna/ /ə.ku.kiˈna/ (v)
intimider

acorar /a.koˈɾa/ /a.koˈɾaɾ/ /ə.koˈɾa/ /ə.kuˈɾa/ (v)
tuer
  Matar amb una ferida al cor.
endolorir
  Afligir, congoixar.

acord /aˈkɔɾt/ (n, masc)
accord
  El resultat d'una negociació, quan les diverses parts han arribat a una decisió acceptada per tots.
  Diverses notes que sonen simultàniament.

acord de confidencialitat (n, masc)
accord de non-divulgation

acordar /a.korˈða/ /a.koɾˈða/ /a.koɾˈðaɾ/ /ə.koɾˈða/ /ə.kurˈda/ /ə.kurˈða/ (v)
convenir
  Determinar o resoldre de comú acord, o per majoria de vots, alguna cosa.
accorder
  (música) Avenir els instruments o veus per a formar harmonia.
  (pronominal) Posar-se d'acord.

acordió /a.koɾ.ðiˈo/ /ə.koɾ.ðiˈo/ /ə.kur.ðiˈo/ (n, masc)
accordéon

acordió diatònic (n, masc)
accordéon diatonique

acorralar /a.ko.raˈɫa/ /a.ko.raˈɫaɾ/ /ə.ko.rəˈɫa/ /ə.ku.rəˈɫa/ (v)
acculer
  Assetjar per impedir la fuita.

acorriolar-se /a.ko.ri.oˈɫaɾ.se/ /ə.ku.ri.u.ɫəɾˈsə/ /ə.ku.ri.uˈɫar.sə/ (v)
à la queue leu-leu

acorruar /a.ko.ruˈa/ /a.ko.ruˈaɾ/ /ə.ko.ruˈa/ /ə.ku.ruˈa/ (v)
aligner

acostar /a.kosˈta/ /a.kosˈtaɾ/ /ə.kosˈta/ /ə.kusˈta/ (v)
rapprocher
  Posar una cosa al costat o a prop d'altra.
accoster
  (nàutica) Arrambar el costat d'una nau.

acostumadament /a.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /a.kos.tuˌma.ðaˈment/ /ə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /ə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ (adv)
habituellement

acostumar /a.kos.tuˈma/ /a.kos.tuˈmaɾ/ /ə.kos.tuˈma/ /ə.kus.tuˈma/ (v)
accoutumer
  Fer que algú prengui el costum de fer alguna cosa.
  (pronominal) Prendre el costum de fer alguna cosa.
habitude
  Tenir de costum.

acotació /a.ko.ta.siˈo/ /ə.ku.tə.siˈo/ (n, fem)
annotation

acotar /a.koˈta/ /a.koˈtaɾ/ /ə.koˈta/ /ə.kuˈta/ (v)
baisser
  (pronominal) Inclinar la part superior del cos envers terra.
  (eivissenc) Forma alternativa de cotar.
annoter
  Posar acotacions.

acotiar /a.ko.tiˈa/ /a.ko.tiˈaɾ/ /ə.ko.tiˈa/ /ə.ku.tiˈa/ (v)
soigner

acotxar /a.koˈt͡ʃa/ /a.koˈt͡ʃaɾ/ /ə.koˈt͡ʃa/ /ə.kuˈt͡ʃa/ (v)
border
  Fer que la roba abrigui bé algú, sobretot en el llit.

acovardir /a.ko.vaɾˈðiɾ/ /a.ko.βarˈði/ /a.ko.βaɾˈði/ /ə.ko.vəɾˈði/ /ə.ku.vərˈði/ /ə.ku.βərˈdi/ (v)
décourager
  Fer perdre l'esperit o valor, fer por.
  (pronominal) Faltar l'esperit o valor.

acre /ˈa.kɾe/ /ˈa.kɾə/ (n, masc)
acre

acreció /a.kɾe.siˈo/ /ə.kɾə.siˈo/ (n, fem)
relution
  (economia) Increment dels beneficis per acció o del valor d'un actiu financer com a resultat d'una operació.

acreditació /a.kɾe.ði.ta.siˈo/ /ə.kɾə.ði.tə.siˈo/ (n, fem)
accréditation

acreditar /a.kɾe.ðiˈta/ /a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /ə.kɾə.ðiˈta/ (v)
accréditer, prouver
  Abonar, donar reputació a alguna persona o cosa.
prouver
  Donar proves de la certesa d'alguna cosa.
mériter
  Atènyer, tenir guanyat o merescut.

acrement /ˌa.kɾeˈmen/ /ˌa.kɾeˈment/ /ˌa.kɾəˈmen/ /ˌa.kɾəˈment/ (adv)
âcrement

acretar /a.kɾeˈta/ /a.kɾeˈtaɾ/ /ə.kɾəˈta/ (v)
accréter

acretiu /a.kɾeˈtiw/ /ə.kɾəˈtiw/ (adj, masc)
relutif

acriaturat /a.kɾi.a.tuˈɾat/ /ə.kɾi.ə.tuˈɾat/ (adj, masc)
enfantin

acroamàtic /a.kɾo.aˈma.tik/ /ə.kɾu.əˈma.tik/ (adj, masc)
acroamatique

acrobàcia /a.kɾoˈba.si.a/ /ə.kɾoˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈba.si.ə/ /ə.kɾuˈβa.si.ə/ (n, fem)
acrobatie
  Art consistent a fer demostracions d'exercicis arriscats d'equilibri.

acrofòbia /a.kɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.kɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.kɾuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
acrophobie

acrolecte /a.kɾoˈɫɛk.te/ /ə.kɾuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
acrolecte

acromatitzar /a.kɾo.ma.tiˈd͡za/ /a.kɾo.ma.tiˈza/ /a.kɾo.ma.tiˈzaɾ/ /ə.kɾo.mə.tiˈd͡za/ /ə.kɾu.mə.tiˈd͡za/ (v)
achromatizer

acromatosi /a.kɾo.maˈtɔ.zi/ /ə.kɾo.məˈtɔ.zi/ /ə.kɾu.məˈtɔ.zi/ (n, fem)
achromatose

acromegàlia /a.kɾo.meˈɣa.ɫi.a/ /ə.kɾo.məˈɣa.ɫi.ə/ /ə.kɾu.məˈɣa.ɫi.ə/ (n, fem)
acromégalie

acromi /aˈkɾɔ.mi/ /əˈkɾɔ.mi/ (n, masc)
acromion

acromàtic /a.kɾuˈma.tik/ /ə.kɾuˈma.tik/ (adj, masc)
achromatique

acronímia /a.kɾoˈni.mi.a/ /ə.kɾoˈni.mi.ə/ /ə.kɾuˈni.mi.ə/ (n, fem)
acronymie

acréixer /aˈkɾe.ʃe/ /aˈkɾej.ʃe/ /aˈkɾej.ʃeɾ/ /əˈkɾe.ʃə/ (v)
accroître

acrílic /aˈkɾi.ɫik/ /əˈkɾi.ɫik/ (adj, masc)
acrylique

acròbata /aˈkɾɔ.ba.ta/ /əˈkɾɔ.βə.tə/ (n, neut)
acrobate

acròmat /aˈkɾɔ.mat/ /əˈkɾɔ.mət/ (n, masc)
achromat

acrònim /aˈkɾɔ.nim/ /əˈkɾɔ.nim/ (n, masc)
acronyme
  Abreviació formada per fragments d'una expressió de forma que es pot llegir com un mot.
mot-valise
  Mot format amb segments d'altres mots per afèresi o apòcope.

acròstic /aˈkɾɔs.tik/ /əˈkɾɔs.tik/ (n, masc)
acrostiche

acta /ˈak.ta/ (n, fem)
acte, procès-verbal

acte /ˈak.te/ (n, masc)
acte
  Fet realitzat per la voluntat d'una persona o per un grup.
séance
  Esdeveniment públic.

acte de parla (n, masc)
acte de parole, acte de langage

acte didàctic (n, masc)
acte didactique

actini /əkˈti.ni/ (n, masc)
actinium

actino- (prefix)
actino-

actinomicosi /ak.ti.no.miˈkɔ.zi/ /ək.ti.no.miˈkɔ.zi/ /ək.ti.nu.miˈkɔ.zi/ (n, fem)
actinomycose

actinomorf /ak.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.noˈmɔɾf/ /ək.ti.nuˈmɔrf/ (adj, masc)
actinomorphe

action-painting (n, masc)
peinture gestuelle

actitud /a.tiˈtut/ /ak.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ /ək.tiˈtut/ (n, fem)
attitude

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ (adj, masc)
actif
  Dit de la persona amb tendència a moure's o amb preferència per fer coses més que a observar-les.

actiu /akˈtiw/ /əkˈtiw/ (n, masc)
actif
  Conjunt de béns i de crèdits d'una empresa.

actiu financer (n, masc)
actif financier

activar /ak.tiˈvaɾ/ /ak.tiˈβa/ /ək.tiˈva/ /ək.tiˈβa/ (v)
activer
  Fer que una cosa o persona passiva, tranquil·la o quieta prengui excitació, nervi.

activisme /ak.tiˈviz.me/ /ak.tiˈβiz.me/ /ək.tiˈviz.mə/ /ək.tiˈβiz.mə/ (n, masc)
activisme

activitat /ak.ti.viˈtat/ /ak.ti.βiˈtat/ /ək.ti.viˈtat/ /ək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
activité

activitat comunicativa (n, fem)
activité communicative

activitat d'aprenentatge (n, fem)
activité d'apprentissage

activitat educativa (n, fem)
activité éducative

activitat escolar (n, fem)
activité scolaire

activitat extraescolar (n, fem)
activité extra-horaires

actor /akˈto/ /akˈtoɾ/ /əkˈto/ (n, masc)
acteur

actriu /akˈtɾiw/ (n, fem)
actrice

actuació /ak.tu.a.siˈo/ /ək.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
comportement
  Acció d'actuar, realització d'una intenció.
jeu
  La interpretació d'un actor de teatre o d'un grup d'actors.

actual /ak.tuˈaɫ/ /ək.tuˈaɫ/ (adj)
actuel

actualitzar /ak.tu.a.ɫiˈd͡za/ /ak.tu.a.ɫiˈza/ /ak.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /ək.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
actualiser

actualment /ak.tuˌaɫˈmen/ /ak.tuˌaɫˈment/ /ək.tuˌaɫˈmen/ /ək.tuˌaɫˈment/ (adv)
actuellement

actuar /ak.tuˈa/ /ak.tuˈaɾ/ /ək.tuˈa/ (v)
agir

acubar /a.kuˈbaɾ/ /a.kuˈβa/ /ə.kuˈβa/ (v)
étouffer

acubillar /a.ku.biˈʎaɾ/ /a.ku.βiˈʎa/ /ə.ku.βiˈʎa/ (v)
couvrir
  Posar roba per damunt per abrigar-se.
abriter
  (pronominal) Posar-se a redós.

acudir /a.kuˈði/ /a.kuˈðiɾ/ /ə.kuˈði/ (v)
accourir
  Arribar algú al lloc a on li convé o és cridat.
aller
  (arcaisme, alguerès) Anar a donar ajuda a algú, atendre.
recourir
  Recórrer a algú o valdre's d'ell.

acudit (n, masc)
boutade
  Dita aguda, enginyosa.
blague, plaisanterie
  Història breu còmica d’intenció humorística.

acugular /a.ku.ɣuˈɫa/ /a.ku.ɣuˈɫaɾ/ /ə.ku.ɣuˈɫa/ (v)
étouffer

acuindar /a.kwinˈda/ /a.kwinˈdaɾ/ /ə.kwinˈda/ (v)
rejeter

acuit /aˈkujt/ /əˈkujt/ (n, masc)
harcèlement

acuitar /a.kujˈta/ /a.kujˈtaɾ/ /ə.kujˈta/ (v)
presser
  Pressionar per fer les coses de pressa, o anar de pressa.

acular /a.kuˈɫa/ /a.kuˈɫaɾ/ /ə.kuˈɫa/ (v)
buter
  Arrambar per la part del darrere a alguna cosa.
  (pronominal) Resistir-se, negar-se a la voluntat d'una altra persona.
acculer
  Fer recular fins a acorralar.
culer
  Un vehicle, estar inclinat de la part del darrere.

aculturació /a.kuɫ.tu.ɾa.siˈo/ /ə.kuɫ.tu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
acculturation
  Procés de canvi cultural pel qual determinades formes de vida o de cultura han estat introduïdes en una societat a través del seu contacte amb una altra societat parcialment o totalment diferent.

aculturar /a.kuɫ.tuˈɾa/ /a.kuɫ.tuˈɾaɾ/ /ə.kuɫ.tuˈɾa/ (v)
acculturer

acumen /aˈku.men/ /əˈku.mən/ (n, masc)
acumen

acumular /a.ku.muˈlaɾ/ /a.ku.muˈɫa/ /ə.ku.muˈɫa/ (v)
accumuler
  Ajuntar i amuntonar.

acunçar /a.kunˈsa/ /a.kunˈsaɾ/ /ə.kunˈsa/ (v)
arranger
  Arranjar convenientment.
polir
  Polir, fer lluent, especialment pedres precioses.

acupuntura /a.ku.punˈtu.ɾa/ /ə.ku.punˈtu.ɾə/ (n, fem)
acupuncture, acuponcture

acuradament /a.kuˌɾa.ðaˈmen/ /a.kuˌɾa.ðaˈment/ /ə.kuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.kuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
soigneusement

acusació /a.ku.za.siˈo/ (n, fem)
accusation

acusador /a.ku.zaˈðo/ /a.ku.zaˈðoɾ/ /ə.ku.zəˈðo/ (adj, masc)
accusateur, plaignant
  Relatiu a l'acusació.
  (també substantivat) El qui fa una acusació.

acusar /a.kuˈza/ /a.kuˈzaɾ/ (v)
accuser
  Encausar, posar una demanda.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ (adj, masc)
accusatif
  Que delata la culpabilitat d'algú.

acusatiu /a.ku.zaˈtiw/ (n, masc)
accusatif
  Cas gramatical que adopta una paraula que expressa l'objecte d'un verb transitiu, és a dir, sobre qui o què recau l'acció del subjecte en una frase.

acàcia /aˈka.si.a/ (n, fem)
acacia

acètic /aˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ (adj, masc)
acétique

acòlit /aˈkɔ.ɫit/ /əˈkɔ.ɫit/ (n, masc)
acolyte

acórrer /aˈko.re/ /aˈko.reɾ/ /əˈko.rə/ (v)
confondre
  (arcaisme) Avergonyir i confondre.
accourir
  Acudir per a socórrer.

adalil /a.ðaˈɫiɫ/ /ə.ðəˈɫiɫ/ (n, masc)
guide
  Guia, capdavanter, líder.

adamantí /a.ða.manˈti/ /ə.ðə.mənˈti/ (adj, masc)
adamantin

adamisme /a.ðaˈmiz.me/ /ə.ðəˈmiz.mə/ (n, masc)
adamisme

adaptació /a.ðap.ta.siˈo/ /ə.ðəp.tə.siˈo/ (n, fem)
adaptation
  Procés pel qual una persona, un grup o una institució adquireix l'aptitud per viure en un medi determinat, la qual afavoreix la seva existència, supervivència i progrés.

adaptació curricular (n, fem)
adaptation curriculaire

adaptació curricular individualitzada (n, fem)
plan éducatif individualisé

adaptació social (n, fem)
adaptation sociale

adaptar /a.ðapˈta/ /a.ðapˈtaɾ/ (v)
adapter

addicció /a.ðik.siˈo/ /ad.dik.siˈo/ /əd.dik.siˈo/ (n, fem)
addiction

addicció als videojocs (n, fem)
addiction aux jeux vidéo

addicionar /a.ði.si.oˈna/ /a.ði.si.oˈnaɾ/ /ad.di.si.oˈna/ /əd.di.si.oˈna/ /əd.di.si.uˈna/ (v)
additionner

addició /a.ði.siˈo/ /ad.di.siˈo/ /əd.di.siˈo/ (n, fem)
addition
  Acció d’addicionar, d’afegir.
  Operació aritmètica de suma.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ (adj, masc)
dépendant
  Molt inclinat a alguna cosa, dedicat, dependent.
associé
  Partidari, seguidor, molt unit a alguna persona, institució, idea.

addicte /adˈdik.te/ /aˈðik.te/ /ədˈdik.tə/ (n, masc)
accro
  Persona molt inclinada a alguna cosa.

addictiu /a.ðikˈtiw/ /ad.dikˈtiw/ /əd.dikˈtiw/ (adj, masc)
addictif

adduir /a.ðuˈi/ /a.ðuˈiɾ/ /ad.duˈi/ /əd.duˈi/ (v)
apporter

adelita /a.ðeˈɫi.ta/ /ə.ðəˈɫi.tə/ (n, fem)
adélite

adelitar /a.ðe.ɫiˈta/ /a.ðe.ɫiˈtaɾ/ (v)
délecter

adeno- (prefix)
adéno-

adenocarcinoma /a.ðe.no.kaɾ.siˈno.ma/ /ə.ðə.no.kəɾ.siˈno.mə/ /ə.ðə.nu.kər.siˈno.mə/ (n, masc)
adénocarcinome

adenohipòfisi /ə.ðə.nu.iˈpɔ.fi.zi/ (n, fem)
adénohypophyse

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ (adj)
adénoïde
  Que té aspecte de glàndula o gangli.

adenoide /a.ðeˈnɔj.ðe/ /ə.ðəˈnɔj.ðə/ (n, fem)
adénoïde
  (anatomia, normalment en plural) Una de les dues masses de teixit limfoide situades prop de l'orifici intern de les fosses nasals, al sostre de la nasofaringe.

adenoïdal /a.ðe.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.no.iˈðaɫ/ /ə.ðə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
adénoïde

adequadament /a.ðeˌkwa.ðaˈmen/ /a.ðeˌkwa.ðaˈment/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈmen/ /ə.ðəˌkwa.ðəˈment/ (adv)
adéquatement

adequar /a.ðeˈkwa/ /a.ðeˈkwaɾ/ /ə.ðəˈkwa/ (v)
assortir

adequat /a.ðeˈkwat/ /ə.ðəˈkwat/ (adj, masc)
appropié

adessiu /a.ðeˈsiw/ /ə.ðəˈsiw/ (n, masc)
adessif

adherir /a.ðeˈɾi/ /a.ðeˈɾiɾ/ /ə.ðəˈɾi/ (v)
adhérer

adherència /a.ðeˈɾɛn.si.a/ (n, fem)
adhérence

adhesiu /a.ðeˈziw/ (adj, masc)
adhésif
  Que s'adhereix.

adhesiu /a.ðeˈziw/ (n, masc)
autocollant
  Paper, normalment de dimensions petites, amb una cara que enganxa.
  Substància que s'aplica entre dues superfícies per enganxar-les.

adiabàtic /a.ði.aˈba.tik/ /ə.ði.əˈβa.tik/ (adj, masc)
adiabatique

adiar /a.ðiˈa/ /a.ðiˈaɾ/ (v)
ajourner
  Assenyalar dia.

adient /a.ðiˈen/ /a.ðiˈent/ /ə.ðiˈen/ /ə.ðiˈent/ (adj)
approprié

adigué /a.ðiˈɣe/ /ə.ðiˈɣe/ (n, neut)
adyghé
  Llengua de la branca abkhazoadigué, de la família caucàsica, originària d’Adiguèsia.

adir-se /aˈðiɾ.se/ /ə.ðirˈsə/ /əˈðir.sə/ /əˈðiɾ.sə/ (v)
accorder

adjacent /ad.d͡ʒaˈsen/ /ad.d͡ʒaˈsent/ /əd.ʒəˈsen/ /əd.ʒəˈsent/ (adj)
adjacent

adjectiu /ad.d͡ʒekˈtiw/ (n, masc)
adjectif

adjectivació /ad.d͡ʒek.ti.va.siˈo/ /ad.d͡ʒek.ti.βa.siˈo/ /əd.ʒək.ti.və.siˈo/ /əd.ʒək.ti.βə.siˈo/ (n, fem)
adjectivation

adjectival /ad.d͡ʒek.tiˈvaɫ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβaɫ/ /əd.ʒək.tiˈvaɫ/ /əd.ʒək.tiˈβaɫ/ (adj)
adjectival

adjectivament /ad.d͡ʒekˌti.vaˈment/ /ad.d͡ʒekˌti.βaˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈmen/ /əd.ʒəkˌti.vəˈment/ /əd.ʒəkˌti.βəˈmen/ (adv)
adjectivement

adjectivar /ad.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ad.d͡ʒek.tiˈβa/ /əd.ʒək.tiˈva/ /əd.ʒək.tiˈβa/ (v)
adjectiver

adjudicar /a.d͡ʒu.ðiˈka/ /a.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /əd.ʒu.ðiˈka/ (v)
adjuger
  Declarar a algú el seu dret, posar-lo en possessió.
  Concedir al millor postor.

adjuntar /ad.d͡ʒunˈta/ /ad.d͡ʒunˈtaɾ/ (v)
adjoindre

adjurar /ad.d͡ʒuˈɾa/ /ad.d͡ʒuˈɾaɾ/ /əd.ʒuˈɾa/ (v)
adjurer

admetre /adˈme.tɾe/ /ədˈmɛ.tɾə/ (v)
admettre
  Rebre, donar entrada o audiència.
permettre
  Permetre o sofrir.

adminicle /ad.miˈni.kɫe/ /əd.miˈni.kɫə/ (n, masc)
adminicule

administració /ad.mi.nis.tɾa.siˈo/ /əd.mi.nis.tɾə.siˈo/ (n, fem)
administration

administració educativa (n, fem)
administration de l'éducation

administració escolar (n, fem)
administration scolaire
  Conjunt d'actuacions orientades a la gestió adequada dels recursos materials, humans i financers en una institució educativa.
  Òrgan o servei d'una institució educativa que porta a terme l'administració escolar.

administrador de centre (n, masc)
administrateur de centre

administrador de joc (n, masc)
maître de jeu

administrar /ad.mi.nisˈtɾa/ /ad.mi.nisˈtɾaɾ/ /əd.mi.nisˈtɾa/ (v)
administrer

administratiu /ad.mi.nis.tɾaˈtiw/ /əd.mi.nis.tɾəˈtiw/ (adj, masc)
administratif

administrativament /ad.mi.nis.tɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.nis.tɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.nis.tɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
administrativement

admirablement /ad.miˌɾa.bɫeˈment/ /ad.miˌɾa.βɫeˈmen/ /ad.miˌɾab.bɫeˈmen/ /əd.miˌɾa.βɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈmen/ /əd.miˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
admirablement

admiració /ad.mi.ɾa.siˈo/ /əd.mi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
admiration

admirar /ad.miˈɾa/ /ad.miˈɾaɾ/ /əd.miˈɾa/ (v)
admirer
  Mirar, contemplar amb admiració.
étonner
  Causar sorpresa.

admirativament /ad.mi.ɾaˌti.vaˈment/ /ad.mi.ɾaˌti.βaˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈmen/ /əd.mi.ɾəˌti.vəˈment/ /əd.mi.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
admirativement

admissió /ad.mi.siˈo/ /əd.mi.siˈo/ (n, fem)
admission

admonició /ad.mo.ni.siˈo/ /əd.mo.ni.siˈo/ /əd.mu.ni.siˈo/ (n, fem)
admonition

adob /aˈðop/ /əˈðop/ (n, masc)
raccomodage
  Reposició o composició de quelcom.
daube
  Ingredient usat per a l’amaniment de les viandes.
tannage
  Barreja d’ingredients que hom fa per a assaonar les pells.
engrais, fertilisant
  En agricultura, fems o qualsevol altra cosa que amb què s’engreixen les terres a fi que produeixin més.

adobar /a.ðoˈbaɾ/ /a.ðoˈβa/ /ə.ðoˈba/ /ə.ðuˈba/ /ə.ðuˈβa/ (v)
rapiéver
  Compondre, reparar alguna cosa espatllada.
tanner
  Assaonar les pells.
engraiser
  Femar, engreixar o enriquir les terres.

adoberia /a.ðo.βeˈɾi.a/ /ə.ðu.βəˈɾi.ə/ (n, fem)
tannerie, mégisserie

adoctrinament /a.ðok.tɾi.naˈmen/ /a.ðok.tɾi.naˈment/ /ə.ðok.tɾi.nəˈment/ /ə.ðuk.tɾi.nəˈmen/ (n, masc)
endoctrinement

adoctrinar /a.ðok.tɾiˈna/ /a.ðok.tɾiˈnaɾ/ /ə.ðok.tɾiˈna/ /ə.ðuk.tɾiˈna/ (v)
endoctriner
  Instruir algú en alguna cosa.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ (adj)
adolescent
  Relatiu a l’adolescència.

adolescent /a.ðo.ɫeˈsen/ /a.ðo.ɫeˈsent/ /ə.ðo.ɫəsˈsent/ /ə.ðu.ɫəsˈsen/ (n, neut)
adolescent
  Jove que està en l’adolescència, que ha començat la pubertat i encara no és adult.

adolescència /a.ðo.ɫeˈsɛn.si.a/ /ə.ðo.ɫəsˈsɛn.si.ə/ /ə.ðu.ɫəsˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
adolescence

adollar /a.ðoˈʎa/ /a.ðoˈʎaɾ/ /ə.ðoˈʎa/ /ə.ðuˈʎa/ (v)
verser

adonar-se /a.ðoˈnaɾ.se/ /ə.ðoˈnaɾ.sə/ /ə.ðu.nərˈsə/ /ə.ðuˈnar.sə/ (v)
apercevoir

adonis (n, masc)
adonis

adonitzar /a.ðo.niˈd͡za/ /a.ðo.niˈza/ /a.ðo.niˈzaɾ/ /ə.ðo.niˈd͡za/ /ə.ðu.niˈd͡za/ (v)
adoniser

adopció /a.ðop.siˈo/ /ə.ðup.siˈo/ (n, fem)
adoption

adoptar /a.ðopˈta/ /a.ðopˈtaɾ/ /ə.ðopˈta/ /ə.ðupˈta/ (v)
adopter
  Afillar un estrany.
  Admetre, aprovar, seguir una opinió.

adorablement /a.ðoˌɾa.bɫeˈment/ /a.ðoˌɾa.βɫeˈmen/ /a.ðoˌɾab.bɫeˈmen/ /ə.ðoˌɾab.bɫəˈment/ /ə.ðuˌɾa.βɫəˈmen/ /ə.ðuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
adorablement

adorar /a.ðoˈɾa/ /a.ðoˈɾaɾ/ /ə.ðoˈɾa/ /ə.ðuˈɾa/ (v)
adorer
  Honrar, reverenciar amb culte exterior.
  Amar en extrem.
  Besar la mà al Papa reconeixent-lo com a successor de sant Pere.

adormir /a.ðorˈmi/ /a.ðoɾˈmi/ /a.ðoɾˈmiɾ/ /ə.ðoɾˈmi/ /ə.ðurˈmi/ (v)
endormir
  Causar son o fer dormir.
s'endormir
  Agafar la son.
  Endormiscar-se algú, vèncer-lo la son.
s'engourdir
  Entorpir-se algun membre del cos.
dormir
  Descuidar-se, obrar amb negligència.

adormissar-se /a.ðoɾ.miˈsaɾ.se/ /ə.ðoɾ.mi.səɾˈsə/ /ə.ður.miˈsar.sə/ (v)
somnoler

adormit /a.ðoɾˈmit/ /ə.ðoɾˈmit/ /ə.ðurˈmit/ (adj)
endormi

adornament /a.ðor.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈmen/ /a.ðoɾ.naˈment/ /ə.ðoɾ.nəˈment/ /ə.ður.nəˈmen/ (n, masc)
ornement

adornar /a.ðorˈna/ /a.ðoɾˈna/ /a.ðoɾˈnaɾ/ /ə.ðoɾˈna/ /ə.ðurˈna/ (v)
orner

adossar /a.ðoˈsa/ /a.ðoˈsaɾ/ /ə.ðoˈsa/ /ə.ðuˈsa/ (v)
adosser

adotzenar /a.ðo.d͡zeˈna/ /a.ðo.d͡zeˈnaɾ/ /ə.ðo.d͡zəˈna/ /ə.ðu.d͡zəˈna/ (v)
douzeines
  Separar per dotzenes.
douzeine
  Fer-se amb gent baixa.

adquirir /at.kiˈɾi/ /at.kiˈɾiɾ/ /ək.kiˈɾi/ /ət.kiˈɾi/ (v)
adquérir
  Posseir una cosa perquè s'ha comprat o guanyat.

adquisició /at.ki.zi.siˈo/ /ək.ki.zi.siˈo/ /ət.ki.zi.siˈo/ (n, fem)
acquisition
  Acció d’adquirir.
  Allò que s’adquireix.

adquisició del llenguatge (n, fem)
acquisition du langage

adrenalina /a.ðɾe.naˈɫi.na/ /ə.ðɾə.nəˈɫi.nə/ (n, fem)
adrénaline

adreça /aˈðɾe.sa/ /əˈðɾə.sə/ /əˈðɾɛ.sə/ (n, fem)
adresse
  Indicació de qualsevol mena que fa referència a un edifici concret i, sovint, a una part d'aquest edifici (habitatge, oficina, etc.), en especial quan s'indica la població, el carrer i dins del carrer el número.

adreçament /a.ðɾe.saˈmen/ /a.ðɾe.saˈment/ /ə.ðɾə.səˈmen/ /ə.ðɾə.səˈment/ (n, masc)
redressement

adreçar /a.ðɾeˈsa/ /a.ðɾeˈsaɾ/ (v)
redresser
  Posar dret allò que està tort.
  Arreglar, redreçar o reformar.
crépir
  Encaminar, anar tot dret a algun lloc.
lever
  Aixecar, alçar el que ha caigut o estès a terra.
adresser
  (pronominal) Dirigir-se a algú.

adroguer /a.ðɾoˈɣe/ /a.ðɾoˈɣeɾ/ /ə.ðɾoˈɣe/ /ə.ðɾuˈɣe/ (n, masc)
épicier

adrogueria /a.ðɾo.ɣeˈɾi.a/ /ə.ðɾo.ɣəˈɾi.ə/ /ə.ðɾu.ɣəˈɾi.ə/ (n, fem)
épicerie

adscriure /asˈkɾiw.ɾe/ /atsˈkɾiw.ɾe/ (v)
affecter

adstrat /asˈtɾat/ /atsˈtɾat/ /ətsˈtɾat/ (n, masc)
adstrat

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ (adj, masc)
adulte
  No apte per a menors.

adult /aˈðuɫ/ /aˈðuɫt/ /əˈðuɫ/ /əˈðuɫt/ (n, masc)
adulte
  Persona ja madura i crescuda, que no és un infant.

adulterar /a.ðuɫ.teˈɾa/ /a.ðuɫ.teˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.təˈɾa/ (v)
adultérer

adulteri /a.ðuɫˈtɛ.ɾi/ /ə.ðuɫˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
adultère

adunació /a.ðu.na.siˈo/ /ə.ðu.nə.siˈo/ (n, fem)
réunion

advenir /ad.beˈni/ /ad.veˈniɾ/ /əb.vəˈni/ /əd.bəˈni/ (v)
advenir

adventisme /ad.benˈtiz.me/ /ad.venˈtiz.me/ /əb.vənˈtiz.mə/ /əd.bənˈtiz.mə/ (n, masc)
adventisme
  Qualsevol de les doctrines cristianes que creuen en el prompte retorn de Jesucrist.

adventista /ad.benˈtis.ta/ /ad.benˈtis.te/ /ad.venˈtis.ta/ /ad.venˈtis.te/ /əb.vənˈtis.tə/ /əd.bənˈtis.tə/ (n, neut)
adventiste

adverar /ad.beˈɾa/ /ad.veˈɾaɾ/ /əb.vəˈɾa/ /əd.bəˈɾa/ (v)
assurer

adverbi /adˈbɛr.βi/ /adˈbɛɾ.βi/ /adˈvɛɾ.bi/ /əbˈvɛɾ.bi/ (n, masc)
adverbe

adverbialització /ad.ber.βi.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ad.beɾ.βi.a.ɫi.za.siˈo/ /ad.veɾ.bi.a.ɫi.za.siˈo/ /əb.vəɾ.bi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /əd.bər.bi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
adverbialisation

adverbialitzar /ad.ber.βi.a.ɫiˈd͡za/ /ad.beɾ.βi.a.ɫiˈza/ /ad.veɾ.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /əb.vəɾ.bi.ə.ɫiˈd͡za/ /əd.bər.bi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
adverbialiser

adverbialment /ad.ber.βiˌaɫˈmen/ /ad.beɾ.βiˌaɫˈmen/ /ad.veɾ.biˌaɫˈment/ /əb.vər.biˌaɫˈmen/ /əb.vəɾ.biˌaɫˈment/ /əd.bər.biˌaɫˈmen/ (adv)
adverbialement

advers /adˈbɛrs/ /adˈbɛɾs/ /adˈvɛɾs/ /əbˈvɛɾs/ /ədˈbɛrs/ (adj, masc)
adverse

adversament /adˌbɛr.saˈmen/ /adˌbɛɾ.saˈmen/ /adˌvɛɾ.saˈment/ /əbˌvɛr.səˈmen/ /əbˌvɛɾ.səˈment/ /ədˌbɛr.səˈmen/ (adv)
adversativement

adversari /ad.berˈsa.ɾi/ /ad.beɾˈsa.ɾi/ /ad.veɾˈsa.ɾi/ /əb.vəɾˈsa.ɾi/ /əd.bərˈsa.ɾi/ (n, masc)
adversaire

advertiment /ad.ber.tiˈmen/ /ad.beɾ.tiˈmen/ /ad.veɾ.tiˈment/ /əb.vər.tiˈmen/ /əb.vəɾ.tiˈment/ (n, masc)
avertissement
  Acció i efecte d’advertir cridant l’atenció sobre alguna cosa.
  (dret) Avís sense amenaça d'una sanció o d'una pena.

advertir /ad.berˈti/ /ad.beɾˈti/ /ad.veɾˈtiɾ/ /əb.vəɾˈti/ /əd.bərˈti/ (v)
remarquer
  Reparar, observar.
avertir
  Prevenir, avisar, aconsellar.
  (pilota basca) Avisar, un servidor, el jugador o equip adversari que es disposa a servir.

advertència /ad.berˈtɛn.si.a/ /ad.beɾˈtɛn.si.a/ /ad.veɾˈtɛn.si.a/ /əb.vəɾˈtɛn.si.ə/ /əd.bərˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
advertissement

advocar /ad.boˈka/ /ad.voˈkaɾ/ /əb.voˈka/ /əb.vuˈka/ /əd.buˈka/ (v)
plaider

advocat /ad.boˈkat/ /ad.voˈkat/ /əb.voˈkat/ /əb.vuˈkat/ (n, masc)
avocat

adés /aˈðes/ /əˈðes/ (adv)
tantôt

adéu /əˈðew/ (Interjection)
au revoir
  Expressió de comiat utilitzada entre dues persones amb tractament de tu, sense importar el moment del dia ni les circumstàncies.

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ (adj, masc)
adultère
  Que comet o implica adulteri.

adúlter /aˈðuɫ.teɾ/ /əˈðuɫ.tər/ (n, masc)
adultère
  Persona que comet adulteri.

aeri /aˈɛ.ɾi/ /əˈɛ.ɾi/ (adj, masc)
aérien
  Relatiu a l'aire.

aerificar /a.e.ɾi.fiˈka/ /a.e.ɾi.fiˈkaɾ/ /ə.e.ɾi.fiˈka/ (v)
aérifier

aero- (prefix)
aéro-

aerobi /a.eˈɾɔ.bi/ /ə.eˈɾɔ.βi/ (adj, masc)
aérobie
  Que viu només en presència de l'oxigen.

aerolliscador /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðo/ /aˌe.ɾo.ʎis.kaˈðoɾ/ /əˌe.ɾo.ʎis.kəˈðo/ /əˌe.ɾu.ʎis.kəˈðo/ (n, masc)
aéroglisseur

aeronau /aˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾoˈnaw/ /əˌe.ɾuˈnaw/ (n, fem)
aéronef
  Vehicle amb capacitat per a viatjar per l'aire (avió, helicòpter, autogir, dirigible, etc).

aeronàutica /aˌe.ɾoˈnaw.ti.ka/ /əˌe.ɾoˈnaw.ti.kə/ /əˌe.ɾuˈnaw.ti.kə/ (n, fem)
aéronautique

aeroplà /aˌe.ɾoˈpɫa/ /əˌe.ɾoˈpɫa/ /əˌe.ɾuˈpɫa/ (n, masc)
aéroplane

aeroport /aˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾoˈpɔɾt/ /əˌe.ɾuˈpɔrt/ (n, masc)
aéroport, aérodrome

aerosol /aˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾoˈsɔɫ/ /əˌe.ɾuˈsɔɫ/ (n, masc)
aérosol

aerostàtic /aˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾosˈta.tik/ /əˌe.ɾusˈta.tik/ (adj, masc)
aérostatique

aeròbic /a.eˈɾɔ.bik/ (adj, masc)
aérobique

afablement /aˌfa.bɫeˈment/ /aˌfa.βɫeˈmen/ /aˌfab.bɫeˈmen/ /əˌfa.βɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈmen/ /əˌfab.bɫəˈment/ (adv)
affablement

afaitar /a.fajˈta/ /a.fajˈtaɾ/ (v)
raser
  Raspar per llevar el pèl, especialment de la barba.
farder
  Compondre amb afaits a algú.

afaiçonar /a.faj.soˈna/ /a.faj.soˈnaɾ/ /ə.fəj.soˈna/ /ə.fəj.suˈna/ (v)
façonner

afalagar /a.fa.ɫaˈɣa/ /a.fa.ɫaˈɣaɾ/ /ə.fə.ɫəˈɣa/ (v)
flatter

afamar /a.faˈma/ /a.faˈmaɾ/ /ə.fəˈma/ (v)
affamer
  Fer patir fam.
ragoûter
  Fer venir gana de menjar.

afamegar /a.fa.meˈɣa/ /a.fa.meˈɣaɾ/ /ə.fə.məˈɣa/ (v)
affamer

afanar /a.faˈna/ /a.faˈnaɾ/ /ə.fəˈna/ (v)
faucher

afany /aˈfaɲ/ /əˈfaɲ/ (n, masc)
labeur
  Dedicació amb esforç per aconseguir algun objectiu.
soif
  Desig intens.

afanyar /a.faˈɲa/ /a.faˈɲaɾ/ /ə.fəˈɲa/ (v)
dépêcher
  Guanyar amb afany.

afartar /a.farˈta/ /a.faɾˈta/ /a.faɾˈtaɾ/ /ə.fərˈta/ (v)
rassasier
  Satisfer o saciar amb excés les ganes de menjar o beure.
  Satisfer el gust o desig d'alguna cosa.

afavorir /a.fa.voˈɾiɾ/ /a.fa.βoˈɾi/ /ə.fə.voˈɾi/ /ə.fə.vuˈɾi/ /ə.fə.βuˈɾi/ (v)
favoriser
  Emparar, ajudar, defensar, protegir.
obliger
  Fer algun favor.

afeblir /a.febˈbɫi/ /a.feˈbɫiɾ/ /a.feˈβɫi/ /ə.fəbˈbɫi/ /ə.fəˈβɫi/ (v)
affaiblir

afeccionar-se /a.fek.si.oˈnaɾ.se/ /ə.fək.si.o.nəɾˈsə/ /ə.fək.si.uˈnar.sə/ (v)
avoir le goût à

afecció /a.fek.siˈo/ /ə.fək.siˈo/ (n, fem)
affection
  Alteració orgànica, símptoma mòrbid, malaltia.

afectació /a.fek.ta.siˈo/ /ə.fək.tə.siˈo/ (n, fem)
affectation

afectar /a.fekˈta/ /a.fekˈtaɾ/ /ə.fəkˈta/ (v)
affecter
  Parlar o obrar amb afectació.
  Fingir ignorància, zel d'alguna cosa.
  Fer impressió una cosa en altra, causant alteració.

afecte /aˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ (n, masc)
affection
  Qualsevol sentiment que commou l'ànima, especialment l'amor no sexual per una persona.

afectivitat /a.fek.ti.viˈtat/ /a.fek.ti.βiˈtat/ /ə.fək.ti.viˈtat/ /ə.fək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
affectivité

afectuosament /a.fek.tuˌo.zaˈmen/ /a.fek.tuˌo.zaˈment/ /ə.fək.tuˌo.zəˈmen/ /ə.fək.tuˌo.zəˈment/ (adv)
affectueusement

afectuós /a.fek.tuˈos/ /ə.fək.tuˈos/ (adj, masc)
affectueux

afegir /a.feˈd͡ʒi/ /a.feˈd͡ʒiɾ/ /a.feˈʒi/ /ə.fəˈʒi/ (v)
ajouter
  Augmentar, posar-ne més.
se joindre
  (pronominal, rugbi) Passar a formar part voluntàriament, un jugador, d'una melé ordenada, una melé espontània o un mol.

afer /aˈfeɾ/ /əˈfer/ (n, masc)
affaire
  Cosa rellevant a fer.
  Ocupació que requereix treball o atenció.

aferrapedres /aˌfɛ.raˈpe.ðɾes/ /əˌfɛ.rəˈpe.ðɾəs/ (n, masc)
barbier
  Peix de la família dels gobiesòcids que s’adhereix a les roques amb una ventosa (Diplecogaster bimaculata).
  Peix de la família dels gobiesòcids que viu en fons rocosos (Lepadogaster lepadogaster).

aferrar /a.feˈra/ /a.feˈraɾ/ (v)
prendre
  Agafar fortament.
ferler
  Plegar la vela sobre la verga i assegurar-la.
attacher
  (pronominal) Quedar-se atrapat, no poder separar-se d’algú o d’alguna cosa.

aferrissar-se /a.fe.riˈsaɾ.se/ /ə.fə.ri.səɾˈsə/ /ə.fə.riˈsar.sə/ (v)
s'accrocher

aferrissat /a.fe.riˈsat/ /ə.fə.riˈsat/ (adj, masc)
acharné

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ (adj, masc)
afghan

afganès /av.ɣaˈnes/ /əv.ɣəˈnəs/ /əv.ɣəˈnɛs/ (n, masc)
Afghan

afiblar /a.fibˈbɫa/ /a.fiˈbɫaɾ/ /a.fiˈβɫa/ /ə.fibˈbɫa/ /ə.fiˈβɫa/ (v)
boutonner

aficionat /a.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.uˈnat/ (adj, masc)
amateur
  Que cultiva alguna afició no professionalment.

aficionat /a.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.oˈnat/ /ə.fi.si.uˈnat/ (n, masc)
supporter
  Qui cultiva alguna afició no professionalment.

afició /a.fi.siˈo/ /ə.fi.siˈo/ (n, fem)
penchant
  Inclinació a una activitat.

afigat /a.fiˈɣat/ /ə.fiˈɣat/ (adj, masc)
veule
  Mancat de fermesa.

afigurar /a.fi.ɣuˈɾa/ /a.fi.ɣuˈɾaɾ/ /ə.fi.ɣuˈɾa/ (v)
entrevoir, figurer
  (pronominal) Passar a algú per la imaginació alguna cosa que no és certa.

afilar /a.fiˈɫa/ /a.fiˈɫaɾ/ /ə.fiˈɫa/ (v)
affiler

afiliar /a.fi.ɫiˈa/ /a.fi.ɫiˈaɾ/ /ə.fi.ɫiˈa/ (v)
affilier

afillar /a.fiˈʎa/ /a.fiˈʎaɾ/ (v)
adopter

afinar /a.fiˈna/ /a.fiˈnaɾ/ /ə.fiˈna/ (v)
perfectionner
  Donar a una cosa la perfecció de què és capaç.
ajuster
  Posar les balances al fi.
accorder
  Trempar els instruments dels músics.
  Cantar, sonar amb afinació.
raffiner
  Purificar els metalls en el gresol.

afinitat /e.fi.niˈtat/ /ə.fi.niˈtat/ (n, fem)
affinité

afirmació /a.fiɾ.ma.siˈo/ /ə.fir.mə.siˈo/ (n, fem)
affirmation

afirmar /a.firˈma/ /a.fiɾˈma/ /a.fiɾˈmaɾ/ /ə.firˈma/ (v)
affirmer

afirmativament /a.fir.maˌti.βaˈmen/ /a.fiɾ.maˌti.vaˈment/ /a.fiɾ.maˌti.βaˈmen/ /ə.fir.məˌti.vəˈmen/ /ə.fir.məˌti.βəˈmen/ /ə.fiɾ.məˌti.vəˈment/ (adv)
affirmativement

afix /aˈfiks/ /əˈfiks/ (n, masc)
affixe
  (gramàtica) Morfema que es fusiona amb una paraula o la seva arrel per formar-ne una altra. Un afix pot ser un prefix, un sufix, un interfix o un infix.

aflaquir /a.fɫaˈki/ /a.fɫaˈkiɾ/ /ə.fɫəˈki/ (v)
amaigrir

aflicció /a.fɫik.siˈo/ /ə.fɫik.siˈo/ (n, fem)
affliction

afligir /a.fɫiˈd͡ʒi/ /a.fɫiˈd͡ʒiɾ/ /a.fɫiˈʒi/ /ə.fɫiˈʒi/ (v)
affliger

afligit /a.fɫiˈd͡ʒit/ /a.fɫiˈʒit/ /ə.fɫiˈʒit/ (adj, masc)
affligé

aflonjar /a.fɫoɲˈd͡ʒa/ /a.fɫoɲˈd͡ʒaɾ/ /ə.fɫoɲˈʒa/ /ə.fɫuɲˈʒa/ (v)
ramollir

aflorar /a.fɫoˈɾa/ /a.fɫoˈɾaɾ/ /ə.fɫoˈɾa/ /ə.fɫuˈɾa/ (v)
affleurer

afluent /a.fɫuˈen/ /a.fɫuˈent/ /ə.fɫuˈen/ /ə.fɫuˈent/ (adj)
affluent
  Que aflueix.

afluent /a.fɫuˈen/ /a.fɫuˈent/ /ə.fɫuˈen/ /ə.fɫuˈent/ (n, masc)
affluent
  Curs d’aigua que aboca les seves aigües en un altre de més important.

afluir /a.fɫuˈi/ /a.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ (v)
affluer

afluixar /a.fɫujˈʃa/ /a.fɫujˈʃaɾ/ /a.fɫuˈʃa/ /ə.fɫuˈʃa/ (v)
ralentir
  Posar fluix allò que està estret o tibant.
adoucir
  Perdre la força alguna cosa, com la febre, la malaltia...
rélacher
  Entebeir-se, disminuir el fervor o aplicació amb que es feia alguna cosa.
lâcher
  Deixar anar.

afluència /a.fɫuˈɛn.si.a/ /ə.fɫuˈɛn.si.ə/ (n, fem)
afflux

afocat /a.foˈkat/ /ə.foˈkat/ /ə.fuˈkat/ (adj, masc)
recensé
  (històric) Inscrit en el fogatjament.

afollar /a.foˈʎa/ /a.foˈʎaɾ/ /ə.foˈʎa/ /ə.fuˈʎa/ (v)
abîmer
  Trepitjar, xafar.
  Malmetre o maltractar alguna cosa; fer malbé.
abîmer, blesser
  Malmetre algun membre del cos; mutilar.
fou
  (pronominal) Malparir, embogir, tornar-se boig.

afonia /a.foˈni.a/ /ə.foˈni.ə/ /ə.fuˈni.ə/ (n, fem)
aphonie

aforament /a.fo.ɾaˈmen/ /a.fo.ɾaˈment/ /ə.fo.ɾəˈment/ /ə.fu.ɾəˈmen/ (n, masc)
jaugeage
  Quantitat de fluid que passa per una canalització.
capacité
  (castellanisme) Capacitat, cabuda (d’un local).

aforar /a.foˈɾa/ /a.foˈɾaɾ/ /ə.foˈɾa/ /ə.fuˈɾa/ (v)
afforer

afores /aˈfɔ.ɾes/ /əˈfɔ.ɾəs/ (n, masc)
banlieu

aforestar /a.fo.ɾesˈta/ /a.fo.ɾesˈtaɾ/ /ə.fo.ɾəsˈta/ /ə.fu.ɾəsˈta/ (v)
boiser
  Convertir en forest.

aforisme /a.foˈɾiz.me/ /ə.foˈɾiz.mə/ /ə.fuˈɾiz.mə/ (n, masc)
aphorisme

afortunadament /a.for.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈmen/ /a.foɾ.tuˌna.ðaˈment/ /ə.foɾ.tuˌna.ðəˈment/ /ə.fur.tuˌna.ðəˈmen/ (adv)
heureusement

afranquir /a.fɾaŋˈki/ /a.fɾaŋˈkiɾ/ /ə.fɾəŋˈki/ (v)
affranchir

africat /a.fɾiˈkat/ /ə.fɾiˈkat/ (adj, masc)
affriqué

africà /ə.fɾiˈka/ (adj, masc)
africain
  Relacionat amb Àfrica.

africà /ə.fɾiˈka/ (n, masc)
Africain
  Habitant d'Àfrica.

afrikaans (n, masc)
afrikaans

afro- (prefix)
afro-

afrofuturisme /a.fɾo.fu.tuˈɾiz.me/ /ə.fɾo.fu.tuˈɾiz.mə/ /ə.fɾu.fu.tuˈɾiz.mə/ (n, masc)
afrofuturisme

afront /aˈfɾon/ /aˈfɾont/ /əˈfɾon/ /əˈfɾont/ (n, masc)
affront

afrontar /a.fɾonˈta/ /a.fɾonˈtaɾ/ /ə.fɾonˈta/ /ə.fɾunˈta/ (v)
affronter
  Confrontar.
  Causar afront.

afuar /a.fuˈa/ /a.fuˈaɾ/ /ə.fuˈa/ (v)
affiler

afusellament /a.fu.ze.ʎaˈmen/ /a.fu.ze.ʎaˈment/ /ə.fu.zə.ʎəˈmen/ /ə.fu.zə.ʎəˈment/ (n, masc)
fusillade

afzèlia /avˈzɛ.ɫi.a/ /əvˈzɛ.ɫi.ə/ (n, fem)
doussié

afèresi /aˈfɛ.ɾe.zi/ /əˈfɛ.ɾə.zi/ (n, fem)
aphérèse

afí /aˈfi/ /əˈfi/ (adj)
affin
  Que té afinitat, proximitat o semblança amb una altra entitat.

afí /aˈfi/ /əˈfi/ (n, neut)
allié
  Parent per afinitat, parent polític o per padrinatge.

afònic /aˈfɔ.nik/ /əˈfɔ.nik/ (adj)
aphone

agabellar /a.ɣa.beˈʎaɾ/ /a.ɣa.βeˈʎa/ /ə.ɣə.βəˈʎa/ (v)
ramasser
  Arreplegar sense deixar res.
accaparer
  Comprar molt gènere per estancar-lo, i vendre'l més car.
gerber
  Fer gabelles de blat.

agafada /a.ɣaˈfa.ða/ /ə.ɣəˈfa.ðə/ (n, fem)
holding

agafada lliure (n, fem)
arrêt de volée

agafador /a.ɣa.faˈðo/ /a.ɣa.faˈðoɾ/ /ə.ɣə.fəˈðo/ (n, masc)
poignée

agafar /a.ɣaˈfa/ /a.ɣaˈfaɾ/ (v)
saisir, prendre
  Prendre amb la mà alguna cosa.
coller
  Apegar, enganxar.
prendre
  Prendre un reu o algú que fuig.
  Sobrevenir.
  Prendre, acceptar alguna cosa.
  Arrelar les plantes.
gagner
  Contraure.
occuper
  Ocupar un espai o certa distància física.
emporter
  Emportar-se allò que es troba de passada, apoderar-se.
attraper
  (esports de combat, esports de pilota) Cometre una falta consistent a subjectar un adversari amb un braç o amb tots dos per limitar-li els moviments d'atac o de defensa.
  (beisbol) Fer-se seva amb el guant o la mà, un defensor, una pilota batuda o llançada.
attacher
  (pronominal) Sostenir-se amb les mans per a no caure.
joindre
  (pronominal) Unir-se dues coses naturalment.

agafar un rebot (v)
s'emparer d'un rebond

agafar-se /a.ɣaˈfaɾ.se/ /ə.ɣəˈfar.sə/ (v)
se lier
  Forma pronominal de agafar.

agapornis /a.ɣaˈpɔɾ.nis/ /ə.ɣəˈpɔr.nis/ (n, masc)
agapornis

agarberar /a.ɣar.βeˈɾa/ /a.ɣaɾ.beˈɾaɾ/ /a.ɣaɾ.βeˈɾa/ /ə.ɣər.bəˈɾa/ (v)
gerber

agarbonar /a.ɣar.βoˈna/ /a.ɣaɾ.boˈnaɾ/ /a.ɣaɾ.βoˈna/ /ə.ɣər.buˈna/ /ə.ɣəɾ.boˈna/ (v)
saisir
  (pronominal) Abraonar-se, agafar-se els que es barallen.

agarosa /a.ɣaˈɾo.za/ /ə.ɣəˈɾo.zə/ (n, fem)
agarose

agarrar /a.ɣaˈra/ /a.ɣaˈraɾ/ /ə.ɣəˈra/ (v)
prendre
  Agafar fortament amb la mà alguna cosa.
attacher
  (pronominal) aferrar-se

agegantar /a.d͡ʒe.ɣanˈta/ /a.d͡ʒe.ɣanˈtaɾ/ /ə.ʒə.ɣənˈta/ (v)
gigantiser

agenciar /a.d͡ʒen.siˈa/ /a.d͡ʒen.siˈaɾ/ /a.ʒen.siˈa/ /ə.ʒən.siˈa/ (v)
procurer

agenda /aˈd͡ʒen.da/ /aˈʒen.da/ (n, fem)
agenda

agenollar-se /a.d͡ʒe.noˈʎaɾ.se/ /a.ʒe.noˈʎar.se/ /ə.ʒə.noˈʎaɾ.sə/ /ə.ʒə.nu.jərˈsə/ /ə.ʒə.nuˈʎar.sə/ (v)
agenouiller

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ (n, masc)
agent
  Allò que obra i que té la facultat de produir algun efecte.

agent /aˈd͡ʒen/ /aˈd͡ʒent/ /aˈʒen/ /əˈʒen/ /əˈʒent/ (n, neut)
agent
  Aquell qui té la facultat d'obrar per algú, per exemple en els seus negocis (agent de negocis), o fent mantenir l'ordre al seu entorn (agent de l'autoritat), o ajudant al fiscal (agent fiscal), etc.

agent de l'educació (n, neut)
agent d'éducation

agent rural (n, neut)
forestier

agent turístic (n, masc)
agent de voyages
  Persona que treballa principalment en les companyies del sector turístic (buros, serveis de turisme de negocis i operadors turístics)

agençar /a.d͡ʒenˈsa/ /a.d͡ʒenˈsaɾ/ /a.ʒenˈsa/ /ə.ʒənˈsa/ (v)
arranger

agermanar /a.d͡ʒeɾ.maˈna/ /a.d͡ʒeɾ.maˈnaɾ/ /a.ʒer.maˈna/ /ə.ʒər.məˈna/ (v)
jumeler
  Fer germans místicament.
joindre
  Unir, ajuntar.

agibellar /a.d͡ʒi.beˈʎaɾ/ /a.d͡ʒi.βeˈʎa/ /a.ʒi.βeˈʎa/ /ə.ʒi.βəˈʎa/ (v)
aranger

agilitació /a.d͡ʒi.ɫi.ta.siˈo/ /a.ʒi.ɫi.ta.siˈo/ /ə.ʒi.ɫi.tə.siˈo/ (n, fem)
assouplissement

agilitar /a.d͡ʒi.ɫiˈta/ /a.d͡ʒi.ɫiˈtaɾ/ /a.ʒi.ɫiˈta/ /ə.ʒi.ɫiˈta/ (v)
dégourdir

agilitat /a.d͡ʒi.ɫiˈtat/ /a.ʒi.ɫiˈtat/ /ə.ʒi.ɫiˈtat/ (n, fem)
agilité

agitació /a.d͡ʒi.ta.siˈo/ /a.ʒi.ta.siˈo/ /ə.ʒi.tə.siˈo/ (n, fem)
agitation

agitar /a.d͡ʒiˈta/ /a.d͡ʒiˈtaɾ/ /a.ʒiˈta/ /ə.ʒiˈta/ (v)
agiter

agitat /a.d͡ʒiˈtat/ /a.ʒiˈtat/ /ə.ʒiˈtat/ (adj, masc)
agité

aglomeració /a.ɣɫo.me.ɾa.siˈo/ /ə.ɣɫo.mə.ɾə.siˈo/ /ə.ɣɫu.mə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
agglomération
  Acció i efecte d’aglomerar o aglomerar-se.
cohue
  Multitud de coses o persones concentrades en un lloc.

aglomerar /a.ɣɫo.meˈɾa/ /a.ɣɫo.meˈɾaɾ/ /ə.ɣɫo.məˈɾa/ /ə.ɣɫu.məˈɾa/ (v)
s'agglomérer

aglutinar /a.ɣɫu.tiˈna/ /a.ɣɫu.tiˈnaɾ/ /ə.ɣɫu.tiˈna/ (v)
agglutiner

agnat /aŋˈnat/ /aɡˈnat/ /əŋˈnat/ (n, masc)
agnat

agnosticisme /aŋ.nos.tiˈsiz.me/ /aɡ.nos.tiˈsiz.me/ /əŋ.nos.tiˈsiz.mə/ /əŋ.nus.tiˈsiz.mə/ (n, masc)
agnosticisme

agnòsia /aŋˈnɔ.zi.a/ /aɡˈnɔ.zi.a/ /əŋˈnɔ.zi.ə/ (n, fem)
agnosie

agnòstic /aŋˈnɔs.tik/ /aɡˈnɔs.tik/ /əŋˈnɔs.tik/ (adj, masc)
agnostique

agonal /a.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣoˈnaɫ/ /ə.ɣuˈnaɫ/ (adj)
agonal

agonals /a.ɣoˈnaɫs/ /ə.ɣuˈnaɫs/ (n, fem)
agonales

agonia /a.ɣoˈni.a/ /ə.ɣoˈni.ə/ /ə.ɣuˈni.ə/ (n, fem)
agonie

agonitzar /a.ɣo.niˈd͡za/ /a.ɣo.niˈza/ /a.ɣo.niˈzaɾ/ /ə.ɣo.niˈd͡za/ /ə.ɣu.niˈd͡za/ (v)
agoniser
  Estar el malalt en l'agonia de la mort.

agosaradament /a.ɣo.zaˌɾa.ðaˈmen/ /a.ɣo.zaˌɾa.ðaˈment/ /ə.ɣo.zəˌɾa.ðəˈment/ /ə.ɣu.zəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
audacieusement

agosarat /a.ɣo.zaˈɾat/ /ə.ɣo.zəˈɾat/ /ə.ɣu.zəˈɾat/ (adj, masc)
audacieux

agost /əˈɣost/ (n, masc)
août, aout
  Vuitè mes de l'any.

agostejar /a.ɣos.teˈd͡ʒa/ /a.ɣos.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣos.teˈʒa/ /ə.ɣos.təˈd͡ʒa/ /ə.ɣus.təˈʒa/ (v)
paître pendent l'été

agraciar /a.ɣɾa.siˈa/ /a.ɣɾa.siˈaɾ/ (v)
avantager
  Donar a alguna persona o cosa una perfecció que la faci agradable.
gracier
  Fer o concedir alguna gràcia o mercè.

agraciat /a.ɣɾa.siˈat/ /ə.ɣɾə.siˈat/ (adj, masc)
gracieux

agradable /a.ɣɾaˈða.bɫe/ /a.ɣɾaˈða.βɫe/ /a.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ə.ɣɾəˈðab.bɫə/ (adj)
agréable

agradablement /a.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /a.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /a.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /ə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ (adv)
agréablement

agradar /a.ɣɾaˈða/ /a.ɣɾaˈðaɾ/ (v)
plaire
  Complaure, acontentar, donar gust.
agréer
  (pronominal) Ser del gust o aprovació d'algú, enamorar-se'n.

agradosament /a.ɣɾaˌðo.zaˈmen/ /a.ɣɾaˌðo.zaˈment/ /ə.ɣɾəˌðo.zəˈmen/ /ə.ɣɾəˌðo.zəˈment/ (adv)
affablement

agradós /a.ɣɾaˈðos/ /ə.ɣɾəˈðos/ (adj, masc)
affable

agrair /a.ɣɾaˈi/ /a.ɣɾaˈiɾ/ (v)
remercier

agrament /ˌa.ɣɾaˈmen/ /ˌa.ɣɾaˈment/ /ˌa.ɣɾəˈmen/ /ˌa.ɣɾəˈment/ (adv)
aigrement

agranar /a.ɣɾaˈna/ /a.ɣɾaˈnaɾ/ /ə.ɣɾəˈna/ (v)
agrainer
  Escampar gra d'aliment per als animals.

agrari /aˈɣɾa.ɾi/ /əˈɣɾa.ɾi/ (adj, masc)
agraire

agrassot /a.ɣɾaˈsɔt/ /ə.ɣɾəˈsɔt/ (n, masc)
verjus

agraïment /a.ɣɾa.iˈmen/ /a.ɣɾa.iˈment/ /ə.ɣɾə.iˈmen/ /ə.ɣɾə.iˈment/ (n, masc)
remerciement

agre /ˈa.ɣɾe/ /ˈa.ɣɾə/ (adj, masc)
aigre

agredir /a.ɣɾeˈði/ /a.ɣɾeˈðiɾ/ /ə.ɣɾəˈði/ (v)
agresser

agredolç /ˌa.ɣɾeˈðoɫs/ /ˌa.ɣɾəˈðoɫs/ (adj, masc)
aigre-doux

agregar /a.ɣɾeˈɣa/ /a.ɣɾeˈɣaɾ/ /ə.ɣɾəˈɣa/ (v)
agréger
  Afegir, unint o ajuntant unes persones o coses a altres.
  Destinar a alguna persona a un cos o oficina, però sense donar-li plaça efectiva.

agregat /a.ɣɾeˈɣat/ /ə.ɣɾəˈɣat/ (n, masc)
ensemble
  Conjunt de coses o persones unides.
attaché
  Funcionari adjunt a una plaça fixa.

agrejar /a.ɣɾeˈd͡ʒa/ /a.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /a.ɣɾeˈʒa/ /ə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /ə.ɣɾəˈʒa/ (v)
aigrelet

agressiu /a.ɣɾeˈsiw/ /ə.ɣɾəˈsiw/ (adj, masc)
agressif

agressivament /a.ɣɾeˌsi.vaˈment/ /a.ɣɾeˌsi.βaˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈmen/ /ə.ɣɾəˌsi.vəˈment/ /ə.ɣɾəˌsi.βəˈmen/ (adv)
agressivement

agressivitat /a.ɣɾe.si.viˈtat/ /a.ɣɾe.si.βiˈtat/ /ə.ɣɾə.si.viˈtat/ /ə.ɣɾə.si.βiˈtat/ (n, fem)
agressivité

agressió /a.ɣɾe.siˈo/ /ə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
agression

agressor /a.ɣɾeˈso/ /a.ɣɾeˈsoɾ/ /ə.ɣɾəˈso/ (n, masc)
agresseur

agrest /aˈɣɾest/ /əˈɣɾest/ (adj, masc)
agreste

agreujar /a.ɣɾewˈd͡ʒa/ /a.ɣɾewˈd͡ʒaɾ/ /ə.ɣɾəwˈʒa/ (v)
aggraver
  Fer tornar més greu una situació.
offenser
  Causar un greuge a una persona, ferir-la en l'honor.

agricultor /a.ɣɾi.kuɫˈto/ /a.ɣɾi.kuɫˈtoɾ/ /ə.ɣɾi.kuɫˈto/ (n, masc)
agriculteur

agricultura /a.ɣɾi.kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
agriculture

agrimensor /a.ɣɾi.menˈso/ /a.ɣɾi.menˈsoɾ/ /ə.ɣɾi.mənˈso/ (n, masc)
arpenteur

agrir /aˈɣɾi/ /aˈɣɾiɾ/ /əˈɣɾi/ (v)
aigrir

agrisar /a.ɣɾiˈza/ /a.ɣɾiˈzaɾ/ /ə.ɣɾiˈza/ (v)
grisonner

agro- (prefix)
agro-

agroalimentari /ˌa.ɣɾo.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ /ˌa.ɣɾu.ə.ɫi.mənˈta.ɾi/ (adj, masc)
agroalimentaire

agroflació /ˌa.ɣɾo.fɫa.siˈo/ /ˌa.ɣɾo.fɫə.siˈo/ /ˌa.ɣɾu.fɫə.siˈo/ (n, fem)
agflation

agronomia /a.ɣɾo.noˈmi.a/ /ə.ɣɾo.noˈmi.ə/ /ə.ɣɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
agronomie

agror /aˈɣɾo/ /aˈɣɾoɾ/ /əˈɣɾo/ (n, fem)
âcreté

agroturisme /ˌa.ɣɾo.tuˈɾiz.me/ /ˌa.ɣɾo.tuˈɾiz.mə/ /ˌa.ɣɾu.tuˈɾiz.mə/ (n, masc)
tourisme rural

agrumollar /a.ɣɾu.moˈʎa/ /a.ɣɾu.moˈʎaɾ/ /ə.ɣɾu.moˈʎa/ /ə.ɣɾu.muˈʎa/ (v)
grumeler

agrupació /a.ɣɾu.pa.siˈo/ /ə.ɣɾu.pə.siˈo/ (n, fem)
groupement

agrupament /a.ɣɾu.paˈmen/ /a.ɣɾu.paˈment/ /ə.ɣɾu.pəˈmen/ /ə.ɣɾu.pəˈment/ (n, masc)
groupement
  Acció i efecte d'agrupar o agrupar-se.
regroupement
  (rugbi) Conjunt de jugadors de tots dos equips agafats entre ells de manera espontània al voltant de la pilota.

agrupament flexible (n, masc)
groupement flexible

agrupar /a.ɣɾuˈpa/ /a.ɣɾuˈpaɾ/ /ə.ɣɾuˈpa/ (v)
grouper

agrícola /aˈɣɾi.ko.ɫa/ /əˈɣɾi.ko.ɫə/ /əˈɣɾi.ku.ɫə/ (adj)
agricole

agrònom /aˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.nom/ /əˈɣɾɔ.num/ (n, masc)
agronome

aguait /aˈɣwajt/ /əˈɣwajt/ (n, masc)
guet
  Acció d'aguaitar.
affût
  Parany, emboscada.

aguaitar /a.ɣwajˈta/ /a.ɣwajˈtaɾ/ /ə.ɣwəjˈta/ (v)
guetter

aguant /aˈɣu.an/ /aˈɣu.ant/ /aˈɣwan/ /aˈɣwant/ /əˈɣu.ən/ /əˈɣu.ənt/ /əˈɣwan/ /əˈɣwant/ (n, masc)
force
  Fortalesa o vigor per resistir.
tolérance
  Sofriment, paciència.

aguantar /a.ɣwanˈta/ /a.ɣwanˈtaɾ/ /ə.ɣwənˈta/ (v)
supporter
  Sofrir, tolerar, generalment coses greus o molestes.
soutenir
  Sostenir, mantenir alguna cosa en l'estat en que es troba.
tenir
  (pronominal) Afirmar-se o assegurar-se per no caure.
contenir
  (pronominal) Contenir-se, reprimir-se.

aguar /a.ɣuˈa/ /a.ɣuˈaɾ/ /ə.ɣuˈa/ (v)
aiguiser

aguardar /a.gwaɫˈda/ /a.ɣwarˈða/ /a.ɣwaɾˈða/ /a.ɣwaɾˈðaɾ/ /ə.ɣwərˈda/ /ə.ɣwəɾˈða/ (v)
espérer
  (arcaisme, valencià, alguerès) Esperar alguna cosa.
attendre
  (arcaisme, alguerès) Esperar que vingui algú.

agudament /aˌɣu.ðaˈmen/ /aˌɣu.ðaˈment/ /əˌɣu.ðəˈmen/ /əˌɣu.ðəˈment/ (adv)
aigument

agudesa /a.ɣuˈðe.za/ /ə.ɣuˈðə.zə/ /ə.ɣuˈðɛ.zə/ (n, fem)
acuité

aguditzar /a.ɣu.ðiˈd͡za/ /a.ɣu.ðiˈza/ /a.ɣu.ðiˈzaɾ/ /ə.ɣu.ðiˈd͡za/ (v)
aggraver
  Fer agut.
  (pronominal) Fer-se agut.

aguerrir /a.ɣeˈri/ /a.ɣeˈriɾ/ /ə.ɣəˈri/ (v)
aguerrir

agulla /aˈu.ʎa/ /aˈɣu.ʎa/ /əˈɣu.jə/ /əˈɣu.ʎə/ /ˈɡu.jə/ (n, fem)
aiguille
  Barreta punxeguda de metall, de fusta o d'os amb un ull per on es passa el fil, corda, etc., amb la qual es cus, teixeix o broda.
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Belone belone)

agulla d'estendre (n, fem)
pince à linge

agulla de cap (n, fem)
épingle

agulla del paladar (n, fem)
marlin de la Méditerranée

agulla imperial (n, fem)
aiguille voyeuse

agulla tonyinera (n, fem)
balaou atlantique

agullada /a.ɣuˈʎa.ða/ /ə.ɣuˈja.ðə/ /ə.ɣuˈʎa.ðə/ (n, fem)
petit squale-chagrin
  Espècie de tauró ovovivípar que viu a uns 200 metres de profunditat en aigües continentals de l’Índic, l’Atlàntic oriental i el Carib (Centrophorus uyato).

agullat /a.ɣuˈʎat/ /ə.ɣuˈʎat/ (n, masc)
aiguillat commun

agullat xato (n, masc)
aiguillat coq

agulleta d'alguer (n, fem)
syngnathe aiguille

agulleta de riu (n, fem)
petite aiguille de mer

agulleta espinosa (n, fem)
anguille vesarde

agullonar /a.ɣu.ʎoˈna/ /a.ɣu.ʎoˈnaɾ/ /ə.ɣu.juˈna/ /ə.ɣu.ʎoˈna/ /ə.ɣu.ʎuˈna/ (v)
aiguillonner
  Punxar amb l'agulló.
  Instigar a algú per fer alguna cosa.

agulló /a.ɣuˈʎo/ /ə.ɣuˈjo/ /ə.ɣuˈʎo/ (n, masc)
aiguillon
  (figuradament) Estímul, incitació a obrar.

agusar /a.ɣuˈza/ /a.ɣuˈzaɾ/ (v)
aiguisser

agut /əˈɣut/ (adj, masc)
aigu

agà /aˈɣa/ /əˈɣa/ (n, masc)
agha

agència /aˈd͡ʒɛn.si.a/ /aˈʒɛn.si.a/ (n, masc)
agence

agència d'avaluació de la qualitat (n, fem)
agence pour l'assurance de la qualité

agència de viatges (n, fem)
agence de voyages

ahir /aˈi/ /aˈiɾ/ (adv)
hier
  En el dia antecedent i immediat al dia en què es parla, és a dir, al dia d'avui.
  Poc temps fa, fa poc, poc ha.

ai /ˈaj/ (Interjection)
aïe

ai las (Interjection)
hélas

aibofòbia /aj.boˈfɔ.bi.a/ /əj.boˈfɔ.bi.ə/ /əj.buˈfɔ.bi.ə/ /əj.βuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
eibohphobie

aigua /ˈaj.ɣwə/ /ˈal.ɡwa/ (n, fem)
eau
  (no comptable) Líquid format per molècules que contenen un àtom d'oxigen i dos d'hidrogen.

aigua oxigenada (n, fem)
eau oxygénée

aiguacuit /ˌaj.ɣwaˈkujt/ /ˌaj.ɣwəˈkujt/ (n, masc)
colle animale

aigualir /aj.ɣwaˈɫi/ /aj.ɣwaˈɫiɾ/ /əj.ɣwəˈɫi/ (v)
mouiller

aigualit /aj.ɣwaˈɫit/ /əj.ɣwəˈɫit/ (adj, masc)
aqueux
  Barrejat amb aigua.

aiguamans /ˌaj.ɣwaˈmans/ /ˌaj.ɣwəˈmans/ (n, masc)
aiguière
  Recipient per rentar-se les mans.

aiguamarina /ˌaj.ɣwə.məˈɾi.nə/ (n, fem)
aigue-marine

aiguamoll /ˌaj.ɣwaˈmɔʎ/ (n, masc)
marécage, marais

aiguanaf /ˌaj.ɣwaˈnaf/ /ˌaj.ɣwəˈnaf/ (n, masc)
eau de fleurs d'oranger

aiguardent /ˌaj.ɣwarˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðen/ /ˌaj.ɣwaɾˈðent/ /ˌaj.ɣwərˈðen/ /ˌaj.ɣwəɾˈðent/ (n, masc)
eau-de-vie

aiguarràs /ˌaj.ɣwaˈras/ (n, masc)
essence de térébenthine

aiguat /ajˈɣwat/ (n, masc)
averse

aigües /ˈa.wi.es/ /ˈaј.ɣos/ /ˈaј.ɣwes/ /ˈaј.ɣwəs/ /ˈaј.ɣəs/ (n, fem)
eaux
  Zona marítima.
eau
  Brillantor de les pedres precioses i certs materials.

ailant /ajˈɫan/ /ajˈɫant/ /əjˈɫan/ /əjˈɫant/ (n, masc)
ailante

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ (adj)
aymara
  Relatiu al poble dels aimares, la seva cultura o la llengua.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ (n, masc)
aymara
  Llengua ameríndia de l'altiplà entre Bolívia, Perú i Xile.

aimara /ajˈma.ɾa/ /əjˈma.ɾə/ (n, neut)
Aymara, aymara
  Natural d'un poble de la conca del llac Titicaca, a l'Amèrica del Sud.

aimia /ajˈmi.a/ /əjˈmi.ə/ (n, fem)
bien-aimée

ain /ˈajn/ (n, fem)
aïn

aire /ˈaj.ɾe/ (Interjection)
à la volée
  (pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que jugui la pilota de volea.

aire /ˈaj.ɾe/ (n, masc)
air
  (normalment no comptable) Gasos de l’atmosfera.

aire condicionat (n, masc)
air conditionné

airejar /aj.ɾeˈd͡ʒa/ /aj.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /aj.ɾeˈʒa/ /əj.ɾəˈd͡ʒa/ /əj.ɾəˈʒa/ (v)
aérer

airosament /ajˌɾo.zaˈmen/ /ajˌɾo.zaˈment/ /əjˌɾo.zəˈmen/ /əjˌɾo.zəˈment/ (adv)
gracieusement

airós /ajˈɾos/ /əjˈɾos/ (adj, masc)
aéré

aiurveda /a.iwrˈβɛ.ða/ /a.iwɾˈvɛ.ða/ /a.iwɾˈβɛ.ðɛ/ /ə.iwrˈbɛ.ðə/ /ə.iwɾˈvɛ.ðə/ (n, masc)
ayurveda

aiurvèdic /a.iwrˈβɛ.ðik/ /a.iwɾˈvɛ.ðik/ /a.iwɾˈβɛ.ðik/ /ə.iwrˈbɛ.ðik/ /ə.iwɾˈvɛ.ðik/ (adj, masc)
ayurvédique

aixa /ˈa.ʃa/ /ˈa.ʃə/ /ˈaj.ʃa/ (n, fem)
herminette

aixada /ajˈʃa.ða/ /aˈʃa.ða/ /əˈʃa.ðə/ (n, fem)
houe

aixafar /a.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfa/ /aj.ʃaˈfaɾ/ /ə.ʃəˈfa/ (v)
écrasser
  Pressionar sobre alguna cosa fins a destruir-la, generalment en sentit de dalt cap a baix, per exemple fent la força amb un peu.
fouler, écrasser
  Quedar una persona amb desànim per continuar amb una disputa.

aixamfranar /a.ʃaɱ.fɾaˈna/ /aj.ʃaɱ.fɾaˈna/ /aj.ʃaɱ.fɾaˈnaɾ/ /ə.ʃəɱ.fɾəˈna/ (v)
chanfreiner

aixecament /a.ʃe.kaˈmen/ /aj.ʃe.kaˈmen/ /aj.ʃe.kaˈment/ /ə.ʃə.kəˈmen/ /ə.ʃə.kəˈment/ (n, masc)
levée

aixecar /a.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈka/ /aj.ʃeˈkaɾ/ /ə.ʃeˈka/ /ə.ʃəˈka/ (v)
lever
  Separar una cosa del lloc on reposava, elevant-la.

aixella /ajˈʃe.ʎa/ /aˈʃe.ʎa/ (n, fem)
aisselle

aixeta /ajˈʃe.ta/ /aˈʃe.ta/ /əˈʃə.tə/ /əˈʃɛ.tə/ (n, fem)
robinet
  Vàlvula a l’extrem d’una conducció, o a l’orifici d’un recipient, per a regular manualment la sortida del líquid.

aixetes /ajˈʃɛ.tes/ /əˈʃə.təs/ /əˈʃɛ.təs/ (n, fem)
robinetterie
  Botiga o secció d'una ferreteria on venen aixetes i accessoris.

aixina /ajˈʃi.na/ /aˈʃi.na/ /əˈʃi.nə/ (adv)
ainsi
  Així, d'aquesta manera.

aixoplugar /a.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣa/ /aj.ʃo.pɫuˈɣaɾ/ /ə.ʃo.pɫuˈɣa/ /ə.ʃu.pɫuˈɣa/ (v)
abriter

aixovar /a.ʃuˈβaɾ/ /aj.ʃoˈvaɾ/ /aj.ʃoˈβa/ /ə.ʃoˈva/ /ə.ʃuˈva/ (n, masc)
trousseau

així /ajˈʃi/ /aˈʃi/ (adv)
ainsi
  D’aquesta manera.
  De la mateixa manera, en conseqüència.

així així (adv)
comme çi comme ça

així mateix /ajˌʃi /aˌʃi (adv)
ainsi

així que (conjunction)
aussitôt

això /ajˈʃɔ/ /aˈʃɔ/ /əˈʃɔ/ (pronoun)
ça

això rai /ajˌʃɔ /aˌʃɔ /əˌʃɔ (Interjection)
ce [[n']]est pas problème

ajaçar /a.d͡ʒaˈsa/ /a.d͡ʒaˈsaɾ/ /a.ʒaˈsa/ /ə.ʒəˈsa/ (v)
étendre
  (pronominal) Ajaure’s en el jaç, per descansar o dormir.

ajeure /aˈd͡ʒɛw.ɾe/ /aˈʒɛw.ɾe/ /əˈʒɛw.ɾə/ (v)
étendre
  Abaixar fins a estendre en terra el que estava dret.
  (pronominal) Posar-se al llit.
verser
  Inclinar el blat per causa de la pluja.
conformer
  (pronominal) Subjectar-se a la voluntat d'altri.

ajornar /a.d͡ʒoɾˈna/ /a.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /a.ʒorˈna/ /ə.ʒoɾˈna/ /ə.ʒurˈna/ (v)
ajourner
  Posposar, traslladar per més endavant una tasca o esdeveniment

ajuda /aˈʒu.ða/ /əˈʒu.ðə/ (n, fem)
aide
  Cosa que serveix per ajudar.
  (medicina) Ènema, lavativa.
  (basquetbol) Suport tàctic d'un o més jugadors a un company d'equip en situació de defensa.
aide, secours
  (antigament) Socors, favor.

ajuda pedagògica (n, fem)
aide pédagogique

ajudant /a.d͡ʒuˈðan/ /a.d͡ʒuˈðant/ /a.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðan/ /ə.ʒuˈðant/ (n, masc)
aide
  Persona la feina de la qual és ajudar un altre professional, auxiliar.

ajudant d'anotador (n, masc)
aide marqueur

ajudar /a.d͡ʒuˈða/ /a.d͡ʒuˈðaɾ/ /a.ʒuˈða/ (v)
aider

ajuntament /a.d͡ʒun.taˈmen/ /a.d͡ʒun.taˈment/ /a.ʒun.taˈmen/ /ə.ʒun.təˈmen/ /ə.ʒun.təˈment/ (n, masc)
mairie, hôtel de ville
  Edifici principal on es troba l'òrgan que governa un municipi.

ajuntar /a.d͡ʒunˈta/ /a.d͡ʒunˈtaɾ/ /a.ʒunˈta/ /ə.ʒunˈta/ (v)
joindre
  Unir unes coses amb altres.
joindre, assembler
  En alguns oficis mecànics, ajustar, unir, fer venir bé les peces que entren en una obra.
associer
  (pronominal) Acompanyar-se, anar amb algú.
  (pronominal) amistançar-se

ajupir /a.d͡ʒuˈpiɾ/ /a.ʒuˈpi/ /ə.ʒuˈpi/ (v)
s'accroupir
  Inclinar molt el cos envers el terra.
  (pronominal) Abaixar-se doblegant les cames.
  (pronominal, rugbi) Doblegar, els jugadors de la primera línia, el tronc i els genolls en formar una melé ordenada per poder avançar o resistir l'empenta de l'equip adversari.

ajustar /a.d͡ʒusˈta/ /a.d͡ʒusˈtaɾ/ /a.ʒusˈta/ /ə.ʒusˈta/ (v)
ajuster, régler
  Igualar una cosa amb altra, arreglar-la, acomodar-la, fer-la venir bé.
régler
  Arreglar alguna cosa a allò que és just.
traiter
  Concertar, capitular, concordar alguna cosa com el casament, la pau, les diferències o els plets.
marchander
  Convenir en el preu d'alguna cosa.
pousser
  Tancar la porta o finestra però sense girar la clau o posar els baldons.

ajusticiar /a.d͡ʒus.ti.siˈa/ /a.d͡ʒus.ti.siˈaɾ/ /a.ʒus.ti.siˈa/ /ə.ʒus.ti.siˈa/ (v)
exécuter

al /aɫ/ (contraction)
au
  Contracció entre la preposició a i l'article el.

al capdavall /aɫˌkab.daˈvaʎ/ /aɫˌkab.daˈβaʎ/ /əɫˌkab.dəˈvaʎ/ /əɫˌkab.dəˈβaʎ/ (adv)
tout en bas
  A la part inferior, la més baixa.
enfin
  Finalment, després de superats tots els obstacles i temences.

al capdavant /aɫˌkab.daˈvant/ /aɫˌkab.daˈβan/ /əɫˌkab.dəˈvan/ /əɫˌkab.dəˈvant/ /əɫˌkab.dəˈβan/ (adv)
en tête

al dente /aɫˈden.te/ /aɫˈdɛn.te/ (adv)
al dente

al detall /aɫ.deˈtaʎ/ /əɫ.dəˈtaʎ/ (adv)
au détail

al primer foscant (adv)
à la nuit tombante

al primer toc (adv)
au premier touché

al voltant (adv)
alentour

ala /ˈa.ɫa/ (n, fem)
aile
  Cadascuna de les dues extremitats dels ocells, dels ratpenats, de molts insectes i d'alguns rèptils prehistòrics, situades als costats del cos i que en la majoria de casos serveixen per a volar. Cal destacar en el cas dels insectes que acostumen a tenir més d'un parell d'ales.
  Cadascuna de les dues peces planes que van a banda i banda del cos de l'avió i que serveixen per estabilitzar el vol. Si en comptes de dues peces n'hi ha una sola també s'anomena ala (l'ala superior dels biplans, etc).
  Part lateral o auxiliar d'una construcció.
  Part d'un barret que el rodeja de forma horitzontal per la base de forma més o menys plana i que serveix per defensar al seu usuari de les inclemències del temps i dels rajos del sol.
  (futbol) Cadascuna de les dues parelles de jugadors formades per l'extrem i l'interior d'un mateix costat del camp de joc.

ala /ˈa.ɫa/ (n, neut)
ailier
  (basquetbol, hoquei sobre gel) Jugador que en la fase d'atac se situa en una zona lateral de la pista de joc.

ala dreta (n, fem)
aile droite

ala esquerra (n, fem)
aile gauche

ala obert (n, masc)
ailier éloigné

ala tancat (n, masc)
ailier rapproché

alabama /a.ɫaˈba.ma/ /ə.ɫəˈβa.mə/ (n, masc)
alabama

alabastre /ə.ɫəˈβas.tɾə/ (n, masc)
albâtre
  Varietat de guix microcristal·lí compacte, blanc i translúcid, usat en escultura i ornamentació.

alabatre /ˌa.ɫaˈba.tɾe/ /ˌa.ɫəˈβa.tɾə/ (v)
battre

alacantí /ə.ɫə.kənˈti/ (adj, masc)
alicantin
  Originari, pertanyent o relatiu a Alacant (l'Alacantí).

alacantí /ə.ɫə.kənˈti/ (n, masc)
Alicantin
  Natural d'Alacant (l'Alacantí).

alambinar /a.ɫam.biˈna/ /a.ɫam.biˈnaɾ/ /ə.ɫəm.biˈna/ (v)
distiller
  Destil·lar els licors amb l'alambí.
alambiquer
  Examinar atentament alguna cosa, com paraula, escrit o acció, fins apurar el seu vertader sentit, mèrit o utilitat.

alambí /a.ɫamˈbi/ /ə.ɫəmˈbi/ (n, masc)
alambic

alamànic /a.ɫaˈma.nik/ /ə.ɫəˈma.nik/ (n, masc)
alémanique

alarma /aˈɫaɾ.ma/ /əˈɫar.mə/ (n, fem)
alarme
  Missatge d'avís que hom dona quan es detecta un perill: incendis, atac de l'enemic, etc.

alarmant /a.ɫarˈman/ /a.ɫaɾˈman/ /a.ɫaɾˈmant/ /ə.ɫərˈman/ /ə.ɫəɾˈmant/ (adj)
alarmant

alarmar /a.ɫarˈma/ /a.ɫaɾˈma/ /a.ɫaɾˈmaɾ/ /ə.ɫərˈma/ (v)
alarmer

alat /aˈɫat/ /əˈɫat/ (adj, masc)
ailé

alatxa /aˈɫa.t͡ʃa/ /əˈɫa.t͡ʃə/ (n, fem)
allache

alatzà /a.ɫaˈd͡za/ /ə.ɫəˈd͡za/ (adj, masc)
alezan

alba /ˈaw.βə/ /ˈaɫ.ba/ /ˈaɫ.βə/ (n, fem)
aube
  Primera llum que es descobreix per orient abans d'eixir el sol.
  Vestidura de tela blanca que sacerdots, diaques i subdiaques es posen sobre el seu propi hàbit i l'amit per a celebrar el sant ofici de la missa i altres oficis divins.
peuplier, ouvrant
  Arbre d'uns vint a vint-i-cinc peus d'alçada, d'escorça blanquinosa i fulles de color verd clar. Creix en poc temps i la seva fusta, què és blanca i lleugera, triga molt a podrir-se dins de l'aigua (Populus alba).

albada /aɫˈβa.ða/ /əɫˈβa.ðə/ (n, fem)
matin

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ (adj, masc)
albanais
  Relatiu a Albània

albanès /əɫ.bəˈnəs/ /əɫ.bəˈnɛs/ (n, masc)
albanais
  (només en singular) Llengua parlada a Albània, el Kosovo i a zones de Macedònia.

albarda /aɫˈbaɾ.ða/ /əɫˈβar.də/ (n, fem)
bât
  Guarniment principal de les bèsties de càrrega.

albardanejar /aɫ.baɾ.ða.neˈd͡ʒaɾ/ /aɫ.βar.ða.neˈʒa/ /aɫ.βaɾ.ða.neˈd͡ʒa/ /əɫ.bər.ðə.nəˈʒa/ /əɫ.bəɾ.ðə.nəˈd͡ʒa/ /əɫ.βər.də.nəˈʒa/ (v)
bouffonner

albardaneria /aɫ.baɾ.ða.neˈɾi.a/ /əɫ.βər.də.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
arlequinade

albardar /aɫ.baɾˈðaɾ/ /aɫ.βarˈða/ /aɫ.βaɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ (v)
bâter
  (valencià, tortosí) Posar l'albarda a l'animal.
enjôler
  (central) Enganyar, engalipar.

albardà /aɫ.baɾˈða/ /əɫ.βərˈda/ (n, masc)
bouffon
  Bufó, truà.
parasite
  (antic) Que viu de gorra.
comédien
  (antic) Comediant.

albarinyo /aɫ.baˈɾi.ɲo/ /əɫ.bəˈɾi.ɲo/ /əɫ.bəˈɾi.ɲu/ /əɫ.βəˈɾi.ɲu/ (n, masc)
alvarinho

albatros /aɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾos/ /əɫˈba.tɾus/ /əɫˈβa.tɾus/ (n, masc)
albatros

albercoc /əɫ.βərˈkɔk/ (n, masc)
abricot, abricotier

albercoquer /aɫ.βer.koˈke/ /aɫ.βeɾ.koˈke/ /əɫ.bər.kuˈke/ /əɫ.bəɾ.koˈke/ /əɫ.βər.kuˈke/ (n, masc)
abricotier

albereda /aɫ.beˈɾe.ða/ /əɫ.bəˈɾə.ðə/ /əɫ.bəˈɾɛ.ðə/ /əɫ.βəˈɾɛ.ðə/ (n, fem)
peupleraie

alberg /aɫˈbɛɾk/ /əɫˈβɛrk/ (n, masc)
auberge

alberg de joventut (n, masc)
auberge de jeunesse

albergar /aɫ.beɾˈɣaɾ/ /aɫ.βerˈɣa/ /aɫ.βeɾˈɣa/ /əɫ.βərˈɡa/ (v)
loger

alberguer /aɫ.beɾˈɣeɾ/ /aɫ.βerˈɣe/ /əɫ.βərˈɡe/ (n, masc)
aubergiste

alberguista /aɫ.beɾˈɣis.ta/ /aɫ.beɾˈɣis.te/ /əɫ.βərˈɡis.tə/ (n, neut)
adhérent

albergínia /aw.βerˈʒi.ni.a/ /aɫ.βerˈʒi.ni.a/ /u.βərˈʒi.ni.ə/ /əw.βərˈʒi.ni.ə/ /əɫ.βərˈʒi.ni.ə/ (n, fem)
aubergine

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ (adj, masc)
albigeois
  Relatiu o pertanyent a Albi (Llenguadoc).

albigès /aɫ.biˈd͡ʒes/ /aɫ.βiˈʒes/ /əɫ.biˈʒəs/ /əɫ.biˈʒɛs/ /əɫ.βiˈʒɛs/ (n, masc)
Albigeois
  Persona que habita o és originària d'Albi (Llenguadoc).

albinisme /aɫ.biˈniz.me/ /əɫ.βiˈniz.mə/ (n, masc)
albinisme

albir /aɫˈbiɾ/ /əɫˈβir/ (n, masc)
arbitre

albirar /aɫ.biˈɾaɾ/ /aɫ.βiˈɾa/ (v)
conjecturer
  Imaginar una cosa com és.
distinguer
  Veure confusament alguna cosa perquè està molt lluny.

albor /aɫˈboɾ/ /aɫˈβo/ /əɫˈβo/ (n, masc)
ablette
  Peix blanquinós del gènere Alburnus.

albufera /aɫ.buˈfe.ɾa/ /əɫ.βuˈfe.ɾə/ (n, fem)
lagune

albugínia /aɫ.βuˈd͡ʒi.ni.a/ /əɫ.βuˈʒi.ni.ə/ (n, fem)
albuginée

alburn /aɫˈbuɾn/ /əɫˈβurn/ (n, masc)
ablette

albúmina /aɫˈbu.mi.na/ /əɫˈβu.mi.nə/ (n, fem)
albumine

alcalde /arˈkaɫ.de/ /aɫˈkaɫ.de/ /ərˈkaɫ.də/ /əɫˈkaɫ.də/ (n, neut)
maire

alcaldia /aɫ.kaɫˈdi.a/ (n, fem)
mairie

alcalinitzar /aɫ.ka.ɫi.niˈd͡za/ /aɫ.ka.ɫi.niˈza/ /aɫ.ka.ɫi.niˈzaɾ/ (v)
alcaliniser

alcaloide /aɫ.kaˈɫɔj.ðe/ /əɫ.kəˈɫɔj.ðə/ (n, masc)
alcaloïde

alcalosi /aɫ.kaˈɫɔ.zi/ /əɫ.kəˈɫɔ.zi/ (n, fem)
alcalose

alcalí /aɫ.kaˈɫi/ /əɫ.kəˈɫi/ (adj, masc)
alcalin

alcavot /aɫ.kaˈvɔt/ /aɫ.kaˈβɔt/ /əɫ.kəˈvɔt/ /əɫ.kəˈβɔt/ (n, masc)
entremetteur

alció /aɫ.siˈo/ /əɫ.siˈo/ (n, masc)
martin-pêcheur

alcofoll /aɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.koˈfoʎ/ /əɫ.kuˈfoʎ/ (n, masc)
khôl

alcofollar /aɫ.ko.foˈʎa/ /aɫ.ko.foˈʎaɾ/ /əɫ.ko.foˈʎa/ /əɫ.ku.fuˈʎa/ (v)
treindre

alcohol /aɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.koˈɔɫ/ /əɫ.kuˈɔɫ/ (n, masc)
alcool

alcoholisme /aɫ.ko.oˈɫiz.me/ /əɫ.ko.oˈɫiz.mə/ /əɫ.ku.uˈɫiz.mə/ (n, masc)
alcoolisme

alcoholitzar /aɫ.ko.o.ɫiˈd͡za/ /aɫ.ko.o.ɫiˈza/ /aɫ.ko.o.ɫiˈzaɾ/ /əɫ.ko.o.ɫiˈd͡za/ /əɫ.ku.u.ɫiˈd͡za/ (v)
alcooliser

alcoholèmia /aɫ.ko.oˈɫɛ.mi.a/ /əɫ.ko.oˈɫɛ.mi.ə/ /əɫ.ku.uˈɫɛ.mi.ə/ (n, fem)
alcoolémie

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ (adj, masc)
alcoolique
  Relatiu a l’alcohol.
  Relatiu a l’alcoholisme.

alcohòlic /aɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.koˈɔ.ɫik/ /əɫ.kuˈɔ.ɫik/ (n, masc)
alcoolique
  Persona addicta a l’alcohol, que pateix alcoholisme.

alcova /aɫˈkɔ.va/ /aɫˈkɔ.βa/ /aɫˈkɔ.βɔ/ /əɫˈkɔ.və/ /əɫˈkɔ.βə/ (n, fem)
alcôve

alcàsser /aɫˈka.seɾ/ /əɫˈka.sər/ (n, masc)
alcazar
  (històric) Palau fortificat de l’Àndalus.

aldarull /aɫ.daˈɾuʎ/ /əɫ.dəˈɾuʎ/ (n, masc)
vacarme

aldehid /aɫ.deˈit/ /əɫ.dəˈit/ (n, masc)
aldéhyde

aleatori /a.ɫe.aˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
aléatoire

aleatòriament /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /a.ɫe.aˌtɔ.ɾi.aˈment/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈmen/ /ə.ɫe.əˌtɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
aléatoirement

alegrar /a.ɫeˈɣɾa/ /a.ɫeˈɣɾaɾ/ /ə.ɫəˈɣɾa/ (v)
égayer
  Causar alegria.
  (pronominal) Rebre o sentir alegria.
jouir
  (pronominal) Gaudir d'alguna cosa.

alegre /aˈɫe.ɣɾe/ /əˈɫe.ɣɾə/ (adj)
joyeux
  Que expressa joia pel fet d'estar viu.
joyeux, gai, gris
  Que causen alegria per la seva vista, agradable
vif
  colors vius i agradables a la vista
heureux
  faust, feliç, favorable

alegrement /aˌɫe.ɣɾeˈmen/ /aˌɫe.ɣɾeˈment/ /əˌɫe.ɣɾəˈmen/ /əˌɫe.ɣɾəˈment/ (adv)
gaiement

alegria /a.ɫeˈɣɾi.a/ (n, fem)
gaieté, joie
  Sentiment de plaer que neix generalment d'una viva satisfacció de l'ànima i es manifesta amb signes exteriors.
sésame
  Sèsam.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ (adj, masc)
allemand
  Relatiu o pertanyent a Alemanya, als seus habitants o a la llengua alemanya.

alemany /a.ɫeˈmaɲ/ (n, masc)
Allemand, allemand
  Natural d'Alemanya o del poble de llengua alemanya.

alena /aˈɫe.na/ /əˈɫɛ.nə/ (n, fem)
alène

alenada /a.ɫeˈna.ða/ /ə.ɫəˈna.ðə/ (n, fem)
souffle
  Expiració forta d’alè.

alenar /a.ɫeˈna/ /a.ɫeˈnaɾ/ /ə.ɫəˈna/ (v)
respirer

alentir /a.ɫenˈti/ /a.ɫenˈtiɾ/ /ə.ɫənˈti/ (v)
ralentir

aler dret (n, masc)
ailier droit

aler esquerre (n, masc)
ailier gauche

aler pivot (n, masc)
pivot en avant

alerta /aˈɫɛr.ta/ /aˈɫɛɾ.ta/ /aˈɫɛɾ.tɛ/ /əˈɫɛr.tə/ (n, fem)
alerte

alertar /a.ɫerˈta/ /a.ɫeɾˈta/ /a.ɫeɾˈtaɾ/ /ə.ɫərˈta/ (v)
alerter

aleró /a.ɫeˈɾo/ /ə.ɫəˈɾo/ (n, masc)
aileron
  Ala d’aviram desplomada per al seu consum.
  (aeronàutica) Peça mòbil i maniobrable de l’ala d’un avió.
becquet
  (automobilisme) Peça en la part posterior de la carrosseria per fer-lo més aerodinàmic.

aleta /aˈɫe.ta/ /əˈɫə.tə/ /əˈɫɛ.tə/ (n, fem)
nageoire, palme
  Extremitat dels peixos que mouen per impulsar-se o per estabilitzar la seva posició.

aletejar /a.ɫe.teˈd͡ʒa/ /a.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /a.ɫe.teˈʒa/ /ə.ɫə.təˈd͡ʒa/ /ə.ɫə.təˈʒa/ (v)
battre

aleuta /aˈɫɛw.ta/ /aˈɫɛw.tɛ/ /əˈɫɛw.tə/ (adj)
aléoute
  Relatiu o pertanyent a les illes Aleutianes, als seus habitants o a la seva llengua, incloent-hi la península d'Alaska.

aleuta /aˈɫɛw.ta/ /aˈɫɛw.tɛ/ /əˈɫɛw.tə/ (n, neut)
Aléoute
  Natural de les illes Aleutianes o del poble originari.
aléoute
  (masculí singular) Llengua parlada a les illes Aleutianes i a la península d’Alaska, una branca de la família esquimoalèutica.

aleví /a.ɫeˈvi/ /a.ɫeˈβi/ /ə.ɫəˈvi/ /ə.ɫəˈβi/ (n, masc)
alevin
  Larva de peix.

alfabet /aɫ.faˈbet/ (adj, masc)
alphabète

alfabet /aɫ.faˈbet/ (n, masc)
alphabet

alfabetisme funcional (n, masc)
alphabétisme fonctionnel

alfabetisme matemàtic (n, masc)
numératie

alfabetització /aɫ.fa.βe.ti.d͡za.siˈo/ /aɫ.fa.βe.ti.za.siˈo/ /əɫ.fə.βə.tid.zə.siˈo/ (n, fem)
alphabétisation

alfabetització digital (n, fem)
alphabétisation électronique

alfabetitzar /aɫ.fa.be.tiˈzaɾ/ /aɫ.fa.βe.tiˈd͡za/ /aɫ.fa.βe.tiˈza/ /əɫ.fə.βə.tiˈd͡za/ (v)
alphabétiser

alfabètic /aɫ.faˈbɛ.tik/ /əɫ.fəˈβɛ.tik/ (adj, masc)
alphabétique

alfabèticament /aɫ.faˌbɛ.ti.kaˈment/ /aɫ.faˌβɛ.ti.kaˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈmen/ /əɫ.fəˌbɛ.ti.kəˈment/ /əɫ.fəˌβɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
alphabétiquement

alfagrama /aɫ.faˈɣɾa.ma/ /əɫ.fəˈɣɾa.mə/ (n, masc)
alphagramme

alfals /aɫˈfaɫs/ /əɫˈfaɫs/ (n, masc)
luzerne

alfil /aɫˈfiɫ/ /əɫˈfiɫ/ (n, masc)
fou

alfisòl /aɫ.fiˈsɔɫ/ /əɫ.fiˈsɔɫ/ (n, masc)
alfisol

alforja /aɫˈfɔr.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒa/ /aɫˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ /əɫˈfɔr.ʒə/ (n, fem)
besace

alforrar /aɫ.foˈra/ /aɫ.foˈraɾ/ /əɫ.foˈra/ /əɫ.fuˈra/ (v)
affranchir

alforre /aɫˈfo.re/ /əɫˈfɔ.rə/ (adj, masc)
libre

alfàbrega /aɫˈfa.bɾe.ɣa/ /əɫˈfa.βɾə.ɣə/ (n, fem)
basilic

alfòndec /aɫˈfɔn.dek/ /əɫˈfɔn.dək/ (n, masc)
fondouk

alga /ˈaɫ.ɣa/ (n, fem)
algue

algal /aɫˈɣaɫ/ /əɫˈɣaɫ/ (adj)
algal

algaliar /aɫ.ɣa.ɫiˈa/ /aɫ.ɣa.ɫiˈaɾ/ /əɫ.ɣə.ɫiˈa/ (v)
parfumer

algarvès /aɫ.ɣarˈβes/ /aɫ.ɣaɾˈves/ /aɫ.ɣaɾˈβes/ /əɫ.ɣərˈbɛs/ /əɫ.ɣərˈvɛs/ /əɫ.ɣəɾˈvəs/ (adj, masc)
algarve
  Relatiu o pertanyent a l'Algarve (Portugal).

algebraic /aɫ.d͡ʒeˈbɾajk/ /əɫ.ʒəˈbɾajk/ /əʎ.ʒəˈβɾajk/ (adj, masc)
algébrique

algebraicament /aɫ.d͡ʒeˌbɾaj.kaˈment/ /aɫ.d͡ʒeˌβɾaj.kaˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈmen/ /əɫ.ʒəˌbɾaj.kəˈment/ /əʎ.ʒəˌβɾaj.kəˈmen/ (adv)
algébriquement

algerià /əɫ.ʒə.ɾiˈa/ /əʎ.ʒə.ɾiˈa/ (adj, masc)
algérien
  Relatiu a Algèria.

algerià /əɫ.ʒə.ɾiˈa/ /əʎ.ʒə.ɾiˈa/ (n, masc)
Algérien
  Natural d’Algèria.

algerí /aɫ.d͡ʒeˈɾi/ /əɫ.ʒəˈɾi/ /əʎ.ʒəˈɾi/ (adj, masc)
algérois
  Relatiu a Alger.

algerí /aɫ.d͡ʒeˈɾi/ /əɫ.ʒəˈɾi/ /əʎ.ʒəˈɾi/ (n, masc)
Algérois
  Natural d’Alger.

algo- (prefix)
algo-

algorisme /aɫ.ɣoˈɾiz.me/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mə/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mə/ (n, masc)
algorithme

algorisme genètic (n, masc)
algorithme génétique

algorísmic /aɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣoˈɾiz.mik/ /əɫ.ɣuˈɾiz.mik/ (adj, masc)
algorithmique

alguer /aɫˈɣe/ /aɫˈɣeɾ/ /əɫˈɣe/ (n, masc)
herbier

algun /aɫˈɣun/ (adj, masc)
un

alguna cosa (pronoun)
quelque chose

algutzir /aɫ.ɣuˈd͡ziɾ/ /əɫ.ɣuˈd͡zir/ (n, masc)
huissier
  Ministre inferior de justícia.

algàlia /aɫˈɣa.ɫi.a/ /əɫˈɣa.ɫi.ə/ (n, fem)
civette
  Perfum extret de les glàndules del gat mesquer.
algalie
  Instrument de cirurgià que es fica al conducte de l'orina quan està obstruït.

algèbricament /aɫˌd͡ʒɛ.bɾi.kaˈment/ /aɫˌd͡ʒɛ.βɾi.kaˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈmen/ /əɫˌʒɛ.bɾi.kəˈment/ /əʎˌʒɛ.βɾi.kəˈmen/ (adv)
algébriquement

algú /aɫˈɣu/ (pronoun)
quelqu'un

alhora /aˈɫɔ.ɾa/ /aˈɫɔ.ɾɔ/ /əˈɫɔ.ɾə/ (adv)
en même temps
  simultàniament

aliança /a.ɫiˈan.sa/ /ə.ɫiˈan.sə/ (n, fem)
alliance
  Unió o lliga que en virtut d'un tractat formen diferents pobles.
  Connexió o parentiu contret per via de casament.
pacte
  Pacte, convenció.
union
  Anell de casament.

aliar /a.ɫiˈa/ /a.ɫiˈaɾ/ /ə.ɫiˈa/ (v)
allier
  Unir o col·ligar diferents pobles en virtut d'un tractat.
  Ajuntar dos metalls per formar-ne un de nou.

aliat /a.ɫiˈat/ /ə.ɫiˈat/ (n, masc)
allié
  Cadascun dels membres d'una aliança i en especial els pertanyents a la mateixa aliança de la que hom parla.

aliatge /a.ɫiˈa.d͡ʒe/ /ə.ɫiˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
alliage

alicates /a.ɫiˈka.tes/ /ə.ɫiˈka.təs/ (n, fem)
pince

alicorn /a.ɫiˈkɔɾn/ /ə.ɫiˈkɔrn/ (n, masc)
lophote Lacépède
  (peixos) Peix de la família dels lofòtids, de cos aplanat amb aleta dorsal allargada i sobresortint del cap com un corn (Lophotus lacepedei).

alienable /a.ɫi.eˈna.bɫe/ /a.ɫi.eˈna.βɫe/ /a.ɫi.eˈnab.bɫe/ /ə.ɫi.əˈna.βɫə/ /ə.ɫi.əˈnab.bɫə/ (adj)
aliénable

alienació /a.li.e.na.siˈo/ /ə.ɫi.ə.nə.siˈo/ (n, fem)
aliénation
  Acció o efecte d'alienar.
  Procés d'allunyament sociopsicològic d'un individu o una col·lectivitat envers un grup o envers la seva identitat i les seves conviccions mitjançant una conducta considerada desviada.

alienar /a.ɫi.eˈna/ /a.ɫi.eˈnaɾ/ /ə.ɫi.əˈna/ (v)
aliéner
  Passar o entregar a altre el domini d'alguna cosa.
  Treure a algú de si, privar-lo de l'ús de la raó o dels sentits.

aliment /a.ɫiˈmen/ /a.ɫiˈment/ /ə.ɫiˈmen/ /ə.ɫiˈment/ (n, masc)
aliment

alimentació /a.ɫi.men.ta.siˈo/ /ə.ɫi.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
alimentation

alimentar /a.ɫi.menˈta/ /a.ɫi.menˈtaɾ/ /ə.ɫi.mənˈta/ (v)
alimenter, nourrir
  Donar aliment, sustentar.

alimentari /a.ɫi.menˈta.ɾi/ (adj, masc)
alimentaire

aliments /a.ɫiˈmens/ /ə.ɫiˈmens/ (n, masc)
aliment

alimentós /a.ɫi.menˈtos/ /ə.ɫi.mənˈtos/ (adj, masc)
nourrissant

alineació /a.ɫi.ne.a.siˈo/ /ə.ɫi.ne.ə.siˈo/ (n, fem)
alignement

alineació inicial (n, fem)
formation initiale

alineament /a.ɫi.ne.aˈmen/ /a.ɫi.ne.aˈment/ /ə.ɫi.ne.əˈmen/ /ə.ɫi.ne.əˈment/ (n, masc)
alignement

alinear /a.ɫi.neˈa/ /a.ɫi.neˈaɾ/ /ə.ɫi.neˈa/ (v)
aligner
  Posar en línia recta.
  (esports de pilota) Designar, un entrenador, els jugadors que han de disputar un partit.

alisòl /a.ɫiˈsɔɫ/ /ə.ɫiˈsɔɫ/ (n, masc)
alisol

aliàsing (n, masc)
crénelage

aliè /a.ɫiˈe/ /ə.ɫiˈɛ/ (adj, masc)
autrui

aljub /aɫˈd͡ʒup/ /əɫˈʒup/ /əʎˈʒup/ (n, masc)
pile

all /ˈaʎ/ (n, masc)
ail
  (botànica) Planta originària de l'Extrem Orient, de fulles llargues i primes, famosa pel seu bulb comestible, fort de sabor i olor, que es divideix alhora en diversos bulbs separats per membranes (Allium sativum).

allada /aˈʎa.ða/ /əˈja.ðə/ /əˈʎa.ðə/ (n, masc)
aillade

allargament /a.ʎar.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈmen/ /a.ʎaɾ.ɣaˈment/ /ə.ʎər.ɡəˈmen/ /ə.ʎər.ɣəˈmen/ /ə.ʎəɾ.ɣəˈment/ (n, masc)
allongement

allargar /a.ʎarˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣa/ /a.ʎaɾˈɣaɾ/ /ə.ʎərˈɡa/ (v)
allonger
  Fer més llarga una cosa.
passer
  Donar una cosa distant a qui la demana.
durer
  Fer durar, entretenir-se en l'execució d'alguna cosa.

allargues /aˈʎaɾ.ɣes/ /əˈʎar.ɡəs/ (n, fem)
différir
  dilacions

allau /aˈʎaw/ /əˈʎaw/ (n, fem)
avalanche

alletament /a.ʎe.taˈmen/ /a.ʎe.taˈment/ /ə.ʎə.təˈmen/ /ə.ʎə.təˈment/ (n, masc)
allaitement

alletar /a.ʎeˈta/ /a.ʎeˈtaɾ/ /ə.ʎəˈta/ (v)
allaiter

alleugeriment /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒe.ɾiˈment/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈmen/ /ə.ʎəw.ʒə.ɾiˈment/ (n, masc)
allégement

alleugerir /a.ʎew.d͡ʒeˈɾi/ /a.ʎew.d͡ʒeˈɾiɾ/ /ə.ʎəw.ʒəˈɾi/ (v)
alléger
  Fer més lleugera o menys pesada alguna cosa.
soulager
  Alleujar, moderar.

alleujament /a.ʎew.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎew.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎəw.ʒəˈmen/ /ə.ʎəw.ʒəˈment/ (n, masc)
allégement
  Acció i efecte d'alleujar.
dégagement
  (golf) Acció de sortir d'una situació que dificulta o impossibilita l'execució d'un cop mitjançant un canvi de lloc de la bola.

alleujar /a.ʎewˈd͡ʒa/ /a.ʎewˈd͡ʒaɾ/ (v)
alléger

alleujar-se /a.ʎewˈd͡ʒaɾ.se/ /ə.ʎəw.ʒərˈsə/ /ə.ʎəwˈʒar.sə/ /ə.ʎəwˈʒaɾ.sə/ (v)
obtenir le dégagement

allevar /a.ʎeˈvaɾ/ /a.ʎeˈβa/ /ə.ʎəˈva/ /ə.ʎəˈβa/ (v)
imputer

alliberament /a.ʎi.be.ɾaˈment/ /a.ʎi.βe.ɾaˈmen/ /ə.ʎi.bə.ɾəˈmen/ /ə.ʎi.bə.ɾəˈment/ /ə.ʎi.βə.ɾəˈmen/ (n, masc)
libération

alligar /a.ʎiˈɣa/ /a.ʎiˈɣaɾ/ /ə.ʎiˈɣa/ (v)
allier

allioli /ˌa.jiˈɔ.ɫi/ /ˌa.liˈɔ.li/ /ˌa.ʎiˈɔ.ɫi/ (n, masc)
aïoli

allisador /a.ʎi.zaˈðo/ /a.ʎi.zaˈðoɾ/ /ə.ʎi.zəˈðo/ (adj, masc)
lisseur

allisar /a.ʎiˈza/ /a.ʎiˈzaɾ/ /ə.ʎiˈza/ (v)
polir
  Posar llisa alguna cosa.
araser
  Igualar, posar planes i llises les parets.

allistar /a.ʎisˈta/ /a.ʎisˈtaɾ/ /ə.ʎisˈta/ (v)
enregistrer

allocar-se /a.ʎoˈkaɾ.se/ /ə.ʎoˈkaɾ.sə/ /ə.ʎu.kərˈsə/ /ə.ʎuˈkar.sə/ (v)
couver

allotjament /a.ʎo.d͡ʒaˈmen/ /a.ʎo.d͡ʒaˈment/ /ə.ʎo.d͡ʒəˈment/ /ə.ʎu.d͡ʒəˈmen/ (n, masc)
logement, chambre
  Acció i efecte d'allotjar o allotjar-se.
logement
  Lloc on un s'allotja.
hébergement
  (informàtica) Servei que ofereix un lloc físic per a un ordinador i connexió a internet.

allotjament rural (n, masc)
logement rural

allotjar /a.ʎoˈd͡ʒa/ /a.ʎoˈd͡ʒaɾ/ /ə.ʎoˈd͡ʒa/ /ə.ʎuˈd͡ʒa/ (v)
loger

alluentar /a.ʎu.enˈta/ /a.ʎu.enˈtaɾ/ /ə.ʎu.ənˈta/ (v)
allumer

allunar /a.ʎuˈna/ /a.ʎuˈnaɾ/ /ə.ʎuˈna/ (v)
alunir
  (intransitiu) Posar-se un vehicle sobre la superfície de la Lluna.

allunatge (n, masc)
alunissage

allunyament /a.ʎu.ɲaˈmen/ /a.ʎu.ɲaˈment/ /ə.ʎu.ɲəˈmen/ /ə.ʎu.ɲəˈment/ (n, masc)
éloignement

allunyar /a.ʎuˈɲa/ /a.ʎuˈɲaɾ/ /ə.ʎuˈɲa/ (v)
éloigner

allunyat /a.ʎuˈɲat/ /ə.ʎuˈɲat/ (adj, masc)
éloigné

allà /aˈʎa/ (adv)
la, là

allí /aˈʎi/ /əˈʎi/ (adv)
là

allò /aˈʎɔ/ /əˈʎɔ/ (pronoun)
cela

alma mater /ˌaɫ.ma /ˌaɫ.mə (n, fem)
alma mater

almadrava /aɫ.maˈðɾa.va/ /aɫ.maˈðɾa.βa/ /əɫ.məˈðɾa.və/ /əɫ.məˈðɾa.βə/ (n, fem)
madrague
  Filat o xarxa per a pescar tonyina.

almanac /aɫ.maˈnak/ /əɫ.məˈnak/ (n, masc)
almanach

almanjanec /aɫ.maɲ.d͡ʒaˈnek/ /əɫ.məɲ.ʒəˈnek/ (n, masc)
trébuchet

almenys /aɫˈmeɲs/ /əɫˈmeɲs/ (adv)
au moins

almescar /aɫ.mesˈka/ /aɫ.mesˈkaɾ/ /əɫ.məsˈka/ (v)
musquer

almirall /aɫ.miˈɾaʎ/ /əɫ.miˈɾaʎ/ (n, masc)
amiral

almogàver /aɫ.moˈɣa.veɾ/ /aɫ.moˈɣa.βer/ /aɫ.moˈɣa.βeɾ/ /əɫ.moˈɣa.vəɾ/ /əɫ.muˈɣa.vər/ /əɫ.muˈɣa.βər/ (n, masc)
Almogavre

almoina /aɫˈmɔj.na/ /aɫˈmɔj.nɔ/ (n, fem)
aumône

almosta /aɫˈmɔs.ta/ /aɫˈmɔs.tɔ/ /əɫˈmɔs.tə/ (n, fem)
jointée

almud /aɫˈmut/ /əɫˈmut/ (n, masc)
mesure

almívar /aɫˈmi.vaɾ/ /aɫˈmi.βar/ /aɫˈmi.βaɾ/ /əɫˈmi.vəɾ/ /əɫˈmi.βər/ (n, masc)
sirop

alna /ˈaɫ.na/ /ˈaɫ.nə/ (n, fem)
aune

alosa /aˈɫɔ.za/ /aˈɫɔ.zɔ/ (n, fem)
alouette
  (aus) Ocell de la família de les alàudides (Alauda arvensis).
alose-finte
  (peixos) Peix de la família dels clupeids que viu al Mediterrani i que remunta els rius per la reproducció (Alosa agone).

alot /aˈɫɔt/ /əˈɫɔt/ (n, masc)
alule
  Plomall del primer artell de l’ala.

alou /aˈɫɔw/ /əˈɫɔw/ (n, masc)
alleu

alpaca /aɫˈpa.ka/ /əɫˈpa.kə/ (n, fem)
alpaga

alquena /aɫˈke.na/ /əɫˈkɛ.nə/ (n, fem)
henné

alquibla (n, fem)
qibla
  Direcció cap on els musulmans s'orienten per pregar, cap a la Meca.

alquil /aɫˈkiɫ/ /əɫˈkiɫ/ (n, masc)
alkyle

alquimista /aɫ.kiˈmis.ta/ /aɫ.kiˈmis.te/ /əɫ.kiˈmis.tə/ (n, neut)
alchimiste

alquímia /aɫˈki.mi.a/ (n, fem)
alchimie

als /aɫs/ (contraction)
aux

alt /ˈaɫ/ /ˈaɫt/ (adj, masc)
grand, haut
  De mida superior a l'ordinària en sentit vertical.
haut
  Situat en un punt elevat.

alt alemany /ˌaɫ.ta.ɫeˈmaɲ/ /ˌaɫ.tə.ɫəˈmaɲ/ (n, masc)
haut allemand

alta /ˈaɫ.ta/ /ˈaɫ.tə/ (n, fem)
inscription, bulletin
  Entrada o inclusió en una associació o servei.

alta capacitat intel·lectual (n, fem)
haut potentiel intellectuel

altament /ˌaɫ.taˈmen/ /ˌaɫ.taˈment/ /ˌaɫ.təˈmen/ /ˌaɫ.təˈment/ (adv)
hautement

altar /aɫˈta/ /aɫˈtaɾ/ (n, masc)
autel

altaveu /ˌaɫ.taˈvew/ /ˌaɫ.taˈβew/ /ˌaɫ.təˈvəw/ /ˌaɫ.təˈvɛw/ (n, masc)
hautparleur, haut-parleur

alteració /aɫ.te.ɾa.siˈo/ /əɫ.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
altération
  Canvi en l'ordre d'una cosa.
  En una partitura, canvi d'una nota que passarà a interpretar-se en bemoll o en sostingut, segons s'indiqui.

alterar /aɫ.teˈɾa/ /aɫ.teˈɾaɾ/ /əɫ.təˈɾa/ (v)
modifier
  Modificar, canviar.
contrarier
  Posar nerviós a algú.

altercació /aɫ.teɾ.ka.siˈo/ /əɫ.tər.kə.siˈo/ (n, fem)
altercation

altercar /aɫ.terˈka/ /aɫ.teɾˈka/ /aɫ.teɾˈkaɾ/ /əɫ.tərˈka/ (v)
disputer

altercat /aɫ.teɾˈkat/ /əɫ.tərˈkat/ (n, masc)
altercation

alternança de codi (n, fem)
alternance codique

alternar /aɫ.terˈna/ /aɫ.teɾˈna/ /aɫ.teɾˈnaɾ/ /əɫ.tərˈna/ (v)
alterner

alternariosi /aɫ.teɾ.na.ɾiˈɔ.zi/ /əɫ.tər.nə.ɾiˈɔ.zi/ (n, fem)
alternariose

alternatiu /aɫ.teɾ.naˈtiw/ (adj, masc)
alternatif

alternativa /aɫ.ter.naˈti.βa/ /aɫ.teɾ.naˈti.va/ /aɫ.teɾ.naˈti.βa/ /əɫ.tər.nəˈti.βə/ /əɫ.təɾ.nəˈti.və/ (n, fem)
alternative

alternativament /aɫ.ter.naˌti.βaˈmen/ /aɫ.teɾ.naˌti.vaˈment/ /aɫ.teɾ.naˌti.βaˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.vəˈmen/ /əɫ.tər.nəˌti.βəˈmen/ /əɫ.təɾ.nəˌti.vəˈment/ (adv)
alternativement

altimira /aɫ.tiˈmi.ɾa/ /əɫ.tiˈmi.ɾə/ (n, fem)
armoise commune
  (botànica) Planta herbàcia que pertany a la família de les asteràcies (Artemisia vulgaris).

altiplà /ˌaɫ.tiˈpɫa/ (n, masc)
plateau

altitud /aɫ.tiˈtut/ /əɫ.tiˈtut/ (n, fem)
altitude

altiu /aɫˈtiw/ /əɫˈtiw/ (adj, masc)
sourcilleux

altivament /aɫˌti.vaˈment/ /aɫˌti.βaˈmen/ /əɫˌti.vəˈmen/ /əɫˌti.vəˈment/ (adv)
altièrement

alto /ˈaɫ.to/ /ˈaɫ.tu/ (Interjection)
halte

altrament /ˌaɫ.tɾaˈmen/ /ˌaɫ.tɾaˈment/ /ˌaɫ.tɾəˈmen/ /ˌaɫ.tɾəˈment/ (adv)
autrement

altre /ˈa.tɾe/ /ˈa.tɾə/ /ˈal.tɾu/ /ˈaɫ.tɾe/ /ˈaɫ.tɾə/ (pronoun)
autre

altri /ˈaɫ.tɾi/ (pronoun)
autrui

altruisme /aɫ.tɾuˈiz.me/ /əɫ.tɾuˈiz.mə/ (n, masc)
altruisme

alts /ˈaɫs/ (n, masc)
hauts
  Alts i baixos: moments millors i pitjors, irregularitats.

altura /aɫˈtu.ɾa/ /əɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
hauteur

altura d'atac (n, fem)
hauteur d'attaque

altíssim /aɫˈti.sim/ /əɫˈti.sim/ (adj, masc)
très haut

aluda /aˈɫu.ða/ /əˈɫu.ðə/ (n, fem)
cuir
  Pell blanca de xai o cabrit, molt suau i prima, que l'aluder adobava amb alum de roca. De l'aluda se'n feien guants, bosses i cobertes de llibres.

alumenar /a.ɫu.meˈna/ /a.ɫu.meˈnaɾ/ /ə.ɫu.məˈna/ (v)
aluner

alumini /ə.ɫuˈmi.ni/ (n, masc)
aluminium

alumnat /a.ɫumˈnat/ /ə.ɫumˈnat/ (n, masc)
ensemble des élèves

alumne /aˈɫum.ne/ /əˈɫum.nə/ (n, masc)
élève

alumne amb necessitats educatives especials (n, masc)
élève à besoins éducatifs particuliers

alumne aprovat (n, masc)
élève reçu

alumne d'incorporació tardana (n, masc)
élève d'incorporation tardive

alumne extern (n, masc)
élève externe

alumne intern (n, masc)
élève interne

alumne oient (n, masc)
auditeur

alumne repetidor (n, masc)
doubleur

alumne suspès (n, masc)
étudiant non reçu

alveolar /aɫ.ve.oˈɫaɾ/ /aɫ.βe.oˈɫar/ /aɫ.βe.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.oˈɫaɾ/ /əɫ.və.uˈɫar/ /əɫ.βə.uˈɫar/ (adj)
alvéolaire

alvocat /aɫ.voˈkat/ /aɫ.βoˈkat/ /əɫ.voˈkat/ /əɫ.vuˈkat/ /əɫ.βuˈkat/ (n, masc)
avocat

alvèol /aɫˈvɛ.oɫ/ /aɫˈβɛ.oɫ/ /əɫˈvɛ.uɫ/ /əɫˈβɛ.uɫ/ (n, masc)
alvéole
  (anatomia) Qualsevol cavitat minúscula dels organismes vius.

alvèol pulmonar (n, masc)
alvéole pulmonaire

alzina /aɫˈzi.na/ /əɫˈzi.nə/ (n, fem)
Chêne vert

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ (n, masc)
chênaie
  Bosc d'alzines.

alzinar /aɫ.ziˈna/ /aɫ.ziˈnaɾ/ /əɫ.ziˈna/ (v)
redresser
  Posar el cos dret i tot estirat.

al·lantoide /a.ɫanˈtɔj.ðe/ /aɫ.ɫanˈtɔj.ðe/ /ə.ɫənˈtɔj.ðə/ /əɫ.ɫənˈtɔj.ðə/ (adj)
allantoïde

al·lantoïdal /a.ɫan.to.iˈðaɫ/ /aɫ.ɫan.to.iˈðaɫ/ /ə.ɫən.tu.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.to.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫən.tu.iˈðaɫ/ (adj)
allantoïque

al·latiu /a.ɫaˈtiw/ /aɫ.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ /əɫ.ɫəˈtiw/ (n, masc)
allatif

al·legació /a.ɫe.ɣa.siˈo/ /aɫ.ɫe.ɣa.siˈo/ /ə.ɫə.ɣə.siˈo/ /əɫ.ɫə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
allégation

al·legar /a.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣa/ /aɫ.ɫeˈɣaɾ/ /ə.ɫəˈɣa/ /əɫ.ɫəˈɣa/ (v)
alléguer
  Confirmar alguna cosa citant algun fet, autoritat o testimoni.
  (dret) Portar l'advocat lleis, autoritat i raons en defensa del dret del seu client.

al·legat /a.ɫeˈɣat/ /aɫ.ɫeˈɣat/ /ə.ɫəˈɣat/ /əɫ.ɫəˈɣat/ (n, masc)
factum

al·legoria /a.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /aɫ.ɫe.ɣoˈɾi.a/ /ə.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣoˈɾi.ə/ /əɫ.ɫə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
allégorie

al·legoritzar /a.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /a.ɫe.ɣo.ɾiˈza/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈd͡za/ /aɫ.ɫe.ɣo.ɾiˈzaɾ/ /ə.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣo.ɾiˈd͡za/ /əɫ.ɫə.ɣu.ɾiˈd͡za/ (v)
allégoriser

al·legòric /a.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /aɫ.ɫeˈɣɔ.ɾik/ /ə.ɫəˈɣɔ.ɾik/ /əɫ.ɫəˈɣɔ.ɾik/ (adj, masc)
allégorique

al·legòricament /a.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /aɫ.ɫeˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /ə.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /əɫ.ɫəˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
allégoriquement

al·lel /aɫˈɫɛɫ/ /aˈɫɛɫ/ /əɫˈɫɛɫ/ /əˈɫɛɫ/ (n, masc)
allèle

al·licient /a.ɫi.siˈen/ /aɫ.ɫi.siˈen/ /aɫ.ɫi.siˈent/ /ə.ɫi.siˈen/ /əɫ.ɫi.siˈen/ /əɫ.ɫi.siˈent/ (n, masc)
attrait

al·ligàtor /a.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.tor/ /aɫ.ɫiˈɣa.toɾ/ (n, masc)
alligator

al·literació /a.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /aɫ.ɫi.te.ɾa.siˈo/ /ə.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ /əɫ.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
allitération

al·literar /a.ɫi.teˈɾa/ /aɫ.ɫi.teˈɾa/ /aɫ.ɫi.teˈɾaɾ/ /ə.ɫi.təˈɾa/ /əɫ.ɫi.təˈɾa/ (v)
allitérer

al·logen /aɫˈɫɔ.d͡ʒen/ /aɫˈɫɔ.ʒen/ /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əɫˈɫɔ.ʒən/ /əˈɫɔ.ʒən/ (adj, masc)
allogène

al·loglot /a.ɫoˈɣɫɔt/ /aɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /ə.ɫuˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫoˈɣɫɔt/ /əɫ.ɫuˈɣɫɔt/ (adj, masc)
alloglote

al·lomotiu /aɫ.ɫo.moˈtiw/ /ə.ɫu.muˈtiw/ /əɫ.ɫu.muˈtiw/ (n, masc)
allomotive

al·losexual /a.ɫo.sek.suˈaɫ/ /aɫ.ɫo.sek.suˈaɫ/ /ə.ɫu.sək.suˈaɫ/ /əɫ.ɫo.sək.suˈaɫ/ /əɫ.ɫu.sək.suˈaɫ/ (adj)
allosexuel

al·losexualitat /a.ɫo.zek.su.a.ɫiˈtat/ /aɫ.ɫo.zek.su.a.ɫiˈtat/ /ə.ɫu.zək.su.ə.ɫiˈtat/ /əɫ.ɫo.zək.su.ə.ɫiˈtat/ /əɫ.ɫu.zək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
allosexualité

al·lucinació /a.ɫu.si.na.siˈo/ /əɫ.ɫu.si.nə.siˈo/ (n, fem)
hallucination

al·lucinar /a.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈna/ /aɫ.ɫu.siˈnaɾ/ /ə.ɫu.siˈna/ /əɫ.ɫu.siˈna/ (v)
halluciner
  (intransitiu) Veure o percebre coses inexistents considerant-les com a reals.
fasciner
  (transitiu) Trobar quelcom increïble.

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ (adj, masc)
hallucinogène
  Que causa al·lucinacions.

al·lucinogen /a.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /a.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.d͡ʒen/ /aɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒen/ /ə.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ /əɫ.ɫu.siˈnɔ.ʒən/ (n, masc)
hallucinogène
  Substància que causa al·lucinacions.

al·ludir /a.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈði/ /aɫ.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ /əɫ.ɫuˈði/ (v)
allusion

al·lusió /a.ɫu.ziˈo/ /aɫ.ɫu.ziˈo/ /ə.ɫu.ziˈo/ /əɫ.ɫu.ziˈo/ (n, fem)
allusion

al·lè /aɫˈɫe/ /aˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ (n, masc)
allène

al·lèrgia /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒi.a/ /əɫˈɫɛr.ʒi.ə/ /əɫˈɫɛɾ.ʒi.ə/ /əˈɫɛr.ʒi.ə/ (n, fem)
allergie

al·lèrgic /aɫˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /aˈɫɛɾ.d͡ʒik/ /əɫˈɫɛr.ʒik/ /əɫˈɫɛɾ.ʒik/ /əˈɫɛr.ʒik/ (adj, masc)
allergique

al·lòcton /aɫˈɫɔk.ton/ /əɫˈɫɔk.tun/ (adj, masc)
allochtone
  (geologia) Material (ja sigui mineral, fragments de roques detrítiques o matèria orgànica) nouvingut d'altres zones formacionals, i que s'acumula en una conca sedimentària, i que és estudiat per les seves característiques de formació forana.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ (adj, masc)
allophone
  De llengua usual o materna diferent de l'oficial o majoritària del país.

al·lòfon /aɫˈɫɔ.fon/ /aˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fon/ /əɫˈɫɔ.fun/ /əˈɫɔ.fun/ (n, masc)
allophone
  Variant d’un fonema que apareix en un context determinat.

alàlia /aˈɫa.ɫi.a/ /əˈɫa.ɫi.ə/ (n, fem)
alalie

alça /ˈaɫ.sa/ /ˈaɫ.sə/ (Interjection)
oh là là
  Expressió de sorpresa, d’admiració.

alça /ˈaɫ.sa/ /ˈaɫ.sə/ (n, fem)
hausse
  Augment de preu.

alçada /aɫˈsa.ða/ (n, fem)
taille
  Alçària d’una persona o animal.

alçaprem /ˌaɫ.saˈpɾem/ /ˌaɫ.səˈpɾem/ (n, masc)
levier

alçar /aɫˈsa/ /aɫˈsaɾ/ /əɫˈsa/ (v)
lever
  Posar-se dret algú que estava assegut.
  Augmentar l'alçària.
soulever
  Anar en contra del poder establert.

alçar la pilota (v)
lever la pelote

alçària /aɫˈsa.ɾi.a/ /əɫˈsa.ɾi.ə/ (n, fem)
hauteur

alè /aˈɫe/ /əˈɫə/ /əˈɫɛ/ (n, masc)
souffle

alèxia /aˈɫɛk.si.a/ /əˈɫɛk.si.ə/ (n, fem)
alexie

alíquota /aˈɫi.kwo.ta/ /əˈɫi.kwo.tə/ (adj, fem)
aliquote

alògic /aˈɫɔ.d͡ʒik/ /aˈɫɔ.ʒik/ /əˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
alogique

ama /ˈa.ma/ /ˈa.mə/ (n, fem)
nourrice

amabilitat /a.ma.bi.ɫiˈtat/ /ə.mə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
amabilité

amable /aˈma.bɫe/ /aˈma.βɫe/ /aˈmab.bɫe/ /əˈma.βɫə/ /əˈmab.bɫə/ (adj)
aimable
  Que mostra cortesia i consideració cap als altres, tenint un tracte correcte i obert.
  Digne de ser estimat.

amablement /aˌma.bɫeˈment/ /aˌma.βɫeˈmen/ /aˌmab.bɫeˈmen/ /əˌma.βɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈmen/ /əˌmab.bɫəˈment/ (adv)
aimablement

amador /a.maˈðo/ /a.maˈðoɾ/ /ə.məˈðo/ (adj, masc)
amant

amagador /a.ma.ɣaˈðo/ /a.ma.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɣəˈðo/ (n, masc)
cache

amagament /a.ma.ɣaˈmen/ /a.ma.ɣaˈment/ /ə.mə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɣəˈment/ (n, masc)
cacher

amagar /a.maˈɣa/ /a.maˈɣaɾ/ /ə.məˈɣa/ (v)
cacher, masquer
  Ocultar, deixar quelcom en un lloc perquè un altre no ho trobi.
renfermer
  Contenir o incloure en si alguna cosa que no es manifesta a tots.

amagat /a.maˈɣat/ /ə.məˈɣat/ (adj, masc)
caché

amagatall /a.ma.ɣaˈtaʎ/ /ə.mə.ɣəˈtaj/ /ə.mə.ɣəˈtaʎ/ (n, masc)
cachette

amagriment /a.ma.ɣɾiˈmen/ /a.ma.ɣɾiˈment/ /ə.mə.ɣɾiˈmen/ /ə.mə.ɣɾiˈment/ (n, masc)
amaigrissement

amagrir /a.maˈɣɾi/ /a.maˈɣɾiɾ/ /ə.məˈɣɾi/ (v)
amaigrir
  Fer perdre el greix.
amincir
  (pronominal) Tornar-se magre, perdre el greix.

amainar /a.majˈna/ /a.majˈnaɾ/ /ə.məjˈna/ (v)
ferler
  (transitiu, nàutica) Recollir del tot o en part les veles d'alguna embarcació a fi de que no camini tant.
calmer
  (intransitiu, per metonímia) Afluixar o cedir en algun desig, afany o passió.

amalgama /a.maɫˈɣa.ma/ /ə.məɫˈɣa.mə/ (n, fem)
amalgame

amalgamació /a.maɫ.ɣa.ma.siˈo/ /ə.məɫ.ɣə.mə.siˈo/ (n, fem)
amalgamation

amalgamar /a.maɫ.ɣaˈma/ /a.maɫ.ɣaˈmaɾ/ /ə.məɫ.ɣəˈma/ (v)
amalgamer
  Barrejar i unir argent viu (mercuri) amb altres metalls.
  En sentit ampli, barrejar.

amanerar /a.ma.neˈɾa/ /a.ma.neˈɾaɾ/ /ə.mə.nəˈɾa/ (v)
maniérer

amanerat /a.ma.neˈɾat/ /ə.mə.nəˈɾat/ (adj)
maniéré

amanida /a.maˈni.ða/ (n, fem)
salade

amaniment /a.ma.niˈmen/ /a.ma.niˈment/ /ə.mə.niˈmen/ /ə.mə.niˈment/ (n, masc)
assaisonnement

amanir /a.maˈni/ /a.maˈniɾ/ /ə.məˈni/ (v)
fournir
  Aparellar alguna cosa, tenir a mà el que caldrà per fer una feina.
assaisonner, préparer
  Posar els amaniments a alguna vianda.
préparer
  (pronominal) Disposar-se, preparar-se.

amanita /a.maˈni.ta/ /ə.məˈni.tə/ (n, fem)
amanite

amansiment /a.man.siˈmen/ /a.man.siˈment/ /ə.mən.siˈmen/ /ə.mən.siˈment/ (n, masc)
apprivoisement

amansir /a.manˈsi/ /a.manˈsiɾ/ (v)
apprivoiser
  Fer mans, domesticar, algun animal.
adoucir
  Calmar, disminuir la còlera d'algú, suavitzar.

amant /aˈman/ /aˈmant/ /əˈman/ /əˈmant/ (n, neut)
amant
  Persona que ama o estima, que té el sentiment de l'amor.

amanyagador /a.ma.ɲa.ɣaˈðo/ /a.ma.ɲa.ɣaˈðoɾ/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈðo/ (adj, masc)
caressant

amanyagament /a.ma.ɲa.ɣaˈmen/ /a.ma.ɲa.ɣaˈment/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈmen/ /ə.mə.ɲə.ɣəˈment/ (n, masc)
caresse

amanyagar /a.ma.ɲaˈɣa/ /a.ma.ɲaˈɣaɾ/ /ə.mə.ɲəˈɣa/ (v)
cajoler
  acariciar

amar /aˈma/ /aˈmaɾ/ (v)
aimer

amarador /a.ma.ɾaˈðo/ /a.ma.ɾaˈðoɾ/ /ə.mə.ɾəˈðo/ (n, masc)
rouit

amarar /a.maˈɾa/ /a.maˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ (v)
tremper
  Mullar alguna cosa de manera que quedi de dins i de fora penetrada de líquid.
rouir
  Posar en aigua per alguns dies el lli, cànem o espart a fi de que fermenti.
éteindre
  Tirar aigua a la calç per a fondre-la.

amarg /aˈmaɾk/ (adj, masc)
amer
  De sabor desagradable, més o menys semblant al del fel.

amargament (adv)
amèrement

amargar /a.marˈɣa/ /a.maɾˈɣa/ /a.maɾˈɣaɾ/ /ə.mərˈɡa/ (v)
amer
  (intransitiu) Tenir gust amarg.
amertume
  (transitiu) Causar amargura o pena.

amargor /a.marˈɣo/ /a.maɾˈɣo/ /a.maɾˈɣoɾ/ /ə.mərˈɡo/ (n, fem)
amertume

amargs /aˈmaɾks/ /əˈmarks/ (n, masc)
amères
  dolços que fan els sucrers amb barreja d'ametlles amargues

amarguenc /a.marˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋ/ /a.maɾˈɣeŋk/ /ə.mərˈɡɛŋ/ /ə.mərˈɣɛŋk/ /ə.məɾˈɣəŋk/ (adj, masc)
amerisant

amarinar /a.ma.ɾiˈna/ /a.ma.ɾiˈnaɾ/ /ə.mə.ɾiˈna/ (v)
équiper

amarra /aˈma.ra/ /əˈma.rə/ (n, fem)
amarre

amarrar /a.maˈra/ /a.maˈraɾ/ /ə.məˈra/ (v)
amarrer
  Lligar i assegurar una cosa amb altra per medi d'algunes cordes, cables, cadenes, etc.

amarrir /a.maˈri/ /a.maˈriɾ/ /ə.məˈri/ (v)
lutter

amartar /a.marˈta/ /a.maɾˈta/ /a.maɾˈtaɾ/ /ə.mərˈta/ (v)
amarsir

amartellar /a.mar.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎa/ /a.maɾ.teˈʎaɾ/ /ə.mər.təˈʎa/ (v)
marteler
  Picar o colpejar amb martell.
bander
  Posar al punt de dalt una arma de foc; armar un fusell.

amassar /a.maˈsa/ /a.maˈsaɾ/ /ə.məˈsa/ (v)
manigancer
  Antigament, preparar o disposar bé les coses per aconseguir l'intent.

amateur /a.maˈteɾ/ /ə.məˈter/ (n, neut)
amateur

amatinar-se /a.ma.tiˈnaɾ.se/ /ə.mə.ti.nərˈsə/ /ə.mə.tiˈnar.sə/ /ə.mə.tiˈnaɾ.sə/ (v)
prévenir

amatollat /a.ma.toˈʎat/ /ə.mə.toˈʎat/ /ə.mə.tuˈʎat/ (adj, masc)
buissonneux

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ (adj, masc)
berbère
  Relatiu al poble amazic o la llengua amaziga.

amazic /a.maˈzik/ /ə.məˈzik/ (n, masc)
Berbère
  Individu d’un poble camita de l’Àfrica septentrional entre Egipte i el Marroc.
berbère
  (invariable) Llengua afroasiàtica autòctona de l’Àfrica septentrional amb distribució diatòpica.

amazona /a.maˈzo.na/ /ə.məˈzo.nə/ (n, fem)
amazone
  Genet quan és una dona.
  Dona atlètica, viril, guerrera.

amb /am/ (preposition)
avec
  Nexe que indica companyia o inclusió.
  Introdueix el complement verbal d'instrument.

amb l'ai al cor (adv)
plus mort que vif

amb mà alta (adj)
en main haute

amb mà baixa (adj)
en main basse

amb tots els ets i uts (adv)
de A à Z

ambaixada /am.bajˈʃa.ða/ /am.baˈʃa.ða/ (n, fem)
ambassade

ambaixador /am.ba.ʃaˈðoɾ/ /am.baj.ʃaˈðo/ /am.baj.ʃaˈðoɾ/ (n, masc)
ambassadeur

ambicionar /am.bi.si.oˈna/ /am.bi.si.oˈnaɾ/ /əm.bi.si.oˈna/ /əm.bi.si.uˈna/ (v)
ambitionner

ambiciosament /am.bi.siˌo.zaˈmen/ /am.bi.siˌo.zaˈment/ /əm.bi.siˌo.zəˈmen/ /əm.bi.siˌo.zəˈment/ (adv)
ambitieusement

ambició /am.bi.siˈo/ (n, fem)
ambition

ambient /am.biˈen/ /am.biˈent/ /əm.biˈen/ /əm.biˈent/ (n, masc)
ambiance
  Aire que envolta un espai concret.
environnement
  Conjunt de costums, d'esdeveniments, etc., entre els quals viu una persona o es produeix un fet, i que poden actuar sobre l'individu.

ambient d'aprenentatge (n, masc)
contexte d'apprentissage

ambiental /am.bi.enˈtaɫ/ /əm.bi.ənˈtaɫ/ (adj)
environnemental

ambientar /am.bi.enˈta/ /am.bi.enˈtaɾ/ /əm.bi.ənˈta/ (v)
mettre
  Situar en un entorn i una època concrets.
aclimater
  Decorar una sala o donar-li caliu.
  Adaptar-se a un lloc.

ambigu /amˈbi.ɣu/ /əmˈbi.ɣu/ (adj, masc)
ambigu

ambiguament /amˌbi.ɣwaˈmen/ /amˌbi.ɣwaˈment/ /əmˌbi.ɣwəˈmen/ /əmˌbi.ɣwəˈment/ (adv)
ambigument

ambigú /am.biˈɣu/ /əm.biˈɣu/ (n, masc)
ambigu

ambivalent /am.bi.vaˈɫent/ /am.bi.βaˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫen/ /əm.bi.vəˈɫent/ /əm.bi.βəˈɫen/ (adj)
ambivalent

ambivalència /am.bi.vaˈɫɛn.si.a/ /am.bi.βaˈɫɛn.si.a/ /əm.bi.vəˈɫɛn.si.ə/ /əm.bi.βəˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
ambivalence

amblador /am.bɫaˈðo/ /am.bɫaˈðoɾ/ /əm.bɫəˈðo/ (adj, masc)
amble
  Cavalleria de bon pas, que ambla.

ambladura /am.bɫaˈðu.ɾa/ /əm.bɫəˈðu.ɾə/ (n, fem)
amble
  Manera de caminar d’un quadrúpede avançant alternativament el parell de potes d’un mateix costat.

amblar /amˈbɫa/ /amˈbɫaɾ/ /əmˈbɫa/ (v)
amble

ambrat /amˈbɾat/ /əmˈbɾat/ (adj, masc)
ambré

ambre /ˈam.bɾə/ (n, masc)
ambre
  (invariable) Color groguenc ataronjat com la resina groga.

ambrosia /am.bɾoˈzi.a/ /əm.bɾoˈzi.ə/ /əm.bɾuˈzi.ə/ (n, fem)
ambroisie

ambulant /am.buˈɫan/ /am.buˈɫant/ /əm.buˈɫan/ /əm.buˈɫant/ (adj)
ambulant
  Que ambula, es passeja, va d'un lloc a un altre.

ambular /am.buˈɫa/ /am.buˈɫaɾ/ /əm.buˈɫa/ (v)
ambuler

ambulatori /am.bu.ɫaˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
ambulatoire
  Relatiu al fet de caminar.
  (medicina) Que permet al malalt moure’s, que no ha de fer llit.

ambulatori /am.bu.ɫaˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
dispensaire
  (medicina) Centre de tractament de malalts en règim extern.

ambulància /am.buˈɫan.si.a/ (n, fem)
ambulance

ameboide /a.meˈbɔj.ðe/ /ə.məˈβɔj.ðə/ (adj)
amiboïde

amenaça /a.meˈna.sa/ /ə.məˈna.sə/ (n, fem)
menace

amenaçador /a.me.na.saˈðo/ /a.me.na.saˈðoɾ/ (adj, masc)
menaçant
  Que amenaça.

amenaçar /a.me.naˈsa/ /a.me.naˈsaɾ/ (v)
menacer

amenitzar /a.me.niˈd͡za/ /a.me.niˈza/ /a.me.niˈzaɾ/ (v)
égayer

amerar /a.meˈɾa/ /a.meˈɾaɾ/ /ə.məˈɾa/ (v)
mêler

americana /a.me.ɾiˈka.na/ /ə.mə.ɾiˈka.nə/ (n, fem)
veston
  Forma femenina de americà.

americi /ə.məˈɾi.si/ (n, masc)
américium

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
américain
  relacionat amb Amèrica

americà /a.me.ɾiˈka/ /ə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
Américain
  habitant d'Amèrica
américain
  llengua anglesa parlada als Estats Units d'Amèrica

ametista /ə.məˈtis.tə/ (n, fem)
améthyste
  Varietat transparent del quars, de color morat, utilitzada com a pedra preciosa.

ametista /ə.məˈtis.tə/ (n, masc)
améthyste
  Color morat entre violeta i porpra com la pedra preciosa.

ametlla /aˈmeɫ.ɫa/ /aˈmeʎ.ʎa/ /ˈməɫ.ɫə/ /ˈmɛɫ.ɫə/ (n, fem)
amande

amfi- /aɱ.fi/ /əɱ.fi/ (prefix)
amphi-

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ (adj, masc)
amphibie
  Criatura o objecte que pot viure o desplaçar-se per aigua i per terra

amfibi /aɱˈfi.bi/ /əɱˈfi.βi/ (n, masc)
amphibie, amphibien
  Individu de la classe de vertebrats anamniotes, tetràpodes, amb respiració branquial durant la fase larvària i pulmonar en l'estat adult.

amfitrió /aɱ.fi.tɾiˈo/ (n, masc)
amphitryon

amhàric /aˈma.ɾik/ (n, masc)
amharique

amiant /a.miˈan/ /a.miˈant/ /ə.miˈan/ /ə.miˈant/ (n, masc)
amiante

amic /aˈmik/ (adj, masc)
ami
  Que té amistat.

amic /aˈmik/ (n, masc)
amateur
  Aficionat o inclinat a alguna cosa.
ami
  amant

amical /a.miˈkaɫ/ /ə.miˈkaɫ/ (adj)
amical

amicalment /a.miˌkaɫˈmen/ /a.miˌkaɫˈment/ /ə.miˌkaɫˈmen/ /ə.miˌkaɫˈment/ (adv)
amicalement

amidament /a.mi.ðaˈmen/ /a.mi.ðaˈment/ /ə.mi.ðəˈmen/ /ə.mi.ðəˈment/ (n, masc)
mesurage

amidar /a.miˈða/ /a.miˈðaɾ/ /ə.miˈða/ (v)
mesurer
  Examinar la grandària o extensió de quelcom valent-se d’instruments a propòsit.
  Igualar o comparar alguna cosa no material amb una altra.

amigablement /a.miˌɣa.bɫeˈment/ /a.miˌɣa.βɫeˈmen/ /a.miˌɣab.bɫeˈmen/ /ə.miˌɣa.βɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈmen/ /ə.miˌɣab.bɫəˈment/ (adv)
amiablement

amigar-se /a.miˈɣaɾ.se/ /ə.mi.ɣərˈsə/ /ə.miˈɣar.sə/ /ə.miˈɣaɾ.sə/ (v)
se lier d'amitié
  Fer-se amics.

amigdaloide /a.miɡ.daˈɫɔj.ðe/ /ə.miɡ.dəˈɫɔj.ðə/ (adj)
amygdaloïde

amigrançar /a.mi.ɣɾanˈsa/ /a.mi.ɣɾanˈsaɾ/ /ə.mi.ɣɾənˈsa/ (v)
brûler

amilasa /a.miˈɫa.za/ /ə.miˈɫa.zə/ (n, fem)
amylase

amistançar-se /a.mis.tanˈsaɾ.se/ /ə.mis.tən.sərˈsə/ /ə.mis.tənˈsar.sə/ /ə.mis.tənˈsaɾ.sə/ (v)
vivre en concubinage

amistat /a.misˈtat/ (n, fem)
amitié
  Sentiment d'afecte profund per una altra persona amb independència del parentiu o de l'atracció sexual.

amistosament /a.misˌto.zaˈmen/ /a.misˌto.zaˈment/ /ə.misˌto.zəˈmen/ /ə.misˌto.zəˈment/ (adv)
amicalement

amistós /a.misˈtos/ /ə.misˈtos/ (adj, masc)
amical

amit /aˈmit/ /əˈmit/ (n, masc)
amict

amitjanar /a.mi.d͡ʒaˈna/ /a.mi.d͡ʒaˈnaɾ/ /ə.mi.d͡ʒəˈna/ (v)
diviser

ammocet /am.moˈset/ /əm.moˈsət/ /əm.muˈsɛt/ (n, masc)
ammocète

amnistia /am.nisˈti.a/ /əm.nisˈti.ə/ (n, fem)
amnistie

amnistiar /am.nis.tiˈa/ /am.nis.tiˈaɾ/ /əm.nis.tiˈa/ (v)
amnistier

amnèsia /amˈnɛ.zi.a/ /əmˈnɛ.zi.ə/ (n, fem)
amnésie

amo /ˈa.mo/ /ˈa.mu/ (n, masc)
maître

amoixadorament /a.mo.ʃaˌðo.ɾaˈmen/ /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈmen/ /a.moj.ʃaˌðo.ɾaˈment/ /ə.mo.ʃəˌðo.ɾəˈment/ /ə.mu.ʃəˌðo.ɾəˈmen/ (adv)
câlinement

amoixar /a.mojˈʃa/ /a.mojˈʃaɾ/ /a.moˈʃa/ /ə.moˈʃa/ /ə.muˈʃa/ (v)
caresser

amollar /a.moˈʎa/ /a.moˈʎaɾ/ /ə.moˈʎa/ /ə.muˈʎa/ (v)
lâcher, relâcher
  Afluixar, deixar anar a poc a poc.
apaiser
  (pronominal) Perdre el rigor, disminuir la força.

amolliment /a.mo.ʎiˈmen/ /a.mo.ʎiˈment/ /ə.mo.ʎiˈment/ /ə.mu.ʎiˈmen/ (n, masc)
amollissement

amollir /a.moˈʎi/ /a.moˈʎiɾ/ /ə.moˈʎi/ /ə.muˈʎi/ (v)
amollir

amonal /a.moˈnaɫ/ /ə.moˈnaɫ/ /ə.muˈnaɫ/ (n, masc)
ammonal

amonestació per demora (n, fem)
avertissement pour perte de temps

amonestar /a.mo.nesˈta/ /a.mo.nesˈtaɾ/ /ə.mo.nəsˈta/ /ə.mu.nəsˈta/ (v)
admonester
  Prevenir, advertir a algú que corregeixi una conducta.
bans
  Publicar en l'església les persones que volen contraure matrimoni o ordenar-se.

amor /aˈmoɾ/ /əˈmo/ /əˈmor/ (n)
amour
  Sentiment d'estimació profunda cap a una altra persona, criatura, objecte o idea.

amor propi /aˌmoɾ /əˌmor (n, masc)
estime de soi

amoralitat /a.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /ə.mo.ɾə.ɫiˈtat/ /ə.mu.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
amoralité

amorosament /a.moˌɾo.zaˈmen/ /a.moˌɾo.zaˈment/ /ə.moˌɾo.zəˈment/ /ə.muˌɾo.zəˈmen/ (adv)
amoureusement

amorrar /a.moˈra/ /a.moˈraɾ/ /ə.moˈra/ /ə.muˈra/ (v)
mufle, pousser
  Fer posar algú topant de cara o de boca en algun lloc.

amorronir /a.mo.roˈni/ /a.mo.roˈniɾ/ /ə.mo.roˈni/ /ə.mu.ruˈni/ (v)
bouder

amortallar /a.mor.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎa/ /a.moɾ.taˈʎaɾ/ /ə.moɾ.təˈʎa/ /ə.mur.təˈja/ /ə.mur.təˈʎa/ (v)
ensevelir

amortir /a.morˈti/ /a.moɾˈti/ /a.moɾˈtiɾ/ /ə.moɾˈti/ /ə.murˈti/ (v)
amortir

amortitzar /a.mor.tiˈd͡za/ /a.moɾ.tiˈza/ /a.moɾ.tiˈzaɾ/ /ə.moɾ.tiˈd͡za/ /ə.mur.tiˈd͡za/ (v)
amortir
  Passar els béns a mans mortes que no els puguin alienar.
  Redimir el capital.

amorós /a.moˈɾos/ /ə.moˈɾos/ /ə.muˈɾos/ (adj, masc)
affetueux

amotar-se /a.moˈtaɾ.se/ /ə.moˈtaɾ.sə/ /ə.mu.tərˈsə/ /ə.muˈtar.sə/ (v)
ramassent
  Formar mota les plantes.

amotinar /a.mo.tiˈna/ /a.mo.tiˈnaɾ/ /ə.mo.tiˈna/ /ə.mu.tiˈna/ (v)
soulever

amoïnar /a.mo.iˈna/ /a.mo.iˈnaɾ/ /ə.mo.iˈna/ /ə.mu.iˈna/ (v)
étourdir, soucier
  (pronominal) Cansar-se, preocupar-se, per esbrinar alguna cosa.

ampere /amˈpeɾ/ /əmˈper/ (n, masc)
ampère

ampit /amˈpit/ (n, masc)
allège

amplada /amˈpɫa.ða/ /əmˈpɫa.ðə/ (n, fem)
largeur

amplament /ˌam.pɫaˈmen/ /ˌam.pɫaˈment/ /ˌam.pɫəˈmen/ /ˌam.pɫəˈment/ (adv)
largement

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ (adj, masc)
large
  Que té unes mides grans en amplària.
ample
  Folgat, que hi cap bé.

ample /ˈam.pɫe/ /ˈam.pɫə/ (n, masc)
grand
  (pilota basca) Part de la canxa tocant a la contracanxa.

amplejar /am.pɫeˈd͡ʒa/ /am.pɫeˈd͡ʒaɾ/ /am.pɫeˈʒa/ /əm.pɫəˈd͡ʒa/ /əm.pɫəˈʒa/ (v)
être plutôt large

ampli /ˈam.pɫi/ (adj, masc)
vaste

ampliar /am.pɫiˈa/ /am.pɫiˈaɾ/ /əm.pɫiˈa/ (v)
agrandir

amplitud /am.pɫiˈtut/ /əm.pɫiˈtut/ (n, fem)
amplitude

amploia /amˈpɫɔ.ja/ /amˈpɫɔ.jɔ/ /əmˈpɫɔ.jə/ (n, fem)
anchois de Norvège

ampolla /amˈpo.ʎa/ (n, fem)
bouteille
  Recipient de coll estret destinat per a contenir líquids.
  (basquetbol) Cadascuna de les dues àrees pròximes a les cistelles, delimitades per la línia de fons, la línia de tirs lliures i dues línies laterals que les uneixen.

ampul·la de Vater (n, fem)
ampoule de Vater

ampul·la hepatopancreàtica (n, fem)
ampoule hépatopancréatique

ampul·losament /am.puɫˌɫo.zaˈmen/ /am.puɫˌɫo.zaˈment/ /am.puˌɫo.zaˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈmen/ /əm.puɫˌɫo.zəˈment/ /əm.puˌɫo.zəˈmen/ (adv)
ampoulément

ampul·lós /am.puɫˈɫos/ /am.puˈɫos/ /əm.puɫˈɫos/ /əm.puˈɫos/ (adj, masc)
ampoulé

amputació /am.pu.ta.siˈo/ /əm.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
amputation

amputar /am.puˈta/ /am.puˈtaɾ/ /əm.puˈta/ (v)
amputer

amulet /a.muˈɫet/ /ə.muˈɫət/ /ə.muˈɫɛt/ (n, masc)
amulette

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ (Interjection)
allez
  Encoratjament a pujar, a prosseguir.

amunt /aˈmun/ /aˈmunt/ /əˈmun/ /əˈmunt/ (adv)
en haut
  En direcció de baix a un lloc més alt.

amuntegar /a.mun.teˈɣa/ /a.mun.teˈɣaɾ/ (v)
amonceler
  Posar unes coses damunt d'altres.

amura /aˈmu.ɾa/ /əˈmu.ɾə/ (n, fem)
amure

amurar /a.muˈɾa/ /a.muˈɾaɾ/ /ə.muˈɾa/ (v)
amurer

amén /əˈmen/ (Interjection)
amen

amígdala /aˈmid͡ʒ.ða.ɫa/ /əˈmid͡ʒ.ðə.ɫə/ (n, fem)
amygdale

amúsia /aˈmu.zi.a/ /əˈmu.zi.ə/ (n, fem)
amusie

anacolut /a.na.koˈɫut/ /ə.nə.koˈɫut/ /ə.nə.kuˈɫut/ (n, masc)
anacoluthe

anacoreta /a.na.koˈɾɛ.ta/ /a.na.koˈɾɛ.tɛ/ /ə.nə.koˈɾɛ.tə/ /ə.nə.kuˈɾɛ.tə/ (n, masc)
anachorète

anacronisme /a.na.kɾoˈniz.me/ /ə.nə.kɾoˈniz.mə/ /ə.nə.kɾuˈniz.mə/ (n, masc)
anachronisme

anacúsia /a.naˈku.zi.a/ /ə.nəˈku.zi.ə/ (n, fem)
anacousie

anaerobi /an.a.eˈɾɔ.bi/ /ən.ə.eˈɾɔ.βi/ (adj, masc)
anaérobie
  Dit de l’organisme que no necessita oxigen lliure per respirar i que, per tant, es pot desenvolupar sense oxigen.

anafil /a.naˈfiɫ/ /ə.nəˈfiɫ/ (n, masc)
busine

anagrama /a.naˈɣɾa.ma/ (n, masc)
anagramme

anagramatitzar /a.na.ɣɾa.ma.tiˈd͡za/ /a.na.ɣɾa.ma.tiˈza/ /a.na.ɣɾa.ma.tiˈzaɾ/ /ə.nə.ɣɾə.mə.tiˈd͡za/ (v)
anagrammatiser

analfabet /a.naɫ.faˈbet/ /ə.nəɫ.fəˈbət/ /ə.nəɫ.fəˈbɛt/ /ə.nəɫ.fəˈβɛt/ (n, masc)
analphabète

analfabet funcional (n, masc)
analphabète fonctionnel

analfabetisme /a.naɫ.fa.beˈtiz.me/ (n, masc)
analphabétisme

analfabetisme funcional (n, masc)
analphabétisme fonctionnel

analgèsia /a.naɫˈd͡ʒɛ.zi.a/ /ə.nəɫˈʒɛ.zi.ə/ /ə.nəʎˈʒɛ.zi.ə/ (n, fem)
analgésie
  Incapacitat per sentir dolor.

analitzar /a.na.ɫiˈd͡za/ /a.na.ɫiˈza/ /a.na.ɫiˈzaɾ/ /ə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
analyser

analogia /a.na.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.na.ɫoˈʒi.a/ /ə.nə.ɫoˈʒi.ə/ /ə.nə.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
analogie
  (filologia) Procés de creació o modificació de mots per adaptació a un model conegut d’un grup de mots.

analíticament /a.naˌɫi.ti.kaˈmen/ /a.naˌɫi.ti.kaˈment/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈmen/ /ə.nəˌɫi.ti.kəˈment/ (adv)
analytiquement

analògic /a.naˈɫɔ.ʒik/ /ə.nəˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
analogique

analògicament /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /a.naˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /a.naˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /ə.nəˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ (adv)
analogiquement

anamòrfic /a.naˈmɔɾ.fik/ /ə.nəˈmɔr.fik/ (adj, masc)
anamorphique

ananàs /a.naˈnas/ /ə.nəˈnas/ (n, masc)
ananas
  Planta herbàcia, perenne, de la família de les bromeliàcies, cultivada pel seu fruit (Ananas comosus).

anap /aˈnap/ /əˈnap/ (n, masc)
hanap

anar /aˈna/ /aˈnaɾ/ (v)
aller
  Moure's d'un lloc a un altre.
  dirigir (un camí)
  (cartes) Entrar o triar coll.
gager
  apostar
consister
  consistir o dependre
importer
  importar, interessar
agir
  obrar, procedir
conjuguer
  Ésser algun nom o verb de la mateixa declinació o conjugació que un altre.
battre
  Batre, palpitar (referit al cor o al pols).

anar a (v)
aller

anar a la que salta (v)
être

anar a les bonicoies (v)
faire, renvoyer

anar a mal borràs (v)
aller à vau-l'eau

anar a menys (v)
déchoir

anar a raure (v)
passé
  Acabar sense voler en un lloc.

anar a rossegons (v)
rouler

anar a tomballons (v)
rouler
  Rodolar, caure per algun declivi.
broncher
  Ensopegar amb freqüència i violència.

anar amb (v)
agir
prendre
  Tenir o portar allò que el nom que segueix significa.

anar amb el lliri a la mà (v)
naïf comme une oie blanche

anar bé /aˌnaɾˈbe/ /aˌnaˈβe/ (v)
aller

anar d'aquí i d'allí (v)
aller

anar damunt (v)
nager

anar darrere (v)
aller
  Seguir després de l'altre en l'ordre amb què es camina.
courir
  D'alguna cosa, intentar assolir-la.
aimer
  D'alguna persona, voler-la en extrem.

anar davant (v)
devancer

anar de bo (v)
agir

anar de bòlit (v)
être [[sous l'eau]]

anar de cambra (v)
aller à la selle

anar de dalt a baix (v)
tomber

anar de la Seca a la Meca (v)
errer

anar de mal a pitjor (v)
aller

anar millor (v)
aller

anar per damunt (v)
nager

anarquia /a.naɾˈki.a/ (n, fem)
anarchie

anarquisme /a.naɾˈkiz.me/ (n, masc)
anarchisme

anarquitzar /a.nar.kiˈd͡za/ /a.naɾ.kiˈza/ /a.naɾ.kiˈzaɾ/ /ə.nər.kiˈd͡za/ (v)
anarchiser
  (transitiu, política) Fer esdevenir anàrquic (que afavoreix l'anarquia en una societat), especialment una situació.

anastomitzar /a.nas.to.miˈd͡za/ /a.nas.to.miˈza/ /a.nas.to.miˈzaɾ/ /ə.nəs.to.miˈd͡za/ /ə.nəs.tu.miˈd͡za/ (v)
anastomoser

anastomosi /a.nas.toˈmɔ.zi/ /ə.nəs.tuˈmɔ.zi/ (n, fem)
anastomose

anatema /a.naˈte.ma/ /ə.nəˈte.mə/ (n, masc)
anathème

anatematitzar /a.na.te.ma.tiˈd͡za/ /a.na.te.ma.tiˈza/ /a.na.te.ma.tiˈzaɾ/ /ə.nə.tə.mə.tiˈd͡za/ (v)
anathématiser

anatomia /a.na.toˈmi.a/ /ə.nə.tuˈmi.ə/ (n, fem)
anatomie

anatomitzar /a.na.to.miˈd͡za/ /a.na.to.miˈza/ /a.na.to.miˈzaɾ/ /ə.nə.to.miˈd͡za/ /ə.nə.tu.miˈd͡za/ (v)
anatomiser

anatoxina (n, fem)
anatoxine

anatòmic /a.naˈtɔ.mik/ /ə.nəˈtɔ.mik/ (adj, masc)
anatomique

anatòmicament /a.naˌtɔ.mi.kaˈmen/ /a.naˌtɔ.mi.kaˈment/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈmen/ /ə.nəˌtɔ.mi.kəˈment/ (adv)
anatomiquement

anca /ˈaŋ.kə/ (n, fem)
hanche

ancià /an.siˈa/ /ən.siˈa/ (adj, masc)
ancien

ancorar /aŋ.koˈɾa/ /aŋ.koˈɾaɾ/ /əŋ.koˈɾa/ /əŋ.kuˈɾa/ (v)
ancrer

andalús /ən.dəˈɫus/ (adj, masc)
andalou
  Relatiu o pertanyent a Andalusia, als seus habitants o al dialecte.

andalús /ən.dəˈɫus/ (n, masc)
Andalou
  Natural d’Andalusia.

andana /anˈda.na/ /ənˈda.nə/ (n, fem)
quai
  Construcció a la vora de les vies en una estació, on els passatgers esperen per pujar al tren.

andisòl /an.diˈsɔɫ/ /ən.diˈsɔɫ/ (n, masc)
andisol

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ (adj, masc)
andorran, Andorran
  Relatiu a Andorra, el principat o Andorra la Vella.

andorrà /ən.doˈra/ /ən.duˈra/ (n, masc)
Andorran
  Natural d’Andorra.

andosòl /an.doˈsɔɫ/ /ən.doˈsɔɫ/ /ən.duˈsɔɫ/ (n, masc)
andosol

andragogia (n, fem)
andragogie

androgin /anˈdɾɔ.d͡ʒin/ /ənˈdɾɔ.ʒin/ (adj, masc)
androgyne

androide /anˈdɾɔj.ðe/ /ənˈdɾɔj.ðə/ (n, masc)
androïde

androna /anˈdɾo.na/ /ənˈdɾo.nə/ (n, fem)
ruelle

andròfor /anˈdɾɔ.foɾ/ /ənˈdɾɔ.foɾ/ /ənˈdɾɔ.fur/ (n, masc)
androphore

andròmina /anˈdɾɔ.mi.na/ (n, fem)
vieillerie
  Objecte inútil, que fa nosa.
rouerie
  (plural) Embolics, enganys.

andí /anˈdi/ (adj, masc)
Andin
  Relatiu o pertanyent als Andes.

andí /anˈdi/ (n, masc)
Andin
  Persona que habita o és originària dels Andes.

anedó /a.neˈðo/ /ə.nəˈðo/ (n, masc)
caneton

anell /aˈneʎ/ /əˈneʎ/ (n, masc)
bague, anneau
  Cercle de metall que es posa al voltant d'un dit com a guarniment.
  Cercle de metall emprat per a cenyir un objecte o grup d'objectes.

anellar /a.neˈʎa/ /a.neˈʎaɾ/ /ə.nəˈʎa/ (v)
anneler

anestesiar /a.nes.te.ziˈa/ /a.nes.te.ziˈaɾ/ (v)
anesthésier

anestèsia /a.nesˈtɛ.zi.a/ /ə.nəsˈtɛ.zi.ə/ (n, fem)
anesthésie

anestèsic /a.nesˈtɛ.zik/ /ə.nəsˈtɛ.zik/ (adj, masc)
anesthésique

anfós /aɱˈfos/ /əɱˈfos/ (n, masc)
merou

anfós blanc (n, masc)
mérou blanc

anfós bord (n, masc)
baldèche rouge

anfós llis (n, masc)
badèche rouge

angelicalment /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈmen/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˌkaɫˈment/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈmen/ /əɲ.ʒə.ɫiˌkaɫˈment/ (adv)
angéliquement

angelitzar /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈza/ /aɲ.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /əɲ.ʒə.ɫiˈd͡za/ (v)
angéliser

angeví /aɲ.d͡ʒeˈvi/ /aɲ.d͡ʒeˈβi/ /əɲ.ʒəˈvi/ (adj, masc)
Angevin
  Relatiu o pertanyent a Anjou o Angers.

angeví /aɲ.d͡ʒeˈvi/ /aɲ.d͡ʒeˈβi/ /əɲ.ʒəˈvi/ (n, masc)
Angevin
  Persona que habita o és originària d'Anjou o d'Angers.

angiospasme /aɲ.d͡ʒi.osˈpaz.me/ /əɲ.ʒi.osˈpaz.mə/ /əɲ.ʒi.usˈpaz.mə/ (n, masc)
angiospasme

angle /ˈaŋ.ɡɫe/ /ˈaŋ.ɡɫə/ (n, masc)
angle
  (matemàtiques, geometria) Magnitud que mesura la inclinació d'una recta respecte d'una altra.
angle, coin
  (hoquei sobre patins) Cadascuna de les quatre cantonades de l'àrea de penal, des de les quals s'executen les faltes comeses dintre l'àrea que no han estat sancionades amb un penal.

angle curt (n, masc)
coin court
  (esports de pilota) Part extrema de la porteria més pròxima a un atacant en possessió de la pilota en un moment determinat del joc.

angle d'aproximació (n, masc)
angle d'approche

angle d'obertura (n, masc)
angle d'ouverture

angle llarg (n, masc)
coin long
  (esports de pilota) Part extrema de la porteria més allunyada d'un atacant en possessió de la pilota en un moment determinat del joc.

angle recte /ˌaŋ.ɡɫeˈrɛk.te/ (n, masc)
angle droit

anglicisme /aŋ.ɡɫiˈsiz.me/ /əŋ.ɡɫiˈsiz.mə/ (n, masc)
anglicisme
  Mot o construcció importada en una llengua a partir de l'anglès, en forma adaptada o no.

anglicitzar /aŋ.ɡɫi.siˈd͡za/ /aŋ.ɡɫi.siˈza/ /aŋ.ɡɫi.siˈzaɾ/ /əŋ.ɡɫi.siˈd͡za/ (v)
angliciser

angloamericà /ˌaŋ.ɡɫo.a.me.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫo.ə.mə.ɾiˈka/ /ˌaŋ.ɡɫu.ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
anglo-américain
  Relatiu als anglesos i els seus descendents establerts a Amèrica.
  Relatiu a Anglaterra i a Amèrica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ (adj)
anglo-saxon
  Relatiu als pobles anglosaxons.
  Relatiu a la cultura britànica.

anglosaxó /ˌaŋ.ɡɫo.zakˈso/ /ˌaŋ.ɡɫo.zəkˈso/ /ˌaŋ.ɡɫu.zəkˈso/ (n, masc)
Anglo-Saxon
  Individu dels pobles germànics que envaïren el sud i l'est de la Gran Bretanya al començament del segle V.
  Individu de cultura britànica.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ (adj, masc)
anglais
  Pertanyent o relatiu a Anglaterra.

anglès /aŋˈɡɫes/ /əŋˈɡɫəs/ /əŋˈɡɫɛs/ (n, masc)
anglais
  (només en singular) Llengua germànica originària d'Anglaterra parlada a Austràlia, Bermuda, Canadà, Estats Units, Irlanda, Jamaica, Nova Zelanda i en molts d'altres llocs.

anglès antic (n, masc)
anglo-saxon

anglès mitjà (n, masc)
moyen anglais

angoixa /aŋˈɡo.ʃa/ /aŋˈɡoj.ʃa/ /əŋˈɡo.ʃə/ (n, fem)
angoisse

angoixar /aŋ.ɡojˈʃa/ /aŋ.ɡojˈʃaɾ/ /aŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡoˈʃa/ /əŋ.ɡuˈʃa/ (v)
angoisser

angora /aŋˈɡo.ɾa/ /əŋˈɡo.ɾə/ (n, fem)
angora

anguila /aŋˈɡi.ɫa/ (n, fem)
anguille

anguila elèctrica (n, fem)
anguille électrique

angularment /aŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /aŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ /əŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /əŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ (adv)
angulairement

anguniejar /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒa/ /aŋ.ɡu.ni.eˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.ɡu.ni.eˈʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈd͡ʒa/ /əŋ.ɡu.ni.əˈʒa/ (v)
angoisser
  Produir angúnia.
  (pronominal) Posar-se anguniós.

angèlicament /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /aɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /əɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ (adv)
angéliquement

angúnia /aŋˈgu.ni.a/ /əŋˈgu.ni.ə/ (n, fem)
anxiété

anhel /aˈnɛɫ/ /əˈnɛɫ/ (n, masc)
désir

anhelar /a.neˈɫa/ /a.neˈɫaɾ/ /ə.nəˈɫa/ (v)
désirer

anhelosament /a.neˌɫo.zaˈmen/ /a.neˌɫo.zaˈment/ /ə.nəˌɫo.zəˈmen/ /ə.nəˌɫo.zəˈment/ (adv)
avidement

anihilar /a.ni.iˈɫa/ /a.ni.iˈɫaɾ/ /ə.ni.iˈɫa/ (v)
annhilier
  Reduir a no res.
annihiler
  Destruir o arruïnar enterament.

animació (n, fem)
animation

animació a la lectura (n, fem)
encouragement à la lecture

animació d'esquelet (n, fem)
animation par squelette

animació de personatges (n, fem)
animation de personnages

animació per interpolació (n, fem)
animation par image clé

animació per vèrtexs (n, fem)
animation des sommets

animació sociocultural (n, fem)
animation socioculturelle

animador /a.ni.maˈðo/ /a.ni.maˈðoɾ/ /ə.ni.məˈðo/ (n, masc)
chef de claque

animador sociocultural (n, masc)
animateur socioculturel

animal /ə.niˈmaɫ/ (adj)
animal

animalisme /a.ni.maˈɫiz.me/ /ə.ni.məˈɫiz.mə/ (n, masc)
animalisme

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ (adj)
animaliste
  Referent a l’animalisme.

animalista /a.ni.maˈɫis.ta/ /a.ni.maˈɫis.te/ /ə.ni.məˈɫis.tə/ (n, neut)
animaliste
  Activista de l’animalisme.
animalier
  (arts) Artista que representa figures d’animals.

animar /a.niˈma/ /a.niˈmaɾ/ /ə.niˈma/ (v)
animer
  Encoratjar, donar suport per fer una cosa.

animosament /a.niˌmo.zaˈmen/ /a.niˌmo.zaˈment/ /ə.niˌmo.zəˈmen/ /ə.niˌmo.zəˈment/ (adv)
courageusement

anisar /a.niˈza/ /a.niˈzaɾ/ /ə.niˈza/ (v)
aniser

anisat /a.niˈzat/ /ə.niˈzat/ (adj, masc)
anisé
  Compost o adobat amb anís.

aniso- (prefix)
aniso-

anisocòria /a.ni.zoˈkɔ.ɾi.a/ /ə.ni.zoˈkɔ.ɾi.ə/ /ə.ni.zuˈkɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
anisocorie

anit /aˈnit/ /əˈnit/ (adv)
soir
  Nit acabada de passar, anit passada

anivellar /a.ni.veˈʎaɾ/ /a.ni.βeˈʎa/ /ə.ni.vəˈʎa/ /ə.ni.βəˈʎa/ (v)
niveler
  Posar un pla en posició horitzontal justa.
niveau
  Posar en equilibri o igualtat qualsevol cosa material.

aniversari /a.ni.veɾˈsa.ɾi/ /a.ni.βerˈsa.ɾi/ /a.ni.βeɾˈsa.ɾi/ /ə.ni.vəɾˈsa.ɾi/ (n, masc)
anniversaire
  Dia de l'any corresponent a un esdeveniment d'anys anteriors.
  (en particular) Celebració anual del naixement d'algú.

anió /a.niˈo/ /ə.niˈo/ (n, masc)
anion

annals /anˈnaɫs/ /ənˈnaɫs/ (n, masc)
annales

annex /anˈnɛks/ /ənˈnɛks/ (adj, masc)
annexe

annexar /an.nekˈsa/ /an.nekˈsaɾ/ /ən.nəkˈsa/ (v)
annexer

annexionar /an.nek.si.oˈna/ /an.nek.si.oˈnaɾ/ /ən.nək.si.oˈna/ /ən.nək.si.uˈna/ (v)
annexer

annexió /an.nek.siˈo/ /ən.nək.siˈo/ (n, masc)
annexion

anoditzar /a.no.ðiˈd͡za/ /a.no.ðiˈza/ /a.no.ðiˈzaɾ/ /ə.no.ðiˈd͡za/ /ə.nu.ðiˈd͡za/ (v)
anodiser

anodí /a.noˈði/ /ə.noˈði/ /ə.nuˈði/ (adj, masc)
anodin

anomenada /a.no.meˈna.ða/ /ə.no.məˈna.ðə/ /ə.nu.məˈna.ðə/ (n, fem)
renom

anomenar /a.no.meˈna/ /a.no.meˈnaɾ/ /ə.no.məˈna/ /ə.nu.məˈna/ (v)
nommer
  Posar nom.
appeler
  Designar a alguna persona o cosa pel seu nom.

anonimitzar /a.no.ni.miˈd͡za/ /a.no.ni.miˈza/ /a.no.ni.miˈzaɾ/ /ə.no.ni.miˈd͡za/ /ə.nu.ni.miˈd͡za/ (v)
anonymiser

anonàcies /a.noˈna.si.es/ /ə.noˈna.si.əs/ /ə.nuˈna.si.əs/ (n, fem)
anonacées

anormal /a.noɾˈmaɫ/ /ə.noɾˈmaɫ/ /ə.nurˈmaɫ/ (adj)
anormal

anormalitat /a.noɾ.ma.ɫiˈtat/ /ə.noɾ.mə.ɫiˈtat/ /ə.nur.mə.ɫiˈtat/ (n, fem)
anormalité

anorèxia /a.noˈɾɛk.si.a/ /ə.noˈɾɛk.si.ə/ /ə.nuˈɾɛk.si.ə/ (n, fem)
anorexie

anorèxia nerviosa (n, fem)
anoréxie mentale, anorexie mentale

anotació /a.no.ta.siˈo/ /ə.no.tə.siˈo/ /ə.nu.tə.siˈo/ (n, fem)
annotation

anotador (n, masc)
marqueur
  (esquaix, bàdminton) Auxiliar d'un àrbitre encarregat de controlar el marcador.

anotar /a.noˈta/ /a.noˈtaɾ/ /ə.noˈta/ /ə.nuˈta/ (v)
noter
  Prendre nota per escrit de quelcom.
marquer
  Posar, escriure, marques o notes en un escrit, una llista, etc.
  (basquetbol) Aconseguir un nombre determinat de punts o de cistelles.

anquejar /aŋ.keˈd͡ʒa/ /aŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /aŋ.keˈʒa/ /əŋ.kəˈd͡ʒa/ /əŋ.kəˈʒa/ (v)
hancher

anquilosar /aŋ.ki.ɫoˈza/ /aŋ.ki.ɫoˈzaɾ/ /əŋ.ki.ɫoˈza/ /əŋ.ki.ɫuˈza/ (v)
ankyloser

ansa /ˈan.sa/ /ˈan.sə/ (n, fem)
anse
  Cadascun dels elements situats a cada banda d'un cistell, d'una olla o d'una cassola, que es fan servir per agafar aquests objectes.
  Badia petita.

ansiejar /an.si.eˈd͡ʒa/ /an.si.eˈd͡ʒaɾ/ /an.si.eˈʒa/ /ən.si.əˈd͡ʒa/ /ən.si.əˈʒa/ (v)
covoiter

ansietat /an.si.eˈtat/ /ən.si.əˈtat/ (n, fem)
anxiété

ansiosament /an.siˌo.zaˈmen/ /an.siˌo.zaˈment/ /ən.siˌo.zəˈmen/ /ən.siˌo.zəˈment/ (adv)
anxieusement

ansiós /an.siˈos/ /ən.siˈos/ (adj, masc)
anxieux

ant /ˈan/ /ˈant/ (n, masc)
orignal, élan
  Espècie de cèrvid (Alces alces) del nord d'Euràsia i d'Amèrica amb un banyam notable del mascles amb forma de palma.
chamois
  Color marró ataronjat com el cuir de certs animals.

antecedentment /an.te.seˌðemˈmen/ /an.te.seˌðemˈment/ /ən.tə.səˌðemˈmen/ /ən.tə.səˌðemˈment/ (adv)
antécédemment

antecedir /an.te.seˈði/ /an.te.seˈðiɾ/ /ən.tə.səˈði/ (v)
devancer

antedatar /ˌan.te.ðaˈta/ /ˌan.te.ðaˈtaɾ/ /ˌan.tə.ðəˈta/ (v)
antidater

antemur (n, masc)
avantmur

antena /anˈte.na/ /ənˈtɛ.nə/ (n, fem)
antenne
  Part d'alguns animals que serveix per a captar dades de l'exterior, té forma allargada i és relativament tova, a diferència de la banya.
  Trossos de metall que serveixen per captar millor el senyal elèctric.
  (voleibol) Cadascuna de les dues barres verticals de material flexible fixades als extrems de la xarxa, que marquen el límit de l'espai de pas.
  (nàutica) Verga llarga que, situada obliquament a la vela llatina, es fa servir per hissar-la.

anteposar /ˌan.te.poˈza/ /ˌan.te.poˈzaɾ/ /ˌan.tə.poˈza/ /ˌan.tə.puˈza/ (v)
antéposer
  Posar davant.

anteridi /an.teˈɾi.ði/ /ən.təˈɾi.ði/ (n, masc)
anthéridie

anterior /an.te.ɾiˈoɾ/ /ən.tə.ɾiˈo/ (adj)
anterieur

anteriorment /an.te.ɾiˌorˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈmen/ /an.te.ɾiˌoɾˈment/ /ən.tə.ɾiˌorˈmen/ /ən.tə.ɾiˌoɾˈment/ (adv)
antérieurement

antialiàsing (n, masc)
anticrénelage

antibel·licisme /an.ti.beɫ.ɫiˈsiz.me/ /an.ti.βe.ɫiˈsiz.me/ /ən.ti.bəɫ.ɫiˈsiz.mə/ /ən.ti.βə.ɫiˈsiz.mə/ /ən.ti.βəɫ.ɫiˈsiz.mə/ (n, masc)
antibellicisme

antibiòtic (n, masc)
antibiotique

antic alumne (n, masc)
ancien élève

anticapitalisme /ˌan.ti.ka.pi.taˈɫiz.me/ /ˌan.ti.kə.pi.təˈɫiz.mə/ (n, masc)
anticapitalisme

anticatalanisme /ˌan.ti.ka.ta.laˈniz.me/ /ˌan.ti.kə.tə.ləˈniz.mə/ (n, masc)
anticatalanisme

anticipació /an.ti.si.pa.siˈo/ /ən.ti.si.pə.siˈo/ (n, fem)
anticipation

anticipar /an.ti.siˈpa/ /an.ti.siˈpaɾ/ /ən.ti.siˈpa/ (v)
anticiper
  Fer alguna cosa abans del temps regular o assenyalat.
devancer
  (pronominal) Avançar-se a algú altre.

anticlerical /ˌan.ti.kɫe.ɾiˈkaɫ/ /ˌan.ti.kɫə.ɾiˈkaɫ/ (adj)
anticlérical

anticoagulant /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫan/ /ˌan.ti.ko.a.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ko.ə.ɣuˈɫant/ /ˌan.ti.ku.ə.ɣuˈɫan/ (adj)
anticoagulant

anticolinèrgic /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.d͡ʒik/ /ˌan.ti.ko.ɫiˈnɛɾ.ʒik/ /ˌan.ti.ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ (n, fem)
anticholinergique

anticomunisme /ˌan.ti.ko.muˈniz.me/ /ˌan.ti.ko.muˈniz.mə/ /ˌan.ti.ku.muˈniz.mə/ (n, masc)
anticommunisme

anticonstitucionalment /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /ˌan.ti.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /ˌan.ti.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
anticonstitutionnellement

anticòs /ˌan.tiˈkɔs/ (n, masc)
anticorps

antiestètic /ˌan.ti.esˈtɛ.tik/ /ˌan.tisˈtɛ.tik/ (adj, masc)
antiesthétique

antifeixisme /an.ti.fejˈʃiz.me/ /an.ti.feˈʃiz.me/ /ən.ti.fəˈʃiz.mə/ (n, masc)
antifascisme

antifeminisme /an.ti.fe.miˈniz.me/ /ən.ti.fə.miˈniz.mə/ (n, masc)
antiféminisme

antigalla /an.tiˈɣa.ʎa/ /ən.tiˈɣa.jə/ /ən.tiˈɣa.ʎə/ (n, fem)
antiquaille

antigament /anˌti.ɣaˈmen/ /anˌti.ɣaˈment/ /ənˌti.ɣəˈmen/ /ənˌti.ɣəˈment/ (adv)
anciennement

antiguitat /an.ti.ɣiˈtat/ /ən.ti.ɣiˈtat/ (n, fem)
antiquité

antihemorroïdal /an.ti.e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ən.ti.ə.mu.ru.iˈðaɫ/ (adj)
antihémorroïdal

antijoc /ˌan.tiˈd͡ʒɔk/ /ˌan.tiˈʒɔk/ (n, masc)
antijeu

antimoni /ən.tiˈmɔ.ni/ (n, masc)
antimoine

antineutró /an.ti.newˈtɾo/ /ən.ti.nəwˈtɾo/ (n, masc)
antineutron

antinòmia pedagògica (n, fem)
antinomie pédagogique

antipartícula /ˌan.ti.paɾˈti.ku.ɫa/ /ˌan.ti.pərˈti.ku.ɫə/ (n, fem)
antipartícule, antiparticule

antiparèmia (n, fem)
proverbe contradictoire

antipatia /an.ti.paˈti.a/ /ən.ti.pəˈti.ə/ (n, fem)
antipathie

antipedagogia (n, fem)
anti-pédagogie

antiprotó /an.ti.pɾoˈto/ /ən.ti.pɾuˈto/ (n, masc)
antiproton

antipàtic /an.tiˈpa.tik/ /ən.tiˈpa.tik/ (adj, masc)
antippathique

antiquark /ˌan.tiˈkwark/ (n, masc)
antiquark

antisemitisme /ˌan.ti.se.miˈtiz.me/ /ˌan.ti.sə.miˈtiz.mə/ (n, masc)
antisémitisme, anti-sémitisme

antitragus /ˌan.tiˈtɾa.ɣus/ (n, masc)
antitrague

antivibrador /ˌan.ti.vi.bɾaˈðoɾ/ /ˌan.ti.vi.bɾəˈðo/ /ˌan.ti.βi.βɾaˈðo/ /ˌan.ti.βi.βɾaˈðoɾ/ /ˌan.ti.βi.βɾəˈðo/ (n, masc)
antivibrateur

antologia /an.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.to.ɫoˈʒi.a/ /ən.to.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
anthologie

antonomàsia /an.to.noˈma.zi.a/ /ən.to.noˈma.zi.ə/ /ən.tu.nuˈma.zi.ə/ (n, fem)
antonomase

antracnosi /an.tɾaŋˈnɔ.zi/ /an.tɾaɡˈnɔ.zi/ /ən.tɾəŋˈnɔ.zi/ (n, fem)
anthracnose

antre /ˈan.tɾe/ /ˈan.tɾə/ (n, masc)
antre
  (geografia) cova
  (anatomia) Cavitat anatòmica, especialment els sins dels ossos

antropocentrisme /an.tɾo.po.senˈtɾiz.me/ /ən.tɾo.po.sənˈtɾiz.mə/ /ən.tɾu.pu.sənˈtɾiz.mə/ (n, masc)
anthropocentrisme

antropologia /an.tɾo.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /an.tɾo.po.ɫoˈʒi.a/ /ən.tɾo.po.ɫoˈʒi.ə/ /ən.tɾu.pu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
anthropologie

antropologia cultural (n, fem)
anthropologie culturelle

antropologia social (n, fem)
anthropologie sociale

antroponímia /an.tɾo.poˈni.mi.a/ /ən.tɾo.poˈni.mi.ə/ /ən.tɾu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
anthroponymie

antropotopònim /an.tɾo.po.toˈpɔ.nim/ /ən.tɾo.po.toˈpɔ.nim/ /ən.tɾu.pu.tuˈpɔ.nim/ (n, masc)
anthropotoponyme

antropònim /an.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾoˈpɔ.nim/ /ən.tɾuˈpɔ.nim/ (n, masc)
anthroponyme

antrosòl /an.tɾoˈsɔɫ/ /ən.tɾoˈsɔɫ/ /ən.tɾuˈsɔɫ/ (n, masc)
anthrosol

antídot /anˈti.ðot/ /ənˈti.ðut/ (n, masc)
antidote, contrepoison

antílop /anˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫop/ /ənˈti.ɫup/ (n, masc)
antilope

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ (n, masc)
antipode
  Punt de la Terra diametralment oposat a un altre.

antípoda /anˈti.po.ða/ /ənˈti.po.ðə/ /ənˈti.pu.ðə/ (n, neut)
antipode
  (sovint en plural) Habitants de la Terra que ocupen llocs de la mateixa diametralment oposats entre sí.
  Persona o cosa de geni o natura oposats entre sí.

antípodes /anˈti.po.ðes/ /ənˈti.pu.ðəs/ (n, masc)
antipodes
  Regió de la Terra situada diametralment oposada, en especial Nova Zelanda i Austràlia.

antònim /anˈtɔ.nim/ (adj, masc)
antonyme
  Contrari, amb un significat oposat a una altra.

anual /a.nuˈaɫ/ /ə.nuˈaɫ/ (adj)
annuel

anualment /a.nuˌaɫˈmen/ /a.nuˌaɫˈment/ /ə.nuˌaɫˈmen/ /ə.nuˌaɫˈment/ (adv)
annuellement

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ (adj)
annulaire
  Amb forma d'anell o relatiu a l'anell.

anular /a.nuˈɫaɾ/ /ə.nuˈɫar/ (n, masc)
annulaire
  (anatomia) Quart dit de la mà entre el dit del cor i el menovell.

anul·lació /a.nu.ɫa.siˈo/ /a.nuɫ.ɫa.siˈo/ /ə.nu.ɫə.siˈo/ /ə.nuɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
annulation

anul·lar /a.nuɫˈɫa/ /a.nuɫˈɫaɾ/ /a.nuˈɫa/ /ə.nuɫˈɫa/ /ə.nuˈɫa/ (v)
annuller
  Invalidar, donar per nul algun tractat, contracte o privilegi.

anunci /aˈnun.si/ /əˈnun.si/ (n, masc)
annonce
  Comunicació escrita o oral adreçada al públic en general.
publicité, annonce
  Reclam per donar a conèixer un producte que es vol vendre.

anunciador oficial (n, masc)
annonceur

anunciant /a.nun.siˈan/ /a.nun.siˈant/ /ə.nun.siˈan/ /ə.nun.siˈant/ (n, neut)
annonciateur
  Persona que anuncia l’arribada d’algú en un lloc.
annonceur
  Empresa o persona que anuncia un producte o servei amb propòsit publicitari.

anunciar /a.nun.siˈa/ /a.nun.siˈaɾ/ (v)
annoncer
  Donar la primera notícia o avís d'alguna cosa.
  (esports de raqueta) Comunicar en veu alta, l'àrbitre o el jutge de cadira, la puntuació obtinguda al llarg d'un partit, les accions no vàlides, etc.

anus /ˈa.nus/ (n, masc)
anus

anxova /aɲˈt͡ʃɔ.va/ /aɲˈt͡ʃɔ.βɔ/ /əɲˈʃɔ.və/ /əɲˈʃɔ.βə/ (n, fem)
anchois

any /an/ /ˈaɲ/ /ˈaɲ/ (n, masc)
an, année
  Segons el calendari gregorià, temps que transcorre entre dia 1 de gener i dia 31 de desembre (365).
  Temps que triga qualsevol planeta del sistema solar en fer el seu moviment de translació.

any de la picor (n)
belle lurette

any de traspàs (n, masc)
année bissextile

any sabàtic (n, masc)
année sabbatique

anyal /aˈɲaɫ/ /əˈɲaɫ/ (adj)
annuel

anyell /aˈɲeʎ/ /əˈɲeʎ/ (n, masc)
agneau

anyellar /a.ɲeˈʎa/ /a.ɲeˈʎaɾ/ /ə.ɲəˈʎa/ (v)
agneler

anys /ˈaɲs/ /ˈaɲt͡ʃ/ /ˈaɲʃ/ /ˈaјns/ /ˈaјɲs/ /ˈaјɲʃ/ (n, masc)
ans
  Forma plural de any.

anys i panys (n)
belle lurette

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ (adj, masc)
agnelin
  Referit a l’anyell.

anyí /aˈɲi/ /əˈɲi/ (n, masc)
agneline
  Llana d’anyell.

anàleg /aˈna.ɫek/ /əˈna.ɫək/ (adj, masc)
analogue

anàlisi /aˈna.ɫi.zi/ (n, fem)
analyse
  Descomposició metòdica d'un tot complex en els seus constituents amb l'objectiu d'adquirir coneixement.
aperçu
  (videojocs) Article que es publica en revistes, diaris o llocs web especialitzats, en què s'expliquen les característiques bàsiques d'un videojoc, generalment sense fer-ne crítica.

anàlisi clínica (n, fem)
analyse clinique

anàlisi conceptual (n, fem)
analyse conceptuelle

anàlisi d'agrupaments (n, fem)
analyse de grappes

anàlisi d'errors (n, fem)
analyse d'erreurs

anàlisi d'ítems (n, fem)
analyse d'items

anàlisi de contingut (n, fem)
analyse de contenu

anàlisi de la interacció (n, fem)
analyse de l'interaction

anàlisi de variància (n, fem)
analyse de la variance

anàlisi del discurs (n, fem)
analyse du discours

anàlisi discriminant (n, fem)
analyse discriminante

anàlisi documental (n, fem)
analyse documentaire

anàlisi factorial (n, fem)
analyse factorielle

anàlisi institucional (n, fem)
analyse institutionnelle

anàlisi post mortem (n, fem)
analyse

anàlisi qualitativa de dades (n, fem)
analyse qualitative de données

anàlisi quantitativa de dades (n, fem)
analyse quantitative de données

anàrquicament /aˌnar.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈmen/ /aˌnaɾ.ki.kaˈment/ /əˌnar.ki.kəˈmen/ /əˌnaɾ.ki.kəˈment/ (adv)
anarchiquement

anècdota /əˈnɛɡ.du.tə/ (n, fem)
anecdote

anèmia /aˈnɛ.mi.a/ /əˈnɛ.mi.ə/ (n, fem)
anémie

anís /aˈnis/ /əˈnis/ (n, masc)
anis, anisette
  Licor aromatitzat amb Pimpinella anisum.

anòmalament /aˌnɔ.ma.ɫaˈmen/ /aˌnɔ.ma.ɫaˈment/ /əˌnɔ.mə.ɫəˈmen/ /əˌnɔ.mə.ɫəˈment/ (adv)
anormalement

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ (adj, masc)
anonyme
  Que no ha donat a conèixer el seu nom.

anònim /aˈnɔ.nim/ /əˈnɔ.nim/ (n, masc)
anonyme
  Autor desconegut.
lettre anonyme
  Missatge escrit que no està signat pel seu autor.

anònimament /aˌnɔ.ni.maˈmen/ /aˌnɔ.ni.maˈment/ /əˌnɔ.ni.məˈmen/ /əˌnɔ.ni.məˈment/ (adv)
anonymement

aombrar /a.omˈbɾa/ /a.omˈbɾaɾ/ /ə.omˈbɾa/ /ə.umˈbɾa/ (v)
ombrager
  Fer ombra una cosa a altra.

aorta /aˈɔɾ.ta/ /əˈɔr.tə/ (n, fem)
aorte

apadrinar /a.pa.ðɾiˈna/ /a.pa.ðɾiˈnaɾ/ /ə.pə.ðɾiˈna/ (v)
parrain
  Fer de padrí en algun acte públic.

apagar /a.paˈɣa/ /a.paˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ (v)
éteindre
  Extingir, deixar de cremar, de fer llum.

apagesat /a.pa.d͡ʒeˈzat/ /a.pa.ʒeˈzat/ /ə.pə.ʒəˈzat/ (adj, masc)
campagnard

apaivagar /a.paj.vaˈɣaɾ/ /a.paj.βaˈɣa/ /ə.pəj.vəˈɣa/ /ə.pəj.βəˈɣa/ (v)
pacifier

apallar /a.paˈʎa/ /a.paˈʎaɾ/ /ə.pəˈʎa/ (v)
affourager

apallissar /a.pa.ʎiˈsa/ /a.pa.ʎiˈsaɾ/ /ə.pə.ʎiˈsa/ (v)
rosser

apamar /a.paˈma/ /a.paˈmaɾ/ /ə.pəˈma/ (v)
mesurer à palmes

apanar /a.paˈna/ /a.paˈnaɾ/ /ə.pəˈna/ (v)
nourrir

apanyar /a.paˈɲa/ /a.paˈɲaɾ/ (v)
arranger

aparador /a.pa.ɾaˈðo/ /a.pa.ɾaˈðoɾ/ (n, masc)
vitrine
  Finestra de les botigues en què exposen els seus productes.

aparat /a.paˈɾat/ /ə.pəˈɾat/ (n, masc)
apparat

aparat crític (n, masc)
appareil critique

aparcar /a.parˈka/ /a.paɾˈka/ /a.paɾˈkaɾ/ /ə.pərˈka/ (v)
stationner

aparell /a.paˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾeʎ/ /ə.pəˈɾəʎ/ /ə.pəˈɾɛj/ (n, masc)
préparatif
  Prevenció, preparatiu, disposició, reunió d'allò que es necessita per algun objecte.
pompe
  Pompa, ostentació.
harnais
  Arreus o guarniments de les cavalleries per muntar-les, carregar-les o posar-les a tirar.
apparaux, imprimure
  (nàutica) Conjunt de veles i altres guarniments de les embarcacions.
moufle
  (nàutica) Màquina composta d'uns ternals amb un cap o corda que passa de l'un a l'altre i serveix per alçar coses de pes.

aparell de 24 segons (n, masc)
appareil des 24 secondes

aparell digestiu (n, masc)
système digestif

aparell respiratori (n, masc)
appareil respiratoire

aparellador /a.pa.ɾe.ʎaˈðo/ /a.pa.ɾe.ʎaˈðoɾ/ /ə.pə.ɾə.jəˈðo/ /ə.pə.ɾə.ʎəˈðo/ (n, masc)
aide-architecte
  Qui aparella, prepara, disposa.
  Professional de la construcció que controla l'execució dels projectes elaborats per l’arquitecte.

aparellar /a.pa.ɾeˈʎa/ /a.pa.ɾeˈʎaɾ/ /ə.pə.ɾəˈja/ /ə.pə.ɾəˈʎa/ (v)
préparer
  Preparar, disposar, amanir.
embâter
  Posar els aparells a les cavalleries.
agréer
  Posar les veles i altres aparells a l'embarcació per tenir-la a punt de poder navegar.
imprimer
  Preparar amb el bany o primers colors la tela que s'ha de pintar o la peça que s'ha de daurar.
appareiller
  Ajuntar mascle i femella per fer cria, apariar.
apparier
  Unir entre si coses iguals o semblants, fent-ne parells.

aparentar /a.pa.ɾenˈta/ /a.pa.ɾenˈtaɾ/ /ə.pə.ɾənˈta/ (v)
paraître

aparentment /a.paˌɾemˈmen/ /a.paˌɾemˈment/ /ə.pəˌɾemˈmen/ /ə.pəˌɾemˈment/ (adv)
apparemment

aparença /a.paˈɾen.sa/ /ə.pəˈɾən.sə/ /ə.pəˈɾɛn.sə/ (n, fem)
apparence

aparetre /a.paˈɾe.tɾe/ /ə.pəˈɾə.tɾə/ /ə.pəˈɾɛ.tɾə/ (v)
transplaner

apariament /a.pa.ɾi.aˈmen/ /a.pa.ɾi.aˈment/ /ə.pə.ɾi.əˈmen/ /ə.pə.ɾi.əˈment/ (n, masc)
appariement

aparició sobtada (n, fem)
apparition soudaine

aparroquianar /a.pa.ro.ki.aˈna/ /a.pa.ro.ki.aˈnaɾ/ /ə.pə.ro.ki.əˈna/ /ə.pə.ru.ki.əˈna/ (v)
achalander

apart /aˈpaɾt/ /əˈpaɾt/ (n, masc)
aparté

apartament /a.pal.taˈment/ /a.par.taˈmen/ /a.paɾ.taˈmen/ /a.paɾ.taˈment/ /ə.pər.təˈmen/ /ə.pəɾ.təˈment/ (n, masc)
appartement
  Part separada d'un edifici.

apartament turístic (n, masc)
appartement touristique

apartar /a.parˈta/ /a.paɾˈta/ /a.paɾˈtaɾ/ /ə.pərˈta/ (v)
éloigner

aparèixer /a.paˈɾe.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃe/ /a.paˈɾej.ʃeɾ/ /ə.pəˈɾə.ʃə/ /ə.pəˈɾɛ.ʃə/ (v)
apparaitre
  Presentar-se a la vista impensadament.
retrouver
  Trobar-se allò que es tenia per perdut.

apassionadament /a.pa.si.oˌna.ðaˈmen/ /a.pa.si.oˌna.ðaˈment/ /ə.pə.si.oˌna.ðəˈment/ /ə.pə.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
passionnément

apassionar /a.pa.si.oˈna/ /a.pa.si.oˈnaɾ/ /ə.pə.si.oˈna/ /ə.pə.si.uˈna/ (v)
passionner

apatia /a.paˈti.a/ /ə.pəˈti.ə/ (n, fem)
apathie

apedaçar /a.pe.ðaˈsa/ /a.pe.ðaˈsaɾ/ /ə.pə.ðəˈsa/ (v)
rapiécer

apedregar /a.pe.ðɾeˈɣa/ /a.pe.ðɾeˈɣaɾ/ (v)
lapider
  Llançar pedres contra algú o alguna cosa.

apegar /a.peˈɣa/ /a.peˈɣaɾ/ /ə.pəˈɣa/ (v)
coller
  Enganxar una cosa amb altra amb pega.

apelfar /a.peɫˈfa/ /a.peɫˈfaɾ/ /ə.pəɫˈfa/ (v)
velouter

apelfat /a.peɫˈfat/ /ə.pəɫˈfat/ (adj, masc)
pelucheux
  Revestit de pelfa o de quelcom similar (borrissol, seda, pèl, llana, etc.).

apel·lable /a.peɫˈɫa.bɫe/ /a.peɫˈɫab.bɫe/ /a.peˈɫa.βɫe/ /ə.pəɫˈɫab.bɫə/ /ə.pəˈɫa.βɫə/ (adj)
appelable

apel·lació /a.pe.ɫa.siˈo/ /a.peɫ.ɫa.siˈo/ /ə.pə.ɫə.siˈo/ /ə.pəɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
appel
  (dret) Acció d'apel·lar.

apel·lar /a.peɫˈɫa/ /a.peɫˈɫaɾ/ /a.peˈɫa/ /ə.pəɫˈɫa/ /ə.pəˈɫa/ (v)
appeler
  Recórrer al tribunal superior perquè anul·li una sentència.
appel
  Recórrer a alguna cosa per buscar remei.

apercebre /a.peɾˈse.bɾe/ /ə.pərˈsɛ.bɾə/ /ə.pərˈsɛ.βɾə/ /ə.pəɾˈsə.bɾə/ (v)
remarquer

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ (adj, masc)
apéritif
  Que fa obrir la gana.

aperitiu /a.pe.ɾiˈtiw/ (n, masc)
apéritif
  Col·lació de beguda i tapes que es pren abans d’un àpat.

apesarar /a.pe.zaˈɾa/ /a.pe.zaˈɾaɾ/ /ə.pe.zəˈɾa/ /ə.pə.zəˈɾa/ (v)
accabler

apetir /a.peˈti/ /a.peˈtiɾ/ /ə.pəˈti/ (v)
envie

apetxinat /a.pe.t͡ʃiˈnat/ /ə.pə.t͡ʃiˈnat/ (adj, masc)
conchoïde

api (n, masc)
céleri

apiadar-se /a.pi.aˈðaɾ.se/ /ə.pi.ə.ðərˈsə/ /ə.pi.əˈðar.sə/ /ə.pi.əˈðaɾ.sə/ (v)
apitoyer

apiculat /a.pi.kuˈɫat/ /ə.pi.kuˈɫat/ (adj, masc)
apiculé

apicultor /a.pi.kuɫˈto/ /a.pi.kuɫˈtoɾ/ /ə.pi.kuɫˈto/ (n, masc)
apiculteur

apilar /a.piˈɫa/ /a.piˈɫaɾ/ /ə.piˈɫa/ (v)
empiler

apilonar /a.pi.ɫoˈna/ /a.pi.ɫoˈnaɾ/ /ə.pi.ɫoˈna/ /ə.pi.ɫuˈna/ (v)
empiler

apilotar /a.pi.ɫoˈta/ /a.pi.ɫoˈtaɾ/ /ə.pi.ɫoˈta/ /ə.pi.ɫuˈta/ (v)
ramasser

apinyar /a.piˈɲa/ /a.piˈɲaɾ/ /ə.piˈɲa/ (v)
entasser

aplacar /a.pɫaˈka/ /a.pɫaˈkaɾ/ /ə.pɫəˈka/ (v)
apaiser

aplacat /a.pɫaˈkat/ /ə.pɫəˈkat/ (n, masc)
placage

aplanar /a.pɫaˈna/ /a.pɫaˈnaɾ/ /ə.pɫəˈna/ (v)
aplanir
  Posar plana una superfície.

aplanetat /a.pɫa.neˈtat/ /ə.pɫə.nəˈtat/ (adj, masc)
infortuné

aplanetisme /a.pɫa.neˈtiz.me/ /ə.pɫə.nəˈtiz.mə/ (n, masc)
aplanétisme

aplanòspora /a.pɫaˈnɔs.po.ɾa/ /ə.pɫəˈnɔs.po.ɾə/ /ə.pɫəˈnɔs.pu.ɾə/ (n, fem)
aplanospore

aplatar /a.pɫaˈta/ /a.pɫaˈtaɾ/ /ə.pɫəˈta/ (v)
aplatir

aplatat /a.pɫaˈtat/ /ə.pɫəˈtat/ (adj, masc)
aplati

aplaudiment /a.pɫaw.ðiˈmen/ /a.pɫaw.ðiˈment/ /ə.pɫəw.ðiˈmen/ /ə.pɫəw.ðiˈment/ (n, masc)
applaudissement

aplaudir /a.pɫawˈði/ /a.pɫawˈðiɾ/ /ə.pɫəwˈði/ (v)
applaudir

aplegabats (n, neut)
préposé aux bâtons

aplegapilotes /aˌpɫe.ɣa.piˈɫɔ.tes/ /əˌpɫə.ɣə.piˈɫɔ.təs/ /əˌpɫɛ.ɣə.piˈɫɔ.təs/ (n, neut)
ramasseur de balles

aplegar /a.pɫeˈɣa/ /a.pɫeˈɣaɾ/ (v)
rassembler
  Fer coincidir persones en un lloc.
récolter
  Posar diversos elements junts o a prop els uns dels altres.

aplicabilitat /a.pɫi.ka.bi.ɫiˈtat/ /ə.pɫi.kə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
applicabilité

aplicació /a.pɫi.ka.siˈo/ /ə.pɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
application

aplicació rupturista (n, fem)
application phare

aplicar /a.pɫiˈka/ /a.pɫiˈkaɾ/ /ə.pɫiˈka/ (v)
appliquer
  Ajuntar o posar una cosa sobre d'altra.
  (pronominal) Posar atenció o enteniment en l'estudi o execució d'alguna cosa.
appliquer, destiner
  Destinar alguna cosa a algun ús.

aplicatiu /a.pɫi.kaˈtiw/ /ə.pɫi.kəˈtiw/ (adj, masc)
applicatif

aplomar /a.pɫoˈma/ /a.pɫoˈmaɾ/ /ə.pɫoˈma/ /ə.pɫuˈma/ (v)
aplomber
  (arquitectura) Posar a plom, examinar amb la plomada.

apocalipsi /a.po.kaˈɫip.si/ /ə.po.kəˈɫip.si/ /ə.pu.kəˈɫip.si/ (n, fem)
apocalypse

apocar /a.poˈka/ /a.poˈkaɾ/ /ə.poˈka/ /ə.puˈka/ (v)
abaisser
  (pronominal) Humiliar-se, tenir-se en poc.

apocopar /a.po.koˈpa/ /a.po.koˈpaɾ/ /ə.po.koˈpa/ /ə.pu.kuˈpa/ (v)
apocoper

apoderar /a.po.ðeˈɾa/ /a.po.ðeˈɾaɾ/ /ə.po.ðəˈɾa/ /ə.pu.ðəˈɾa/ (v)
pouvoirs
  Atorgar poders.
emparer
  (pronominal) Fer-se amo d'una cosa, ocupar-la, posar-la sota el seu poder.

apogeu /a.poˈd͡ʒɛw/ /a.poˈʒɛw/ /ə.poˈʒɛw/ /ə.puˈʒɛw/ (n, masc)
apogée
  Punt de distància màxima d’un satèl·lit respecte de la Terra.
  Període culminant, de màxim vigor.

apologitzar /a.po.ɫo.d͡ʒiˈza/ /a.po.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /a.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.po.ɫo.ʒiˈd͡za/ /ə.pu.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
apologiser

aponeurosi /a.po.newˈɾɔ.zi/ /ə.pu.nəwˈɾɔ.zi/ (n, fem)
aponévrose

apoplexia /a.po.pɫekˈsi.a/ /ə.po.pɫəkˈsi.ə/ /ə.pu.pɫəkˈsi.ə/ (n, fem)
apoplexie

apoptosi /a.popˈtɔ.zi/ /ə.popˈtɔ.zi/ /ə.pupˈtɔ.zi/ (n, fem)
apoptose

aporofòbia /a.po.ɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.po.ɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.pu.ɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.pu.ɾuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
aporophobie

aporrinar /a.po.riˈna/ /a.po.riˈnaɾ/ /ə.po.riˈna/ /ə.pu.riˈna/ (v)
injurier
  Dir fàstics, injuriar de paraula.

aportació /a.poɾ.ta.siˈo/ /ə.poɾ.tə.siˈo/ /ə.pur.tə.siˈo/ (n, fem)
apport

aportar /a.porˈta/ /a.poɾˈta/ /a.poɾˈtaɾ/ /ə.poɾˈta/ /ə.purˈta/ (v)
aborder
  (nàutica) Arribar a port.
apporter
  Portar cadascú la seva part.

aposentar /a.po.zenˈta/ /a.po.zenˈtaɾ/ /ə.po.zənˈta/ /ə.pu.zənˈta/ (v)
loger

aposició /a.po.zi.siˈo/ /ə.po.zi.siˈo/ /ə.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
apposition

aposta /aˈpɔs.ta/ /aˈpɔs.tɔ/ /əˈpɔs.tə/ (n, fem)
pari

apostar /a.posˈta/ /a.posˈtaɾ/ /ə.posˈta/ /ə.pusˈta/ (v)
parier
  Fer una juguesca, dir que es pagarà alguna cosa o que es farà quelcom si passa determinat esdeveniment.
poster
  Prendre partit per alguna cosa, encoratjar.
  Situar a l'aguait.

apostatar /a.pos.taˈta/ /a.pos.taˈtaɾ/ /ə.pos.təˈta/ /ə.pus.təˈta/ (v)
apostasier

apostema /a.posˈte.ma/ /ə.posˈtɛ.mə/ /ə.pusˈtɛ.mə/ (n, masc)
aposteme

apostoflant /a.pos.toˈfɫan/ /a.pos.toˈfɫant/ /ə.pos.toˈfɫant/ /ə.pus.tuˈfɫan/ (adj)
époustouflant

apostrofar /a.pos.tɾoˈfa/ /a.pos.tɾoˈfaɾ/ /ə.pos.tɾoˈfa/ /ə.pus.tɾuˈfa/ (v)
apostropher
  Escriure un apòstrof.
  Dirigir un apòstrofe a algú.

apostòlicament /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /a.posˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /ə.posˌtɔ.ɫi.kəˈment/ /ə.pusˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
apostoliquement

apotecari /a.po.teˈka.ɾi/ /ə.po.təˈka.ɾi/ /ə.pu.təˈka.ɾi/ (n, masc)
apothicaire

apoteci /a.poˈtɛ.si/ /ə.poˈtɛ.si/ /ə.puˈtɛ.si/ (n, masc)
apothécie

apreciablement /a.pɾe.siˌa.bɫeˈment/ /a.pɾe.siˌa.βɫeˈmen/ /a.pɾe.siˌab.bɫeˈmen/ /ə.pɾə.siˌa.βɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈmen/ /ə.pɾə.siˌab.bɫəˈment/ (adv)
appréciablement

apreciació /a.pɾe.si.a.siˈo/ /ə.pɾə.si.a.siˈo/ (n, fem)
apréciation
  Acte o efecte d'apreciar.
décision
  (esports de pilota) Decisió presa per un àrbitre, d'acord amb el seu criteri, sobre una acció de joc.

apreciar /a.pɾe.siˈa/ /a.pɾe.siˈaɾ/ /ə.pɾə.siˈa/ (v)
apprécier
  Avaluar, posar preu a les coses vendibles.
  Estimar, fer apreciació o estima de la part positiva d'alguna cosa o persona.

aprendre /aˈpen.dɾe/ /əˈpən.dɾə/ /əˈpɛn.dɾə/ (v)
apprendre

aprendre a aprendre (v)
apprendre à apprendre

aprendre de memòria (v)
apprendre par coeur

aprenent /a.pɾeˈnen/ /a.pɾeˈnent/ /ə.pɾəˈnen/ /ə.pɾəˈnent/ (n, masc)
apprenti

aprenentatge /a.pɾe.nenˈta.d͡ʒe/ /ə.pɾə.nənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
apprentissage

aprenentatge assistit per ordinador (n, masc)
apprentissage assisté par ordinateur

aprenentatge associatiu (n, masc)
apprentissage associatif

aprenentatge basat en l'experiència (n, masc)
apprentissage par l'expérience

aprenentatge basat en problemes (n, masc)
apprentissage par problèmes

aprenentatge basat en projectes (n, masc)
apprentissage par projets

aprenentatge compartit (n, masc)
apprentissage partagé

aprenentatge cooperatiu (n, masc)
apprentissage coopératif

aprenentatge electrònic (n, masc)
appréntissage électronique

aprenentatge inductiu (n, masc)
apprentissage inductif

aprenentatge mecànic (n, masc)
apprentissage mécanique

aprenentatge mixt (n, masc)
apprentissage mixte

aprenentatge mòbil (n, masc)
apprentissage mobile

aprenentatge obert (n, masc)
apprentissage flexible

aprenentatge per assaig i error (n, masc)
apprentissage par essais et erreurs

aprenentatge per descobriment (n, masc)
apprentissage par découverte

aprenentatge per imitació (n, masc)
apprentissage par imitation

aprenentatge per observació (n, masc)
apprentissage par observation

aprenentatge permanent (n, masc)
apprentissage continu

aprenentatge precoç (n, masc)
apprentissage précoce

aprenentatge receptiu (n, masc)
apprentissage réceptif

aprenentatge significatiu (n, masc)
apprentissage signifiant

aprenentatge social (n, masc)
apprentissage social

aprenentatge transversal (n, masc)
apprentissage embrassant tous les aspects de la vie

aprenentatge vicari (n, masc)
apprentissage vicariant

apressadament /a.pɾeˌsa.ðaˈmen/ /a.pɾeˌsa.ðaˈment/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈmen/ /ə.pɾəˌsa.ðəˈment/ (adv)
hâtivement

apressar /a.pɾeˈsa/ /a.pɾeˈsaɾ/ /ə.pɾəˈsa/ (v)
hâter

aprestar /a.pɾesˈta/ /a.pɾesˈtaɾ/ /ə.pɾəsˈta/ (v)
apprêter

aprimar /a.pɾiˈma/ /a.pɾiˈmaɾ/ /ə.pɾiˈma/ (v)
amaigrir
  Fer tornar més prim.

aprisió (n, fem)
aprision

aprofitar /a.pɾo.fiˈta/ /a.pɾo.fiˈtaɾ/ /ə.pɾo.fiˈta/ /ə.pɾu.fiˈta/ (v)
profiter, utiliser
  Ser profitós, servir de profit, d'utilitat.
ménager
  Emprar útilment alguna cosa.

aprofitat /a.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾo.fiˈtat/ /ə.pɾu.fiˈtat/ (adj, masc)
profité
  Que se n'ha extret el màxim rendiment.
taraudé
  Persona desvergonyida que es relaciona amb altres persones per propi benefici.

aprofundir /a.pɾo.funˈdi/ /a.pɾo.funˈdiɾ/ /ə.pɾo.funˈdi/ /ə.pɾu.funˈdi/ (v)
approfondir

apropiar /a.pɾo.piˈa/ /a.pɾo.piˈaɾ/ /ə.pɾo.piˈa/ /ə.pɾu.piˈa/ (v)
approprier
  Atribuir, fer propi d'algú.
  Aplicar a cada cosa allò que li és propi i convenient.
  (pronominal) Quedar-se alguna cosa com a pròpia.

aprovació /a.pɾo.va.siˈo/ /a.pɾo.βa.siˈo/ /ə.pɾo.və.siˈo/ /ə.pɾu.və.siˈo/ /ə.pɾu.βə.siˈo/ (n, fem)
approbation

aprovar /a.pɾoˈvaɾ/ /a.pɾoˈβa/ /ə.pɾoˈva/ /ə.pɾuˈva/ /ə.pɾuˈβa/ (v)
approuver
  Mostrar aprovació, considerar acceptable o bo.
réussir
  Rebre la qualificació d'aprovat en un examen, un curs, etc.

aprovat /a.pɾoˈvat/ /a.pɾoˈβat/ /ə.pɾoˈvat/ /ə.pɾuˈvat/ /ə.pɾuˈβat/ (n, masc)
passage

aprovisionar /a.pɾo.vi.zi.oˈnaɾ/ /a.pɾo.βi.zi.oˈna/ /ə.pɾo.vi.zi.oˈna/ /ə.pɾu.vi.zi.uˈna/ /ə.pɾu.βi.zi.uˈna/ (v)
approvisionner

aproximació /a.pɾok.si.ma.siˈo/ /ə.pɾok.si.mə.siˈo/ /ə.pɾuk.si.mə.siˈo/ (n, fem)
approximation

aproximadament /a.pɾok.siˌma.ðaˈmen/ /a.pɾok.siˌma.ðaˈment/ /ə.pɾok.siˌma.ðəˈment/ /ə.pɾuk.siˌma.ðəˈmen/ (adv)
approximativement, environ

aproximant /a.pɾok.siˈman/ /a.pɾok.siˈmant/ /ə.pɾok.siˈmant/ /ə.pɾuk.siˈman/ (adj)
spirant

aproximativament /a.pɾok.si.maˌti.vaˈment/ /a.pɾok.si.maˌti.βaˈmen/ /ə.pɾok.si.məˌti.vəˈment/ /ə.pɾuk.si.məˌti.vəˈmen/ /ə.pɾuk.si.məˌti.βəˈmen/ (adv)
approximativement

apràxia (n, fem)
apraxie

apte /ˈap.te/ /ˈap.tə/ (adj, masc)
apte
  Amb capacitat per fer una tasca determinada, amb un cert nivell.

aptitud /ap.tiˈtut/ /əp.tiˈtut/ (n, fem)
aptitude

aptònim /apˈtɔ.nim/ /əpˈtɔ.nim/ (n, masc)
aptonyme

apujar /a.puˈd͡ʒa/ /a.puˈd͡ʒaɾ/ /a.puˈʒa/ /ə.puˈʒa/ (v)
augmenter
  Augmentar una quantitat de diners.

apunt /aˈpun/ /aˈpunt/ /əˈpun/ /əˈpunt/ (n, masc)
pointage

apuntador /a.pun.taˈðo/ /a.pun.taˈðoɾ/ /ə.pun.təˈðo/ (n, masc)
pointeur
  (petanca, botxes) Jugador, generalment el que tira en primer lloc, encarregat d'apuntar.

apuntalament /a.pun.ta.ɫaˈmen/ /a.pun.ta.ɫaˈment/ /ə.pun.tə.ɫəˈmen/ /ə.pun.tə.ɫəˈment/ (n, masc)
étaiement

apuntalar /a.pun.taˈɫa/ /a.pun.taˈɫaɾ/ /ə.pun.təˈɫa/ (v)
étayer
  Posar puntals.

apuntar /a.punˈta/ /a.punˈtaɾ/ (v)
noter
  anotar
attacher
  Subjectar alguna cosa provisionalment amb puntes o claus.
marquer
  (jocs) Posar sobre una carta la quantitat que es vol jugar.
pointer
  Dirigir la punta de l'arma en posició de disparar.
  (petanca, botxes) Llançar una bola tan a prop com sigui possible d'una altra bola o del bolig sense provocar-ne el desplaçament.
insinuer
  Insinuar o tocar lleugerament algun afer o matèria.
désigner
  Assenyalar o indicar.
souffler
  (teatre) Llegir l'apuntador allò que els actors han de recitar.
poindre
  Començar a manifestar-se alguna cosa.

apunts /aˈpuns/ /əˈpuns/ (n, masc)
notes
  Notes escrites preses en llegir un llibre, un document, etc., en escoltar l'explicació d'un professor a classe, una conferència, etc., per ajudar-ne la recordança, servir en l'estudi personal o aprofitar-les a qualsevol altre fi.

apunyalar /a.pu.ɲaˈɫa/ /a.pu.ɲaˈɫaɾ/ /ə.pu.ɲəˈɫa/ (v)
poignarder

apurar /a.puˈɾa/ /a.puˈɾaɾ/ /ə.puˈɾa/ (v)
éclaircir
  Esbrinar i arribar a posar en clar alguna cosa.

apàtic /aˈpa.tik/ /əˈpa.tik/ (adj, masc)
apathique

apèndix /aˈpɛn.diks/ /əˈpɛn.diks/ (n, masc)
appendice
  Òrgan o membre subordinat a una altra.
  Cosa adjuntada a una altra de la qual té la funcionalitat accessòria, com una prolongació.

apòcope /aˈpɔ.ko.pe/ /əˈpɔ.ku.pə/ (n, fem)
apocope

apòfisi /aˈpɔ.fi.zi/ /əˈpɔ.fi.zi/ (n, fem)
apophyse
  (anatomia) Protuberància normalment en un os.
  (botànica) Dilatació o inflament d’una estructura filamentosa, com ara l’extrem d’un esporangiòfor sota l’esporangi en les mucorals.

apòfisi mastoide (n, fem)
processus mastoïde

apòstol /aˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.toɫ/ /əˈpɔs.tuɫ/ (n, masc)
apôtre, apôtresse

aquarel·lar /a.kwa.ɾeɫˈɫa/ /a.kwa.ɾeɫˈɫaɾ/ /a.kwa.ɾeˈɫa/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫa/ /ə.kwə.ɾəˈɫa/ (v)
aquareller

aquarel·lista /a.kwa.ɾeɫˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeɫˈɫis.te/ /a.kwa.ɾeˈɫis.ta/ /a.kwa.ɾeˈɫis.te/ /ak.kwe.ɾeˈɫis.ta/ /ə.kwə.ɾəɫˈɫis.tə/ /ə.kwə.ɾəˈɫis.tə/ (n, neut)
aquarelliste

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (n, masc)
aquarium
  Recipient per contenir peixos en captivitat, usualment més gros que una peixera.

aquari /aˈkwa.ɾi/ /əˈkwa.ɾi/ (n, neut)
Verseau

aquarterar /a.kwar.teˈɾa/ /a.kwaɾ.teˈɾa/ /a.kwaɾ.teˈɾaɾ/ /ə.kwər.təˈɾa/ (v)
caserner

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ (adj, masc)
ce
  (poc usat) Demostratiu de proximitat en l’espai o el temps en referència a la segona persona.

aqueix /aˈkejʃ/ /aˈkeʃ/ /əˈkəʃ/ /əˈkɛʃ/ (pronoun)
celui-ci
  (poc usat) Aqueixa cosa.

aquell /aˈkeʎ/ /əˈkeʎ/ /əˈkəʎ/ /əˈkɛʎ/ (adj)
celui-là
  Demostratiu de llunyania usat per mostrar que el fet referit és a una certa distància de l'emissor del missatge.

aquemènida /a.keˈmɛ.ni.ða/ /ə.kəˈmɛ.ni.ðə/ (n, masc)
aquemenide

aquest /aˈkest/ /aˈket/ /əˈkəst/ /əˈkət/ /əˈkɛst/ /əˈkɛt/ (adj, masc)
ce
  Demostratiu de proximitat en l’espai, el temps o el discurs respecte a la primera persona o la segona persona.

aquesta /aˈkes.ta/ /əˈkəs.tə/ /əˈkɛs.tə/ (pronoun)
cette

aquestes /aˈkes.tes/ /əˈkəs.təs/ /əˈkɛs.təs/ (pronoun)
ces

aquests /aˈkests/ /aˈkets/ /əˈkəsts/ /əˈkəts/ /əˈkɛsts/ /əˈkɛts/ (pronoun)
ces

aquietar /a.ki.eˈta/ /a.ki.eˈtaɾ/ /ə.ki.əˈta/ (v)
apaiser, rappattumare

aquàtic /aˈkwa.tik/ /əˈkwa.tik/ (adj, masc)
aquatiquea, aquatique

aquí /aˈki/ (adv)
ici
  En aquest o aqueix lloc, indicant proximitat respecte a la primera persona o a la segona persona.

aquós /aˈkwos/ /əˈkwos/ (adj, masc)
aqueux

aqüeducte /a.kweˈðuk.te/ /ə.kwəˈðuk.tə/ (n, masc)
aqueduc

aqüeducte cerebral (n, masc)
aqueduc du mésencéphale

aqüi- /a.kwi/ /ə.kwi/ (prefix)
aqui-

aqüífer /aˈkwi.feɾ/ /əˈkwi.fər/ (n, masc)
aquifère

ara /ˈa.ɾa/ (adv)
maintenant

arabitzar /a.ɾa.biˈzaɾ/ /a.ɾa.βiˈd͡za/ /a.ɾa.βiˈza/ /ə.ɾə.βiˈd͡za/ (v)
arabiser

aracnoïdal /a.ɾaŋ.no.iˈðaɫ/ /a.ɾaɡ.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾəŋ.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾəŋ.nu.iˈðaɫ/ (adj)
arachnoïdien

arada /aˈɾa.ða/ /əˈɾa.ðə/ (n, fem)
charrue

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ (adj, masc)
aragonais
  Relatiu o pertanyent a l'Aragó, als seus habitants o a la seva llengua.

aragonès /ə.ɾə.ɣoˈnəs/ /ə.ɾə.ɣuˈnɛs/ (n, masc)
Aragonais
  Natiu de l'Aragó.
aragonais
  (només en singular) Llengua històricament parlada en el Pirineu d'Aragó.

aram /aˈɾam/ /əˈɾam/ (n, masc)
cuivre
  Coure treballat en diferents formes per a objectes.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ (adj, masc)
araméen
  Relatiu a Aram o als arameus.

arameu /a.ɾaˈmɛw/ /ə.ɾəˈmɛw/ (n, masc)
Araméen
  Natural del poble semita establert en l'antic Orient entre Mesopotàmia, Palestina i Síria.
araméen
  (només en singular) Llengua i conjunt de dialectes semítics nord-occidentals del Pròxim Orient, que inclou:
  La llengua de Jesús de Natzaret, o judeopalestí.

aranya /əˈɾa.ɲə/ (n, fem)
araignée
  Invertebrat artròpode de l’ordre dels araneids adaptat al medi aeri, amb vuit potes i un parell de quelícers modificats en ullals capaços d'injectar verí.

aranya blanca (n, fem)
grand vive

aranya de cap negre (n, fem)
vive à tête rayonnée

aranya fragata (n, fem)
vive araignée

aranyó /a.ɾaˈɲo/ /ə.ɾəˈɲo/ (n, masc)
prunelle
  Fruit de l'aranyoner (Prunus spinosa).
petite vive
  Peix de la família dels traquínids que viu a poca profunditat en fons de sorra i és verinós (Echiichthys vipera).

aranzel /a.ɾanˈzɛɫ/ /ə.ɾənˈzɛɫ/ (n, masc)
tarif

aranès /a.ɾaˈnes/ /ə.ɾəˈnəs/ /ə.ɾəˈnɛs/ (n, masc)
aranais
  (només en singular) Llengua parlada a la Vall d’Aran, variant del gascó.

araona /a.ɾaˈo.na/ /ə.ɾəˈo.nə/ (n, masc)
araona

arapaho (n, neut)
arapaho
  (masculí singular) Llengua de la família algonquina parlada en l’àrea tribal xeiene-arapaho d’Oklahoma i en la reserva Wind River de Wyoming.

arawak /a.ɾaˈwak/ /ə.ɾəˈwak/ (n, masc)
arawak
  Llengua del grup arauac parlada a Guyana, el Surinam i la Guaiana Francesa.

arbitralment /ar.βiˌtɾaɫˈmen/ /aɾ.biˌtɾaɫˈment/ /aɾ.βiˌtɾaɫˈmen/ /ər.biˌtɾaɫˈmen/ /əɾ.biˌtɾaɫˈment/ (adv)
arbitralement

arbitrar /ar.βiˈtɾa/ /aɾ.biˈtɾaɾ/ /aɾ.βiˈtɾa/ /ər.biˈtɾa/ (v)
arbitrer

arbitrari /aɾ.βiˈtɾa.ɾi/ /ər.biˈtɾa.ɾi/ (adj, masc)
arbitraire, arbitral
  Relatiu, depenent o pertanyent a l'arbitri, als àrbitres o a l'arbitració.

arbitràriament /ar.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /aɾ.biˌtɾa.ɾi.aˈment/ /aɾ.βiˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /ər.biˌtɾa.ɾi.əˈmen/ /əɾ.biˌtɾa.ɾi.əˈment/ (adv)
arbitrairement

arborar /ar.βoˈɾa/ /aɾ.boˈɾaɾ/ /aɾ.βoˈɾa/ /ər.buˈɾa/ /əɾ.boˈɾa/ (v)
arborer

arboç /aɾˈbos/ /ərˈbos/ (n, masc)
arbousier

arbrar /arˈβɾa/ /aɾˈbɾaɾ/ /aɾˈβɾa/ /ərˈbɾa/ (v)
arboriser

arbre /ˈa.bɾe/ /ˈar.bɾə/ /ˈaɾ.bɾe/ (n, masc)
arbre
  (botànica) Vegetal superior que consta d'arrel, tronc i fulles.
  (informàtica) Representació d'una estructura de dades constituïda per una sèrie de nodes relacionats jeràrquicament entre si, de manera que hi ha un únic node que fa d'arrel de l'estructura i que cada altre node procedeix d'un sol node immediatament anterior en la jerarquia.

arbre BSP (n, masc)
arbre BSP

arbre binari (n, masc)
arbre binaire

arbre de camp (n, masc)
arbre de domaine

arbre de l'amor (n, masc)
arbre de Judée

arbre k-dimensional (n, masc)
arbre k-d

arbre octal (n, masc)
arbre d'octants

arbre quaternari (n, masc)
arbre quaternaire

arbust /aɾˈbust/ (n, masc)
arbrisseau, arbuste

arc (n, masc)
arc, archet
  Arma consistent en una corda tensada que llença una fletxa.
arc, arche
  Corba que cobreix un espai arquitectònic entre dos pilars, columnes o parets.

arc de 9,15 m (n, masc)
arc de cercle

arc de Sant Martí /ˌaɾɡ.deˌzam.maɾˈti/ (n, masc)
arc-en-ciel

arc zigomàtic (n, masc)
arcade zygomatique

arcabussejar /ar.ka.βu.seˈʒa/ /aɾ.ka.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /aɾ.ka.βu.seˈd͡ʒa/ /ər.kə.bu.səˈʒa/ /ər.kə.βu.səˈʒa/ /əɾ.kə.bu.səˈd͡ʒa/ (v)
arquebuser

arcade (n, masc)
jeu d'arcade

arcaic /aɾˈkajk/ /ərˈkajk/ (adj, masc)
archaïque

arcaisme /aɾ.kaˈiz.me/ /ər.kəˈiz.mə/ (n, masc)
archaïsme
  En una llengua, paraula o expressió considerada antiquada, en desús.

arcat /aɾˈkat/ /ərˈkat/ (adj, masc)
arqué

arcaïtzar /ar.ka.iˈd͡za/ /aɾ.ka.iˈza/ /aɾ.ka.iˈzaɾ/ /ər.kə.iˈd͡za/ (v)
archaïser

arcont /arˈkɔn/ /aɾˈkɔnt/ /ərˈkɔn/ /əɾˈkɔnt/ (n, masc)
archonte

arcosaure /ər.kuˈzaw.ɾə/ /əɾ.koˈzaw.ɾə/ (n, masc)
archosaurien

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ (adj, masc)
arcane

arcà /aɾˈka/ /ərˈka/ (n, masc)
mystère

arcàdic /aɾˈka.ðik/ /ərˈka.ðik/ (adj, masc)
arcadien
  Relatiu o pertanyent a Arcàdia (Grècia).

arcàdic /aɾˈka.ðik/ /ərˈka.ðik/ (n, masc)
arcadien
  Persona que habita o és originària de Arcàdia (Grècia).

ardent /arˈðen/ /aɾˈðent/ /ərˈden/ /əɾˈðent/ (adj)
brûlant

ardentment /arˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈmen/ /aɾˌðemˈment/ /ərˌdemˈmen/ /ərˌðemˈmen/ /əɾˌðemˈment/ (adv)
ardemment

ardiaca /aɾ.ðiˈa.ka/ /ər.diˈa.kə/ (n, masc)
archidiacre

ardidament /arˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈmen/ /aɾˌði.ðaˈment/ /ərˌdi.ðəˈmen/ /ərˌði.ðəˈmen/ /əɾˌði.ðəˈment/ (adv)
hardiment

ardit /aɾˈðit/ /ərˈdit/ (n, masc)
ruse
  Estratagema elaborat per a aconseguir quelcom, sovint per enganyar l'enemic.

areflèxia /a.reˈfɫɛk.si.a/ /ə.rəˈfɫɛk.si.ə/ (n, fem)
arefléxie

arena /aˈɾe.na/ /əˈɾə.nə/ /əˈɾɛ.nə/ (n, fem)
arène
  Part central d'un amfiteatre o similar on té lloc un espectacle i originalment era de sorra.

areng /aˈɾeŋ/ /aˈɾeŋk/ /əˈɾəŋk/ /əˈɾɛŋ/ /əˈɾɛŋk/ (n, masc)
hareng
  Peix semblant a la sardina, però més gros. (Clupea harengus)

arenga /aˈɾeŋ.ɡa/ /əˈɾəŋ.ɡə/ /əˈɾɛŋ.ɡə/ (n, fem)
harangue
  Discurs, en especial quan està pensat per a exaltar els ànims al públic.

arengada /a.ɾeŋˈɡa.ða/ /ə.ɾəŋˈɡa.ðə/ (n, fem)
sardine
  Amploia, sardina o seitó conservats en sal.

arengar /a.ɾeŋˈɡa/ /a.ɾeŋˈɡaɾ/ /ə.ɾəŋˈɡa/ (v)
haranguer

arenosòl /a.ɾe.noˈsɔɫ/ /ə.ɾə.noˈsɔɫ/ /ə.ɾə.nuˈsɔɫ/ (n, masc)
arenosol

aresta /aˈɾes.ta/ /əˈɾes.tə/ (n, fem)
arête

aresta superior (n, fem)
arête supérieure

argelaga /aɾ.d͡ʒeˈɫa.ɣa/ /ər.ʒəˈɫa.ɣə/ (n, fem)
genêt épineux

argent /arˈd͡ʒen/ /aɾˈd͡ʒen/ /ərˈʒen/ /əɾˈʒent/ (n, masc)
argent

argentar /ar.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈta/ /aɾ.d͡ʒenˈtaɾ/ /ər.ʒənˈta/ (v)
argenter
  Guarnir alguna cosa amb plata.
  Donar color semblant al de la plata.

argentat /aɾ.d͡ʒenˈtat/ /ər.ʒənˈtat/ (adj, masc)
argenté

argentí /ər.ʒənˈti/ (adj, masc)
argentin
  Que fa el so o té el color de plata.
  Relatiu a l'Argentina.

argentí /ər.ʒənˈti/ (n, masc)
Argentin
  Natural de l'Argentina.

argila /aɾˈd͡ʒi.ɫa/ /ərˈʒi.ɫə/ (n, fem)
argile

argot /aɾˈɣɔt/ /ərˈɡɔt/ (n, masc)
argot, jargon

arguciosament /ar.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ɣu.siˌo.zaˈment/ /ər.ɡu.siˌo.zəˈmen/ /ər.ɣu.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ɣu.siˌo.zəˈment/ (adv)
fallacieusement

argue /ˈar.ɡə/ /ˈaɾ.ɣe/ (n, masc)
cabestan

argument /ar.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈmen/ /aɾ.ɣuˈment/ /ər.ɡuˈmen/ /ər.ɣuˈmen/ /əɾ.ɣuˈment/ (n, masc)
argument

argumentació (n, fem)
argumentation

argumentar /ar.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈta/ /aɾ.ɣu.menˈtaɾ/ /ər.ɡu.mənˈta/ (v)
argumentere

argó /ərˈɡo/ (n, masc)
argon

ari /ˈa.ɾi/ (adj, masc)
aryen

ari /ˈa.ɾi/ (n, masc)
Aryen

aridisòl /a.ɾi.ðiˈsɔɫ/ /ə.ɾi.ðiˈsɔɫ/ (n, masc)
aridisol

ariet /a.ɾiˈet/ /ə.ɾiˈɛt/ (n, masc)
bélier

arilar /a.ɾiˈɫa/ /a.ɾiˈɫaɾ/ /ə.ɾiˈɫa/ (v)
aryler

aristocratitzar /a.ɾis.to.kɾa.tiˈd͡za/ /a.ɾis.to.kɾa.tiˈza/ /a.ɾis.to.kɾa.tiˈzaɾ/ /ə.ɾis.to.kɾə.tiˈd͡za/ /ə.ɾis.tu.kɾə.tiˈd͡za/ (v)
aristocratiser

aristocràtic /a.ɾis.toˈkɾa.tik/ /ə.ɾis.tuˈkɾa.tik/ (adj, masc)
aristocratique

aristocràticament /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈmen/ /a.ɾis.toˌkɾa.ti.kaˈment/ /ə.ɾis.toˌkɾa.ti.kəˈment/ /ə.ɾis.tuˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
aristocratiquement

aristòcrata /a.ɾisˈtɔ.kɾa.ta/ /ə.ɾisˈtɔ.kɾə.tə/ (n, neut)
aristocrate

aritenoide /a.ɾi.teˈnɔj.ðe/ /ə.ɾi.təˈnɔj.ðə/ (adj)
aryténoïde

aritenoïdal /a.ɾi.te.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.no.iˈðaɫ/ /ə.ɾi.tə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
aryténoïde

aritmètica /a.ɾidˈmɛ.ti.ka/ (n, fem)
aritmétique

aritmèticament /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈmen/ /a.ɾidˌmɛ.ti.kaˈment/ /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈmen/ /ə.ɾidˌmɛ.ti.kəˈment/ (adv)
arithmétiquement

arize /aˈri.ze/ /əˈri.zə/ (adj, masc)
arhize

arizotònic /a.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zoˈtɔ.nik/ /ə.ri.zuˈtɔ.nik/ (adj, masc)
arhizotonique

arizòfit /a.riˈzɔ.fit/ /ə.riˈzɔ.fit/ (n, masc)
arrhize

arma /ˈaɾ.ma/ (n, fem)
arme
  Eina destinada a atacar o a defensar d'un atac.

arma blanca (n, fem)
arme blanche, arma blanca

arma de destrucció massiva (n, fem)
arme de destruction massive
  Arma que comparada amb les armes convencionals té capacitat de mortaldat molt superior. En especial es refereix a les nuclears, biològiques i químiques.

armada /aɾˈma.ða/ /ərˈma.ðə/ (n, fem)
armada

armadura /aɾ.maˈðu.ɾa/ /ər.məˈðu.ɾə/ (n, fem)
armure
  Vestit metàl·lic que cobreix un soldat complet o, si més no, les parts més vitals i que té com objectiu protegir-lo.

armanyaguès /aɾ.ma.ɲaˈɣes/ /ər.mə.ɲəˈɣɛs/ /əɾ.mə.ɲəˈɣəs/ (n, masc)
armagnac

armar /arˈma/ /aɾˈma/ /aɾˈmaɾ/ /ərˈma/ (v)
armer
  Proveir d'armes ofensives o defensives.
  (handbol, pilota basca) Disposar el braç en la postura adequada per fer un llançament.
monter
  Compondre diferents peces de manera que el conjunt s'aguanti dret i es pugui usar.
équiper
  (nàutica) Proveir un vaixell de tot el necessari per tenir-lo a punt.

armari /aɾˈma.ɾi/ (n, masc)
armoire

armari de paret (n, masc)
placard

armarill /aɾ.maˈɾiʎ/ /ər.məˈɾiʎ/ (n, masc)
émerillon

armeni /ərˈmɛ.ni/ (adj, masc)
arménien

armer /arˈme/ /aɾˈmeɾ/ /ərˈme/ (n, masc)
armurier
  Persona dedicada a les armes: fabricant, venedor, guardià, curador.

armilla /aɾˈmi.ʎa/ /ərˈmi.ʎə/ (n, fem)
gilet

arna /ˈar.nə/ /ˈaɾ.na/ (n, fem)
ruche
  Niu natural d’abelles.
mite, papillon de nuit
  Insecte lepidòpter, generalment nocturn.

arnar /arˈna/ /aɾˈna/ /aɾˈnaɾ/ /ərˈna/ (v)
miter

aroma /aˈɾo.ma/ /əˈɾo.mə/ (n)
arôme

aromatitzar /a.ɾo.ma.tiˈd͡za/ /a.ɾo.ma.tiˈza/ /a.ɾo.ma.tiˈzaɾ/ /ə.ɾo.mə.tiˈd͡za/ /ə.ɾu.mə.tiˈd͡za/ (v)
aromatiser

arpa /ˈaɾ.pa/ (n, fem)
harpe

arpar /arˈpa/ /aɾˈpa/ /aɾˈpaɾ/ /ərˈpa/ (v)
griffer
  Donar arpades.

arpegi /arˈpɛ.ʒi/ /aɾˈpɛ.d͡ʒi/ /ərˈpɛ.ʒi/ (n, masc)
arpège

arponar /ar.poˈna/ /aɾ.poˈna/ /aɾ.poˈnaɾ/ /ər.puˈna/ /əɾ.poˈna/ (v)
harponner

arpó /aɾˈpo/ /ərˈpo/ (n, masc)
harpon

arquebisbe /aɾ.keˈbiz.be/ /ər.kəˈβiz.bə/ (n, masc)
archevêque

arquejar /ar.keˈʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒa/ /aɾ.keˈd͡ʒaɾ/ /ər.kəˈʒa/ /əɾ.kəˈd͡ʒa/ (v)
arquer
  Donar a alguna cosa la forma d'arc.

arqueologia /ar.ke.o.ɫoˈʒi.a/ /aɾ.ke.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ər.kə.u.ɫuˈʒi.ə/ /əɾ.kə.o.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
archéologie

arquer /arˈke/ /aɾˈkeɾ/ /ərˈke/ (n, masc)
archer
  Aquell que dispara fletxes amb un arc.

arqueòleg /aɾ.keˈɔ.ɫek/ (n, masc)
archéologue

arquitecte /aɾ.kiˈtɛk.te/ (n, masc)
architecte

arquitectura /aɾ.ki.tekˈtu.ɾa/ (n, fem)
architecture
  Disciplina que estudia el disseny i construcció dels edificis i el paisatge urbà.

arquitectònicament /ar.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈmen/ /aɾ.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈmen/ /aɾ.ki.tekˌtɔ.ni.kaˈment/ /ər.ki.təkˌtɔ.ni.kəˈmen/ /əɾ.ki.təkˌtɔ.ni.kəˈment/ (adv)
architecturalement

arquitrau /aɾ.kiˈtɾaw/ /ər.kiˈtɾaw/ (n, masc)
architrave

arquivolta /ar.kiˈβɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈvɔɫ.ta/ /aɾ.kiˈβɔɫ.tɔ/ /ər.kiˈβɔɫ.tə/ /əɾ.kiˈvɔɫ.tə/ (n, fem)
archivolte

arrabassar /a.ra.baˈsaɾ/ /a.ra.βaˈsa/ /ə.rə.βəˈsa/ (v)
pivoter
  Arrancar d'arrel arbres i plantes que tenen rabassa.
arracher
  Arrancar amb violència una cosa del lloc on és clavada.
ravir
  Prendre alguna cosa amb violència o precipitació.

arrabà /a.raˈβa/ /ə.rəˈβa/ (n, masc)
alfiz

arracada /a.raˈka.ða/ /ə.rəˈka.ðə/ (n, fem)
boucle d'oreille

arraconar /a.ra.koˈna/ /a.ra.koˈnaɾ/ /ə.rə.koˈna/ /ə.rə.kuˈna/ (v)
acculer
  Posar alguna cosa en un racó.
délaisser
  Deixar per inútil, no fer-li cas.

arrambada /a.ramˈba.ða/ /ə.rəmˈba.ðə/ (n, fem)
collée

arrambar /a.ramˈba/ /a.ramˈbaɾ/ /ə.rəmˈba/ (v)
approcher
  Posar coses juntes a un costat.
coller au mur
  (pilota basca) Llançar la pilota de manera que es desplaci arran de paret.

arramblar /a.ramˈbɫa/ /a.ramˈbɫaɾ/ /ə.rəmˈbɫa/ (v)
rafler

arran /aˈran/ (adv)
ras
  A nivell de l'arrel o de la base.
  Molt a prop d'una altra cosa.

arran de (preposition)
à ras
  A tocar, ben a prop, a la vora.
aussitôt
  Immediatament després, tot seguit.
lors de
  Com a conseqüència de.

arranar /a.raˈna/ /a.raˈnaɾ/ /ə.rəˈna/ (v)
écourter

arranjament /a.ran.d͡ʒaˈmen/ /a.ran.d͡ʒaˈment/ /ə.rən.ʒəˈmen/ /ə.rən.ʒəˈment/ (n, masc)
arrangement

arranjar /a.raɲˈd͡ʒa/ /a.raɲˈd͡ʒaɾ/ /ə.rəɲˈʒa/ (v)
arranger

arrapar /a.raˈpa/ /a.raˈpaɾ/ /ə.rəˈpa/ (v)
arracher
  Prendre amb violència.
accrocher
  (pronominal) Agafar-se fortament, aferrar-se.

arrasar /a.raˈza/ /a.raˈzaɾ/ /ə.rəˈza/ (v)
démolir
  Enderrocar deixant al nivell del terra.
ravager
  Destruir completament.

arrauxat /a.rawˈt͡ʃat/ /a.rawˈʃat/ /ə.rəwˈʃat/ (adj, masc)
capricieux

arravatadament /a.ra.vaˌta.ðaˈment/ /a.ra.βaˌta.ðaˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈmen/ /ə.rə.vəˌta.ðəˈment/ /ə.rə.βəˌta.ðəˈmen/ (adv)
étourdiment

arravatar /a.ra.vaˈtaɾ/ /a.ra.βaˈta/ /ə.rə.vəˈta/ /ə.rə.βəˈta/ (v)
emporter

arrebossar /a.re.boˈsaɾ/ /a.re.βoˈsa/ /ə.rə.boˈsa/ /ə.rə.buˈsa/ /ə.rə.βuˈsa/ (v)
crépir
  Cobrir una part d'una construcció, normalment parets i sostres, amb material d'obra (guix, ciment, etc).
enrober
  Banyar un aliment en un líquid fet principalment de farina i ou perquè després, en fregir-lo, quedi una capa cruixent.

arrecerar /a.re.seˈɾa/ /a.re.seˈɾaɾ/ /ə.rə.səˈɾa/ (v)
abriter

arreglar /a.reɡˈɡɫa/ /a.reˈɣɫa/ /a.reˈɣɫaɾ/ /ə.rəɡˈɡɫa/ /ə.rəˈɣɫa/ (v)
régler
  Posar les coses en regla.

arrel /aˈrɛɫ/ (n, fem)
racine
  Part baixa dels vegetals mitjançant la qual estan subjectes a terra i obtenen nutrients.

arrelar /a.reˈɫa/ /a.reˈɫaɾ/ /ə.rəˈɫa/ (v)
enraciner
  Fer arrels els arbres i plantes.
  (figuradament) Fixar-se una idea, ús, costum.

arremolinar /a.re.mo.ɫiˈna/ /a.re.mo.ɫiˈnaɾ/ /ə.rə.mo.ɫiˈna/ /ə.rə.mu.ɫiˈna/ (v)
faire tournoyer

arrencada /a.reŋˈka.ða/ /ə.rəŋˈka.ðə/ (n, fem)
démarrage
  (pilota basca) Inici de l'acció d'un jugador d'acostar-se a la pilota.

arrencada de toc (n, fem)
peel-off

arrencar /a.reŋˈka/ /a.reŋˈkaɾ/ /ə.rəŋˈka/ (v)
arracher
  Treure d'arrel allò que està plantat o fortament adherit.
élancer
  Començar bruscament amb esforç.
démarrer
  Partir, començar a moure's.

arrendar /a.renˈda/ /a.renˈdaɾ/ /ə.rənˈda/ (v)
louer

arrenglerar /a.reŋ.ɡɫeˈɾa/ /a.reŋ.ɡɫeˈɾaɾ/ /ə.rəŋ.ɡɫəˈɾa/ (v)
aligner

arreplegar /a.re.pɫeˈɣa/ /a.re.pɫeˈɣaɾ/ /ə.rə.pɫəˈɣa/ (v)
ramasser
  Recollir i reunir coses disperses.

arrest /aˈrest/ /əˈrest/ (n, masc)
arrestation

arrestar /a.resˈta/ /a.resˈtaɾ/ /ə.rəsˈta/ (v)
arrêter

arri /ˈa.ri/ (Interjection)
hue

arriar /a.riˈa/ /a.riˈaɾ/ /ə.riˈa/ (v)
presser
  Estimular les bèsties per a que continuïn la marxa.
amener
  (nàutica) Afluixar o deixar córrer els caps per baixar veles o banderes.

arribada /a.riˈba.ða/ (n, fem)
arrivée
  Acció d'arribar o allò que ha arribat.

arribar /a.riˈbaɾ/ /a.riˈβa/ (v)
arriver
  Anar a la destinació, acabar el moviment.
  (nàutica) Portar la nau fins al port.

arribista /a.riˈbis.ta/ /a.riˈbis.te/ /ə.riˈβis.tə/ (n, neut)
arriviste

arrimar /a.riˈma/ /a.riˈmaɾ/ /ə.riˈma/ (v)
rapprocher
  Acostar una cosa prop d'una altra.

arriscar /a.risˈka/ /a.risˈkaɾ/ /ə.risˈka/ (v)
risquer

arrissar /a.riˈsa/ /a.riˈsaɾ/ /ə.riˈsa/ (v)
friser

arrodonir /a.ro.ðoˈni/ /a.ro.ðoˈniɾ/ /ə.ro.ðoˈni/ /ə.ru.ðuˈni/ (v)
arrondir
  Fer rodona una cosa.
  (matemàtiques) Aproximar un nombre a un altre proper més simple.

arrogant /a.roˈɣan/ /a.roˈɣant/ /ə.roˈɣant/ /ə.ruˈɣan/ (adj)
arrogant

arrogantment /a.roˌɣamˈmen/ /a.roˌɣamˈment/ /ə.roˌɣamˈment/ /ə.ruˌɣamˈmen/ (adv)
arrogamment

arrogar-se /a.roˈɣaɾ.se/ /ə.roˈɣaɾ.sə/ /ə.ru.ɣərˈsə/ (v)
arroger

arromangar /a.ro.maŋˈɡa/ /a.ro.maŋˈɡaɾ/ /ə.ro.məŋˈɡa/ /ə.ru.məŋˈɡa/ (v)
retrouser
  Replegar o tirar amunt les mànigues.

arronsar /a.ronˈsa/ /a.ronˈsaɾ/ /ə.ronˈsa/ /ə.runˈsa/ (v)
resserrer
  Reduir l'allargada, contraure especialment parts del cos.

arronsar les espatlles (v)
hausser les épaules

arrosar /a.roˈza/ /a.roˈzaɾ/ /ə.roˈza/ /ə.ruˈza/ (v)
arroser

arrossar /a.roˈsa/ /a.roˈsaɾ/ /ə.roˈsa/ /ə.ruˈsa/ (n, masc)
rizière

arrossegall /a.ro.seˈɣaʎ/ /ə.ro.səˈɣaʎ/ /ə.ru.səˈɣaj/ /ə.ru.səˈɣaʎ/ (n, masc)
traîne

arrossegar /a.ro.seˈɣa/ /a.ro.seˈɣaɾ/ /ə.ro.səˈɣa/ /ə.ru.səˈɣa/ (v)
traîner
  Moure arran de terra, en contacte amb el sòl.

arrossera /a.roˈse.ɾa/ /ə.roˈse.ɾə/ /ə.ruˈse.ɾə/ (n, fem)
cuiseur de riz

arrova /aˈrɔ.va/ /aˈrɔ.βa/ /aˈrɔ.βɔ/ /əˈrɔ.və/ /əˈrɔ.βə/ (n, fem)
arrobe
  Unitat de pes equivalent a 10,400 kg, la quarta part d'un quintar.
arobase
  (informàtica) Símbol que s'empra per a citar una adreça de correu electrònic.

arrufar /a.ruˈfa/ /a.ruˈfaɾ/ /ə.ruˈfa/ (v)
froncer
  Fer el gest de contraure la cara, mostrant arrugues, en senyal de desgrat o fàstic.

arruga /aˈru.ɣa/ /əˈru.ɣə/ (n, fem)
ride
  Plec que es presenta a la pell per la pèrdua d’elasticitat, normalment per envelliment.
pli
  Plec deforme o irregular que es fa a la roba o altra cosa flexible.

arrugar /a.ruˈɣa/ /a.ruˈɣaɾ/ /ə.ruˈɣa/ (v)
chiffonner

arrupir /a.ruˈpi/ /a.ruˈpiɾ/ /ə.ruˈpi/ (v)
blottir

arrusquerar /a.rus.keˈɾa/ /a.rus.keˈɾaɾ/ /ə.rus.kəˈɾa/ (v)
aligner

arruïnar /a.ru.iˈna/ /a.ru.iˈnaɾ/ /ə.ru.iˈna/ (v)
ruiner
  Esfondrar una construcció deixant-la en ruïna.
  (figuradament) Espatllar o fer perdre tota la fortuna o riquesa.

arròs /aˈrɔs/ (n, masc)
riz

arsàcida /aɾˈsa.si.ða/ /ərˈsa.si.ðə/ (n, neut)
arsacide

arsènic /ərˈsɛ.nik/ (n, masc)
arsenic

art (n)
art
  Creació humana que intenta expressar o generar sensacions i sentiments.
  Recreació d'una realitat amb obres creades
  tècnica molt acurada i dominada per pocs, mestratge.

art conceptual (n, masc)
concept art

art déco /ˌar.deˈko/ (n, masc)
art déco

artefacte /aɾ.teˈfak.te/ (n, masc)
artéfact, artefact

artell /aɾˈteʎ/ /ərˈteʎ/ (n, masc)
jointure

arterial /aɾ.te.ɾiˈaɫ/ /ər.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
artériel

arterialitzar /ar.te.ɾi.a.ɫiˈd͡za/ /aɾ.te.ɾi.a.ɫiˈza/ /aɾ.te.ɾi.a.ɫiˈzaɾ/ /ər.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
artérialiser

arteriola /ar.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫa/ /aɾ.te.ɾiˈɔ.ɫɔ/ /ər.tə.ɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
artériole

arteriosclerosi /aɾˌtɛ.ɾi.os.kɫeˈɾɔ.zi/ /ərˌtɛ.ɾi.us.kɫəˈɾɔ.zi/ /əɾˌtɛ.ɾi.os.kɫəˈɾɔ.zi/ (n, fem)
artériosclérose

arteritis /aɾ.teˈɾi.tis/ /ər.təˈɾi.tis/ (n, fem)
artérite

arterosament /ar.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈmen/ /aɾ.teˌɾo.zaˈment/ /ər.təˌɾo.zəˈmen/ /əɾ.təˌɾo.zəˈment/ (adv)
astucieusement

artesania /aɾ.te.zaˈni.a/ /əɾ.tə.zaˈni.ə/ (n, fem)
artisanat

artesà /aɾ.teˈza/ (adj, masc)
artisanal
  Relatiu a l'artesania.

artesà /aɾ.teˈza/ (n, masc)
artisan
  Persona que produeix objectes d'art manual.

article /aɾˈti.kɫe/ (n, masc)
article
  En gramàtica, determinant, mot o afix, que acompanya un sintagma nominal per especificar-ne el gènere, el nombre i el tipus (conegut o desconegut, personal o no). La forma afixa de l'article no és pròpia del català.
  Bloc d'informació referit a un mateix tema que forma part d'una publicació periòdica.

articulació /aɾ.ti.ku.ɫa.siˈo/ (n, fem)
articulation
  Acció o efecte d'articular.
  Part del cos que uneix dos ossos permetent-ne el moviment.

articuladament /ar.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈmen/ /aɾ.ti.kuˌɫa.ðaˈment/ /ər.ti.kuˌɫa.ðəˈmen/ /əɾ.ti.kuˌɫa.ðəˈment/ (adv)
articulément

articular /ar.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫa/ /aɾ.ti.kuˈɫaɾ/ /ər.ti.kuˈɫa/ /ər.ti.kuˈɫar/ (v)
articuler
  Crear algun lligam entre dos elements d'un conjunt, en especial quan no és un lligam rígid.
  (pronominal) Crear-se algun lligam entre dos elements d'un conjunt. En especial quan no es un lligam rígid.
  Els animals i en especial les persones, fer sons amb la boca, les cordes vocals i altres parts relacionades.

artificial /aɾ.ti.fi.siˈaɫ/ /ər.ti.fi.siˈaɫ/ (adj)
artificiel

artificialment /ar.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ /ər.ti.fi.siˌaɫˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌaɫˈment/ (adv)
artificiellement

artificiosament /ar.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈmen/ /aɾ.ti.fi.siˌo.zaˈment/ /ər.ti.fi.siˌo.zəˈmen/ /əɾ.ti.fi.siˌo.zəˈment/ (adv)
artificieusement

artiga /aɾˈti.ɣa/ /ərˈti.ɣə/ (n, fem)
défriche

artigar /ar.tiˈɣa/ /aɾ.tiˈɣa/ /aɾ.tiˈɣaɾ/ /ər.tiˈɣa/ (v)
défricher

artillar /ar.tiˈʎa/ /aɾ.tiˈʎa/ /aɾ.tiˈʎaɾ/ /ər.tiˈʎa/ (v)
artiller

artilleria /aɾ.ti.ʎeˈɾi.a/ /ər.ti.ʎəˈɾi.ə/ (n, fem)
artillerie

artimó /aɾ.tiˈmo/ /ər.tiˈmo/ (n, masc)
artimon

artista /aɾˈtis.ta/ /aɾˈtis.te/ /ərˈtis.tə/ (n, neut)
artiste

artritis /aɾˈtɾi.tis/ /ərˈtɾi.tis/ (n, fem)
arthrite

artrosi /aɾˈtɾɔ.zi/ /ərˈtɾɔ.zi/ (n, fem)
arthrose

artèria /aɾˈtɛ.ɾi.a/ (n, fem)
artère
  (anatomia) Vas sanguini que distribueix la sang des del cor.

artèria pulmonar (n, fem)
artère pulmonaire

artèria radial (n, fem)
artère radiale

artèria subclàvia (n, fem)
artère subclavière

artífex /aɾˈti.feks/ /ərˈti.fəks/ (n, neut)
fabricant

artístic /aɾˈtis.tik/ /ərˈtis.tik/ (adj, masc)
artistique

artísticament /arˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈmen/ /aɾˌtis.ti.kaˈment/ /ərˌtis.ti.kəˈmen/ /əɾˌtis.ti.kəˈment/ (adv)
artistiquement

arxicistre /ˌar.ʃiˈsis.tɾə/ /ˌaɾ.t͡ʃiˈsis.tɾe/ (n, masc)
archicistre

arxiduquessa /aɾ.t͡ʃi.ðuˈke.sa/ /ər.ʃi.ðuˈkɛ.sə/ /əɾ.ʃi.ðuˈkə.sə/ (n, fem)
archiduchesse

arxillaüt /ˌar.ʃi.ʎəˈut/ /ˌaɾ.t͡ʃi.ʎaˈut/ (n, masc)
archiluth

arxipèlag /aɾ.t͡ʃiˈpɛ.ɫak/ (n, masc)
archipel

arxiu /aɾˈt͡ʃiw/ (n, masc)
archives
  Lloc de conservació i consulta de documentació.
fichier
  Fitxer informàtic.

arxivar /ar.t͡ʃiˈβa/ /aɾ.t͡ʃiˈvaɾ/ /aɾ.t͡ʃiˈβa/ /əɾ.ʃiˈva/ (v)
archiver

arç /ˈars/ (n, masc)
aubépine

arçó /aɾˈso/ /ərˈso/ (n, masc)
arçon

arèola /aˈɾɛ.o.la/ /əˈɾɛ.u.ɫə/ (n, fem)
aréole
  Petita àrea al voltant d'alguna cosa.

arínia /aˈri.ni.a/ /əˈri.ni.ə/ (n, fem)
arhinie

arítmia /aˈrid.mi.a/ /əˈrid.mi.ə/ (n, fem)
arythmie

arítmic /aˈrid.mik/ /əˈrid.mik/ (adj, masc)
arythmique

as /ˈas/ (n, masc)
as
  (jocs de cartes) Carta de cada coll de la baralla marcada amb el número 1 o la lletra A i que en molts jocs trumfa.
  Persona excel·lent en una activitat.

asbest /azˈbest/ /əzˈbest/ (n, masc)
asbeste

asc /ˈask/ (n, masc)
asque
  (botànica) Estructura dels ascomicets en forma de sac microscòpic en l’interior del qual es formen per meiosi les ascòspores.

ascendir /a.senˈdi/ /a.senˈdiɾ/ /ə.sənˈdi/ /əs.sənˈdi/ (v)
monter
  Anar cap amunt.
promouvoir
  Obtenir un lloc de treball de més responsabilitat o més ben pagat.

ascensió /a.sen.siˈo/ /ə.sən.siˈo/ /əs.sən.siˈo/ (n, fem)
ascension
  Acció d'ascendir.

ascensor /a.senˈso/ /a.senˈsoɾ/ /əs.sənˈso/ (n, masc)
ascenseur

ascla /ˈas.kɫa/ /ˈas.kɫə/ (n, fem)
éclat
  Fragment de pedra trencada.
mèche
  Tros de fusta trencat de forma irregular.

ascoma /asˈko.ma/ /əsˈko.mə/ (n, masc)
ascocarpe

ascomicet /as.ko.miˈset/ /əs.ko.miˈsɛt/ /əs.ku.miˈsɛt/ (n, masc)
ascomycète

ascètic /aˈsɛ.tik/ /əsˈsɛ.tik/ /əˈsɛ.tik/ (adj, masc)
ascétique

ase /ˈa.zə/ (n, masc)
âne
  (mamífer) Mamífer més petit que el cavall usat com a bèstia de càrrega (Equus asinus).
bête
  Persona poc intel·ligent, estúpid.

ase mossegaire (n, masc)
baveuse papillon

asenet /a.zeˈnet/ /ə.zəˈnət/ /ə.zəˈnɛt/ (n, masc)
ânon

asfalt /asˈfaɫ/ /asˈfaɫt/ /əsˈfaɫ/ /əsˈfaɫt/ (n, masc)
asphalte

asfaltar /as.faɫˈta/ /as.faɫˈtaɾ/ /əs.fəɫˈta/ (v)
asphalter

asfixiar /as.fik.siˈa/ /as.fik.siˈaɾ/ /əs.fik.siˈa/ (v)
asphysier

asfíxia /asˈfik.si.a/ /əsˈfik.si.ə/ (n, fem)
asphyxie

asil /aˈziɫ/ /əˈziɫ/ (n, masc)
asile
  Lloc protegit per als perseguits.
  Establiment on s'acull persones necessitades.

asilar /a.ziˈɫa/ /a.ziˈɫaɾ/ /ə.ziˈɫa/ (v)
réfugier

asimetria /a.si.meˈtɾi.a/ /ə.si.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
asymétrie

asma /ˈaz.ma/ (n, fem)
asthme

aspecte /asˈpɛk.te/ /əsˈpek.tə/ /əsˈpɛk.tə/ (n, masc)
aspect

aspergir /as.perˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒi/ /as.peɾˈd͡ʒiɾ/ /əs.pərˈʒi/ (v)
asperger

aspiració (n, fem)
aspiration

aspiradora /as.pi.ɾaˈðo.ɾa/ /əs.pi.ɾəˈðo.ɾə/ (n, fem)
aspirateur, balayeuse

aspirar /as.piˈɾa/ /as.piˈɾaɾ/ /əs.piˈɾa/ (v)
aspirer
  (intransitiu) Tenir l’esperança o la possibilitat d’aconseguir alguna cosa.
  (transitiu) Fer entrar aire als pulmons.

aspre /ˈas.pɾe/ /ˈas.pɾə/ (adj, masc)
âpre
  De superfície irregular que provoca un tacte desagradable.

asprejar /as.pɾeˈd͡ʒa/ /as.pɾeˈd͡ʒaɾ/ /as.pɾeˈʒa/ /əs.pɾəˈd͡ʒa/ /əs.pɾəˈʒa/ (v)
avoir un goût âpre

assabentar /a.sa.benˈtaɾ/ /a.sa.βenˈta/ /ə.sə.βənˈta/ (v)
renseigner

assaborir /a.sa.boˈɾiɾ/ /a.sa.βoˈɾi/ /ə.sə.boˈɾi/ /ə.sə.buˈɾi/ (v)
savourer
  Apreciar bé el sabor.

assaig /aˈsat͡ʃ/ (n, masc)
essai
  Acció que serveix per posar a prova una idea.
  (rugbi) Tocat a terra executat a la zona d'assaig contrària.
répétition
  Representació d'un espectacle (obra teatral, concert, òpera, castells), sense públic, per a preparar la seva estrena.

assaig de càstig (n, masc)
essai de pénalité

assajar /a.saˈd͡ʒa/ /a.saˈd͡ʒaɾ/ /a.saˈʒa/ /ə.səˈd͡ʒa/ /ə.səˈʒa/ (v)
essayer

assalariar /a.sa.ɫa.ɾiˈa/ /a.sa.ɫa.ɾiˈaɾ/ /ə.sə.ɫə.ɾiˈa/ (v)
salarier

assalt /aˈsaɫ/ /aˈsaɫt/ /əˈsaɫ/ /əˈsaɫt/ (n, masc)
assaut

assaltar /a.saɫˈta/ /a.saɫˈtaɾ/ /ə.səɫˈta/ (v)
assaillir

assamès /a.saˈmes/ /ə.səˈməs/ /ə.səˈmɛs/ (adj, masc)
assamais
  Relatiu a l'Assam, la seva cultura o la llengua.

assamès /a.saˈmes/ /ə.səˈməs/ /ə.səˈmɛs/ (n, masc)
Assamais
  Natural de l'Assam, estat de l'Índia.
assamais
  (només en singular) Llengua indoària oriental parlada a l'Assam.

assaonar /a.sa.oˈna/ /a.sa.oˈnaɾ/ /ə.sə.oˈna/ /ə.sə.uˈna/ (v)
tanner
  Parlant de les pells, picar-les, treure d'elles el greix i el pèl, posant-les en disposició de servir per els diferents usos que se'n fan d'elles.
assaisonner
  Afegir ingredients per fer el menjar més saborós.

assassinar /a.sa.siˈna/ /a.sa.siˈnaɾ/ (v)
assassiner

assassinat /a.sa.siˈnat/ /ə.sə.siˈnat/ (n, masc)
meurtre, assassinat

assassí /a.saˈsi/ /ə.səˈsi/ (n, masc)
assassin, meurtrier
  Persona que lleva la vida a una altra amb premeditació i traïdoria.

assecar /a.seˈka/ /a.seˈkaɾ/ /ə.səˈka/ (v)
sécher
  Llevar la humitat interior; deixar sec, sense aigua.

assedegar /a.se.ðeˈɣa/ /a.se.ðeˈɣaɾ/ /ə.sə.ðəˈɣa/ (v)
asoiffer

assedegat /a.se.ðeˈɣat/ /ə.sə.ðəˈɣat/ (adj, masc)
assoifé
  Que té set, que desitja beure; sedegós.

asseguradament /a.se.ɣuˌɾa.ðaˈmen/ /a.se.ɣuˌɾa.ðaˈment/ /ə.sə.ɣuˌɾa.ðəˈmen/ /ə.sə.ɣuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
assurément

assegurança escolar (n, fem)
assurance scolaire

assegurar /a.se.ɣuˈɾa/ /a.se.ɣuˈɾaɾ/ /ə.sə.ɣuˈɾa/ (v)
assurer

assemblea /a.semˈbɫe.a/ /ə.səmˈbɫɛ.ə/ (n, fem)
assemblée

assentar /a.senˈta/ /a.senˈtaɾ/ /ə.sənˈta/ (v)
asseoir
  Posar en una situació estable.
s'établir
  (pronominal) Establir-se permanentment un grup humà en un lloc.

assentir /a.senˈti/ /a.senˈtiɾ/ /ə.sənˈti/ (v)
acquiescer

assenyalar /a.se.ɲaˈɫa/ /a.se.ɲaˈɫaɾ/ /ə.sə.ɲəˈɫa/ (v)
montrer
  Fer referència a algú o a alguna cosa o a alguna direcció apuntant-la amb el dit o altre senyal.

assenyat /a.seˈɲat/ (adj, masc)
sensé

asserenar /a.se.ɾeˈna/ /a.se.ɾeˈnaɾ/ /ə.sə.ɾəˈna/ (v)
rasséréner

assertiu /a.seɾˈtiw/ /ə.sərˈtiw/ (adj, masc)
assertif
  Que és capaç d'expressar-se amb seguretat i respecte, sense ser agressiu ni manipulador.

assertivitat /a.ser.ti.βiˈtat/ /a.seɾ.ti.viˈtat/ /a.seɾ.ti.βiˈtat/ /ə.sər.ti.βiˈtat/ /ə.səɾ.ti.viˈtat/ (n, fem)
assertivité

asservir /a.serˈβi/ /a.seɾˈviɾ/ /a.seɾˈβi/ /ə.sərˈbi/ /ə.səɾˈvi/ (v)
asservir

assessor pedagògic (n, masc)
auxiliaire d'éducation

assessorament (n, masc)
consultation

assessorament psicopedagògic (n, masc)
conseil psychopédagogique

assessorar /a.se.soˈɾa/ /a.se.soˈɾaɾ/ /ə.sə.soˈɾa/ /ə.sə.suˈɾa/ (v)
conseiller

assestar /a.sesˈta/ /a.sesˈtaɾ/ /ə.səsˈta/ (v)
braquer

assetiar /a.se.tiˈa/ /a.se.tiˈaɾ/ /ə.sə.tiˈa/ (v)
asseoir

assetjament /a.se.d͡ʒaˈmen/ /a.se.d͡ʒaˈment/ /ə.sə.d͡ʒəˈmen/ /ə.sə.d͡ʒəˈment/ (n, masc)
harcèlement

assetjament escolar (n, masc)
harcèlement à l'école

assetjament psicològic (n, masc)
harcèlement moral

assetjament sexual (n, masc)
harcèlement sexuel

assetjar /a.seˈd͡ʒa/ /a.seˈd͡ʒaɾ/ (v)
assiéger
  Encerclar una plaça forta per combatre-la.
harceler
  Amenaçar, importunar amb insistència.

asseure /aˈsɛw.ɾe/ (v)
asseoir

assibilar /a.si.biˈɫaɾ/ /a.si.βiˈɫa/ /ə.si.βiˈɫa/ (v)
assibiler

assidu /aˈsi.ðu/ /əˈsi.ðu/ (adj, masc)
assidu

assignar /a.siŋˈna/ /a.siɡˈna/ /a.siɡˈnaɾ/ /ə.siŋˈna/ (v)
assigner

assignatura /a.siŋ.naˈtu.ɾa/ /a.siɡ.naˈtu.ɾa/ (n, fem)
matière

assignatura de lliure elecció (n, fem)
matière à libre choix

assignatura obligatòria (n, fem)
matière obligatoire

assignatura optativa (n, fem)
matière à option

assignatura troncal (n, fem)
matière commune

assimilació /a.si.mi.ɫa.siˈo/ /ə.si.mi.ɫə.siˈo/ (n, fem)
assimilation
  (sociologia) Procés pel qual una persona o un col·lectiu s'incorpora a una altra cultura, generalment dominant, n'adopta els senyals identitaris i alhora va abandonant els de la seva cultura d'origen.
  (psicologia) Procés consistent a incorporar un objecte o les seves propietats a un esquema mental o estructura cognitiva.

assimilar /a.si.miˈɫa/ /a.si.miˈɫaɾ/ /ə.si.miˈɫa/ (v)
assimiler
  Fer que dues coses siguin similars.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ (adj, masc)
assyrien
  Relatiu o propi de l’antiga Assíria o de la seva llengua.

assiri /aˈsi.ɾi/ /əˈsi.ɾi/ (n, masc)
Assyrien
  Persona originària d'Assíria (segles XX-VII aC).
assyrien
  (masculí singular) Llengua semítica parlada a l'antiga Assíria.

assistent /a.sisˈten/ /a.sisˈtent/ /ə.sisˈten/ /ə.sisˈtent/ (n, masc)
assistant

assistir /a.sisˈti/ /a.sisˈtiɾ/ (v)
assister

assistència /a.sisˈtɛn.si.a/ (n, fem)
assistance
  El fet d'estar present en un lloc en el qual s'ha estat citat.
  (beisbol) Passada d'un defensor que fa possible l'eliminació d'un o més adversaris.
passe décisive
  (esports de pilota) Passada dirigida a un jugador més ben situat que fa possible la consecució d'un gol o una cistella.
aide, assistance
  (hoquei sobre gel) Punt anotat a l'estadística de rendiment d'un jugador que ha fet una passada decisiva per a la consecució d'un gol.

associació /a.so.si.a.siˈo/ /ə.so.si.ə.siˈo/ /ə.su.si.ə.siˈo/ (n, fem)
association

associació d'antics alumnes (n, fem)
association des anciens élèves

associació d'estudiants (n, fem)
association d'étudiants

associació de mares i pares d'alumnes (n, fem)
association de parents d'élèves

associació de mestres (n, fem)
association de professeurs des écoles

associar /a.so.siˈa/ /a.so.siˈaɾ/ /ə.so.siˈa/ /ə.su.siˈa/ (v)
associer

associat /a.so.siˈat/ /ə.so.siˈat/ /ə.su.siˈat/ (n, masc)
associé

assolar /a.soˈɫa/ /a.soˈɫaɾ/ /ə.soˈɫa/ /ə.suˈɫa/ (v)
dévaster

assolellar /a.so.ɫeˈʎa/ /a.so.ɫeˈʎaɾ/ /ə.so.ɫəˈʎa/ /ə.su.ɫəˈja/ /ə.su.ɫəˈʎa/ (v)
ensoleiller

assolir /a.soˈɫi/ /a.soˈɫiɾ/ /ə.soˈɫi/ /ə.suˈɫi/ (v)
atteindre
  Aconseguir alguna cosa.

assonar /a.soˈna/ /a.soˈnaɾ/ /ə.soˈna/ /ə.suˈna/ (v)
assoner

assortir /a.sorˈti/ /a.soɾˈti/ /a.soɾˈtiɾ/ /ə.soɾˈti/ /ə.surˈti/ (v)
assortir

assossegadament /a.so.seˌɣa.ðaˈmen/ /a.so.seˌɣa.ðaˈment/ /ə.so.səˌɣa.ðəˈment/ /ə.su.səˌɣa.ðəˈmen/ (adv)
calmement

assossegar /a.so.seˈɣa/ /a.so.seˈɣaɾ/ /ə.so.səˈɣa/ /ə.su.səˈɣa/ (v)
apaiser

assot /aˈsɔt/ /əˈsɔt/ (n, masc)
fouet

assotar /a.soˈta/ /a.soˈtaɾ/ /ə.soˈta/ /ə.suˈta/ (v)
fouetter

assumir /a.suˈmi/ /a.suˈmiɾ/ /ə.suˈmi/ (v)
assumer

assumpte /aˈsum.te/ /əˈsum.tə/ (n, masc)
affair
  Tema o argument d'una obra.

assut /aˈsut/ /əˈsut/ (n, masc)
barrage
  Resclosa de baixa alçada feta en rierols i rius per evitar el pas d'aigua, fer pujar el nivell i permetre'n la canalització.

assíduament /aˌsi.ðu.aˈmen/ /aˌsi.ðu.aˈment/ /əˌsi.ðu.əˈmen/ /əˌsi.ðu.əˈment/ (adv)
assidument

ast /ˈast/ (n, masc)
broche

astable /asˈta.bɫe/ /asˈta.βɫe/ /asˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (adj)
astable

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ (adj)
aztèque, Aztèque
  Relatiu al poble nahua clàssic.

asteca /asˈte.ka/ /əsˈtɛ.kə/ (n, neut)
Aztèque
  (històric) Individu d’un poble nahua que es va establir a la vall de Mèxic fundant un imperi.

asterisc /as.teˈɾisk/ /əs.təˈɾisk/ (n, masc)
astérisque

asteroide /as.teˈɾɔj.ðe/ /əs.təˈɾɔj.ðə/ (n, masc)
astéroïde

astorar /as.toˈɾa/ /as.toˈɾaɾ/ /əs.toˈɾa/ /əs.tuˈɾa/ (v)
effrayer

astrolabi /as.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾoˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.bi/ /əs.tɾuˈɫa.βi/ (n, masc)
astrolabe
  Instrument, usat antigament, pensat per a calcular l'alçada dels astres i, a partir d'aquests valors, la latitud. Està compost per una superfície plana en la qual es representa el mapa estel·lar, en les versions més modernes aquesta superfície és rodona i té elements articulats.

astrologia /as.tɾo.ɫoˈʒi.a/ /əs.tɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
astrologie

astronomia /as.tɾo.noˈmi.a/ /əs.tɾo.noˈmi.ə/ /əs.tɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
astronomie

astronòmicament /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈmen/ /as.tɾoˌnɔ.mi.kaˈment/ /əs.tɾoˌnɔ.mi.kəˈment/ /əs.tɾuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
astronomiquement

astruc /asˈtɾuk/ /əsˈtɾuk/ (adj, masc)
chanceux
  Protegit per un astre.

astràgal /asˈtɾa.ɣaɫ/ /əsˈtɾa.ɣəɫ/ (n, masc)
astragale
  (anatomia) Os d'articulació entre el peu amb la cama.

astròleg /asˈtɾɔ.ɫek/ (n, masc)
astrologue

astrònom /asˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.nom/ /əsˈtɾɔ.num/ (n, masc)
astronome

astuciosament /as.tu.siˌo.zaˈmen/ /as.tu.siˌo.zaˈment/ /əs.tu.siˌo.zəˈmen/ /əs.tu.siˌo.zəˈment/ (adv)
astucieusement

astut /asˈtut/ /əsˈtut/ (adj, masc)
astucieux

astúcia /asˈtu.si.a/ /əsˈtu.si.ə/ (n, fem)
astuce

asèpsia /aˈsɛp.si.a/ /əˈsɛp.si.ə/ (n, fem)
asepsie

asèptic /aˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ (adj, masc)
aseptique

asímptota /aˈzim.to.ta/ /əˈzim.to.tə/ /əˈzim.tu.tə/ (n, fem)
asymptote

atac /aˈtak/ /əˈtak/ (n, masc)
attaque
  En un combat, cadascuna de les escomeses que realitza un dels bàndols.
  (esports de raqueta) Acció i efecte de tornar una pilota amb la intenció d'aconseguir la iniciativa del punt en joc.

atac amb permutacions (n, masc)
attaque avec permutations

atac contra defensa de zona (n, masc)
attaque d'une défense de zone

atac contra defensa individual (n, masc)
attaque d'une défense individuelle

atac en moviment (n, masc)
attaque en mouvement

atac en profunditat (n, masc)
attaque en profondeur

atac estàtic (n, masc)
attaque statique

atac pel centre (n, masc)
attaque par le centre

atac pels extrems (n, masc)
attaque par les ailes

atac per l'esquerra (n, masc)
attaque de la gauche

atac per la dreta (n, masc)
attaque de la droite

atac posicional (n, masc)
attaque de position

atacant central (n, neut)
attaquant de centre

atacant dret (n, masc)
attaquant droit

atacant esquerre (n, masc)
attaquant gauche

atacant lateral (n, neut)
attaquant d'aile

atacant principal (n, neut)
attaquant principal

atacar /a.taˈka/ /a.taˈkaɾ/ /ə.təˈka/ (v)
attaquer
  Donar el primer cop en una lluita, dirigir-se violentament a algú.
  (esports de pilota) Actuar sobre una pilota, una bola, un volant o un disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot per controlar-lo, fer-lo arribar a un company d'equip o intentar puntuar.

atacar la pilota (v)
attaquer le ballon

ataconar /a.ta.koˈna/ /a.ta.koˈnaɾ/ /ə.tə.koˈna/ /ə.tə.kuˈna/ (v)
raccommoder
  Posar tacons al calçat, adobar-lo.
presser
  Comprimir una cosa dins d’una altra.

atalaiar /a.ta.ɫaˈja/ /a.ta.ɫaˈjaɾ/ /ə.tə.ɫəˈja/ (v)
guetter

atansar /a.tanˈsa/ /a.tanˈsaɾ/ /ə.tənˈsa/ (v)
approcher

atapeir /a.ta.peˈi/ /a.ta.peˈiɾ/ /ə.tə.pəˈi/ (v)
tasser

atapeït /a.ta.peˈit/ /ə.tə.pəˈit/ (adj, masc)
plein

atavisme /a.taˈviz.me/ /a.taˈβiz.me/ /ə.təˈviz.mə/ /ə.təˈβiz.mə/ (n, masc)
atavisme

ateisme /a.teˈiz.me/ (n, masc)
athéisme

atemorir /a.te.moˈɾi/ /a.te.moˈɾiɾ/ /ə.tə.moˈɾi/ /ə.tə.muˈɾi/ (v)
effrayer

atemptar /a.temˈta/ /a.temˈtaɾ/ /ə.təmˈta/ (v)
attenter

atenció /a.ten.siˈo/ (n, fem)
attention
  Capacitat de concentrar l'activitat mental d'una manera sostinguda en un objecte o en una tasca concreta.

atenció a la diversitat (n, fem)
attention à la diversité

atenció a la infància i l'adolescència (n, fem)
aide à l'enfance

atenció individualitzada (n, fem)
attention individualisée

ateneu (n, masc)
maison des associations

atent /aˈten/ /aˈtent/ /əˈten/ /əˈtent/ (adj, masc)
attentif
  Que posa atenció, interès, cura.
courtois
  Que té atencions, amable, servicial.

atentament /aˌten.taˈmen/ /aˌten.taˈment/ /əˌten.təˈmen/ /əˌten.təˈment/ (adv)
attentivement

atenuar /a.te.nuˈa/ /a.te.nuˈaɾ/ /ə.tə.nuˈa/ (v)
atténuer

atenès /a.teˈnes/ /ə.təˈnəs/ /ə.təˈnɛs/ (adj, masc)
Athénien
  Relatiu o pertanyent a Atenes.

atenès /a.teˈnes/ /ə.təˈnəs/ /ə.təˈnɛs/ (n, masc)
Athénien
  Persona que habita o és originària d'Atenes.

atermenar /a.ter.meˈna/ /a.teɾ.meˈnaɾ/ /ə.tər.məˈna/ (v)
aborner

aterrar /a.teˈra/ /a.teˈraɾ/ /ə.təˈra/ (v)
atterrir

aterratge /a.teˈra.d͡ʒe/ (n, masc)
atterrissage

aterridor /a.te.riˈðo/ /a.te.riˈðoɾ/ /ə.tə.riˈðo/ (adj, masc)
terrifiant

aterrir /a.teˈri/ /a.teˈriɾ/ (v)
terroriser

atestar /a.tesˈta/ /a.tesˈtaɾ/ /ə.təsˈta/ (v)
attester

atetosi /a.teˈtɔ.zi/ /ə.təˈtɔ.zi/ (n, fem)
athétose

ateu /aˈtɛw/ (adj, masc)
athée

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ (adj)
attiseur
  Que atia, que serveix per atiar.

atiador /a.ti.aˈðo/ /a.ti.aˈðoɾ/ (n, masc)
attisoir
  Barreta de ferro acabada en ganxo que s’empra per atiar el foc (d'una llar, d'un forn, etc.)

atiar /a.tiˈa/ /a.tiˈaɾ/ (v)
attiser
  Remenar els tions d'un foc perquè entri aire i cremi millor.

atjeh /aˈt͡ʃe/ (n, masc)
aceh
  Llengua malaiopolinèsia pròpia de l'antic sultanat d'Atjeh, al nord-oest de l'illa de Sumatra.

atles /ˈad.ɫes/ /ˈaɫ.ɫes/ (n, masc)
atlas
  Col·lecció de mapes.
  (anatomia) Primera vèrtebra cervical que sosté el cap.

atleta /adˈɫe.ta/ /aɫˈɫe.ta/ /əɫˈɫɛ.tə/ (n, neut)
athlète

atletisme /ad.ɫeˈtiz.me/ /aɫ.ɫeˈtiz.me/ (n, masc)
athlétisme

atlàsic /adˈɫa.zik/ /aɫˈɫa.zik/ /əɫˈɫa.zik/ (adj, masc)
atlasique

atlètic /adˈɫɛ.tik/ /aɫˈɫɛ.tik/ /əɫˈɫɛ.tik/ (adj, masc)
athlétique

atlèticament /adˌɫɛ.ti.kaˈmen/ /adˌɫɛ.ti.kaˈment/ /aɫˌɫɛ.ti.kaˈmen/ /əɫˌɫɛ.ti.kəˈmen/ /əɫˌɫɛ.ti.kəˈment/ (adv)
athlétiquement

atomitzar /a.to.miˈd͡za/ /a.to.miˈza/ /a.to.miˈzaɾ/ /ə.to.miˈd͡za/ /ə.tu.miˈd͡za/ (v)
atomiser

atonia /a.toˈni.a/ /ə.toˈni.ə/ /ə.tuˈni.ə/ (n, fem)
atonie

atordiment /a.tor.ðiˈmen/ /a.toɾ.ðiˈmen/ /a.toɾ.ðiˈment/ /ə.toɾ.ðiˈment/ /ə.tur.diˈmen/ /ə.tur.ðiˈmen/ (n, masc)
étourdissement

atordir /a.torˈði/ /a.toɾˈði/ /a.toɾˈðiɾ/ /ə.toɾˈði/ /ə.turˈði/ (v)
émécher

atorgar /a.torˈɣa/ /a.toɾˈɣa/ /a.toɾˈɣaɾ/ /ə.toɾˈɣa/ /ə.turˈɣa/ (v)
octroyer

atorrollar /a.to.roˈʎa/ /a.to.roˈʎaɾ/ /ə.to.roˈʎa/ /ə.tu.ruˈʎa/ (v)
troubler

atrabiliari /a.tɾa.bi.ɫiˈa.ɾi/ /ə.tɾə.βi.ɫiˈa.ɾi/ (adj, masc)
atrabilaire

atracar /a.tɾaˈka/ /a.tɾaˈkaɾ/ /ə.tɾəˈka/ (v)
amarrer
  (nàutica) Apropar una nau a un lloc, un moll, una ribera, una altra nau, i amarrar-la.
attaquer
  Forçar una persona o diverses persones a donar el que porten o el que tenen en aquell moment.

atracció /a.tɾak.siˈo/ /ə.tɾək.siˈo/ (n, fem)
attraction, attirance

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ (adj, masc)
attractif
  Que atreu

atractiu /a.tɾakˈtiw/ /ə.tɾəkˈtiw/ (n, masc)
attrayant
  allò que atreu

atrapar /a.tɾaˈpa/ /a.tɾaˈpaɾ/ /ə.tɾəˈpa/ (v)
rattraper

atresorar /a.tɾe.zoˈɾa/ /a.tɾe.zoˈɾaɾ/ /ə.tɾə.zoˈɾa/ /ə.tɾə.zuˈɾa/ (v)
amasser

atreure /aˈtɾew.ɾe/ /əˈtɾɛw.ɾə/ (v)
attirer

atribolar /a.tɾi.boˈɫaɾ/ /a.tɾi.βoˈɫa/ /ə.tɾi.boˈɫa/ /ə.tɾi.buˈɫa/ /ə.tɾi.βuˈɫa/ (v)
troubler

atribució /a.tɾi.βu.siˈo/ /ə.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
attribution

atribuir /a.tɾi.buˈiɾ/ /a.tɾi.βuˈi/ /ə.tɾi.βuˈi/ (v)
attribuer

atrinxerar /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾa/ /a.tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaɾ/ (v)
retrancher
  Fortificar un lloc amb trinxeres.

atrofiar /a.tɾo.fiˈa/ /a.tɾo.fiˈaɾ/ /ə.tɾo.fiˈa/ /ə.tɾu.fiˈa/ (v)
atrophier

atropelladament /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈmen/ /a.tɾo.peˌʎa.ðaˈment/ /ə.tɾo.pəˌʎa.ðəˈment/ /ə.tɾu.pəˌʎa.ðəˈmen/ (adv)
pressément

atropellar /a.tɾo.peˈʎa/ /a.tɾo.peˈʎaɾ/ /ə.tɾo.pəˈʎa/ /ə.tɾu.pəˈʎa/ (v)
renverser

atrotinar /a.tɾo.tiˈna/ /a.tɾo.tiˈnaɾ/ /ə.tɾo.tiˈna/ /ə.tɾu.tiˈna/ (v)
déglinguer

atroç /aˈtɾos/ (adj)
atroce

atroçment /aˌtɾɔzˈmen/ /aˌtɾɔzˈment/ /əˌtɾɔzˈmen/ /əˌtɾɔzˈment/ (adv)
atrocement

atròfia /aˈtɾɔ.fi.a/ /əˈtɾɔ.fi.ə/ (n, fem)
atrophie

attrezzo /aˈtɾe.d͡zo/ /əˈtɾe.d͡zo/ (n, masc)
accessoires

atur /aˈtuɾ/ (n, masc)
chômage
  Situació en què la persona no té feina i no pot guanyar-se la vida.

atur juvenil (n, masc)
chômage des jeunes

aturada /a.tuˈɾa.ða/ (n, fem)
arrêt
  Acció i efecte d’aturar o aturar-se.
  Parada de l’activitat, la feina o el procés productiu.
  (esports de pilota) Acció d'interceptar la pilota, la bola o el disc per evitar un gol.

aturada en dos temps (n, fem)
double arrêt

aturall /a.tuˈɾaʎ/ /ə.tuˈɾaj/ /ə.tuˈɾaʎ/ (n, masc)
empêchement

aturar /a.tuˈɾa/ /a.tuˈɾaɾ/ (v)
arrêter
  Detenir, fer parar.
  (esports de pilota) Interceptar la pilota, la bola o el disc per evitar un gol.

aturar el joc (v)
arrêter le jeu

aturar el temps (v)
arrêter le temps

aturat /a.tuˈɾat/ (adj, masc)
arrêté
  Sense empenta per a fer coses.

atxa /ˈa.t͡ʃa/ /ˈa.t͡ʃə/ (n, fem)
cire
  Ciri llarg i gruixut de figura quadrada i amb quatre blens.
hache
  Tipus de destral usada com a arma defensiva pels cavallers en la lluita a peu.

atxim /aˈt͡ʃim/ /əˈt͡ʃim/ (Interjection)
atchoum

atzabegenc /a.d͡za.beˈd͡ʒeŋk/ /a.d͡za.βeˈd͡ʒeŋ/ /a.d͡za.βeˈʒeŋ/ /ə.d͡zə.bəˈʒəŋk/ /ə.d͡zə.bəˈʒɛŋk/ /ə.d͡zə.βəˈʒɛŋ/ (adj, masc)
jais

atzabeja /a.d͡zaˈbe.d͡ʒa/ /a.d͡zaˈβe.ʒa/ /ə.d͡zəˈbə.ʒə/ /ə.d͡zəˈbɛ.ʒə/ /ə.d͡zəˈβɛ.ʒə/ (n, fem)
jais

atzagaia /a.d͡zaˈɣa.ja/ /ə.d͡zəˈɣa.jə/ (n, fem)
zagaie
  Llança o dard petit.

atzar /aˈd͡zaɾ/ /əˈd͡za/ /əˈd͡zar/ (n, masc)
hasard

atzarós /ad.zaˈɾos/ /əd.zəˈɾos/ (adj, masc)
hasardeux

atzavara /a.d͡zaˈva.ɾa/ /a.d͡zaˈβa.ɾa/ /ə.d͡zəˈva.ɾə/ (n, fem)
agave

atzerola /a.d͡zeˈɾɔ.ɫa/ /a.d͡zeˈɾɔ.ɫɔ/ /ə.d͡zəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
azerole
  Fruit de l'atzeroler (Crataegus azarolus).

atzucac /a.d͡zuˈkak/ /ə.d͡zuˈkak/ (n, masc)
cul-de-sac
  Carrer o camí sense sortida.

atzufar /a.d͡zuˈfa/ /a.d͡zuˈfaɾ/ /ə.d͡zuˈfa/ (v)
frapper

atzur /əˈd͡zur/ (n, masc)
azur

atàxia /aˈtak.si.a/ /əˈtak.si.ə/ (n, fem)
ataxie, atassia

atònit /aˈtɔ.nit/ /əˈtɔ.nit/ (adj, masc)
abasourdi

au-pair /oˈpɛr/ (n, neut)
au pair

audaciosament /aw.ða.siˌo.zaˈmen/ /aw.ða.siˌo.zaˈment/ /əw.ðə.siˌo.zəˈmen/ /əw.ðə.siˌo.zəˈment/ (adv)
audacieusement

audaç /awˈðas/ /əwˈðas/ (adj)
audacieux

audible /awˈði.bɫe/ /awˈði.βɫe/ /awˈðib.bɫe/ /əwˈði.βɫə/ /əwˈðib.bɫə/ (n, masc)
audible

audició /aw.ði.siˈo/ /əw.ði.siˈo/ (n, fem)
audition
  Acció d’oir.

audioconferència /ˌaw.ði.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌaw.ði.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
audioconférence

audiollibre /ˌaw.ði.oˈʎi.bɾe/ /ˌaw.ði.oˈʎi.bɾə/ /ˌaw.ði.uˈʎi.bɾə/ /ˌaw.ði.uˈʎi.βɾə/ (n, masc)
livre parlé

audiomudesa (n, fem)
audimutité

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ (adj)
audiovisuel
  Relatiu a l'audició i a la visió alhora.

audiovisual /ˌaw.ði.o.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.o.βi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.vi.zuˈaɫ/ /ˌaw.ði.u.βi.zuˈaɫ/ (n, masc)
audiovisuel
  Material didàctic, informatiu, etc., constituït per un enregistrament visual i un d'auditiu integrats.

auditar /aw.ðiˈta/ /aw.ðiˈtaɾ/ /əw.ðiˈta/ (v)
auditer

auditori /aw.ðiˈtɔ.ɾi/ /əw.ðiˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
auditorium

audiència /aw.ðiˈɛn.si.a/ /əw.ðiˈɛn.si.ə/ (n, fem)
audience
  Invitació per exposar les demandes d'algú.
  Òrgan d'administració de justícia, generalment referit a una instància superior o per un territori concret.
  Total de persones que veuen o escolten un programa de televisió o ràdio.

audiòfon /aw.ðiˈɔ.fon/ /əw.ðiˈɔ.fon/ /əw.ðiˈɔ.fun/ (n, masc)
audiophone

augment /awɡˈmen/ /awˈment/ /əwɡˈmen/ /əwɡˈment/ (n, masc)
augmentation

augmentar /awɡ.menˈta/ /awɡ.menˈtaɾ/ (v)
augmenter

augmentatiu /awɡ.men.taˈtiw/ /əwɡ.mən.təˈtiw/ (n, masc)
augmentatif

augurar /aw.ɣuˈɾa/ /aw.ɣuˈɾaɾ/ /əw.ɣuˈɾa/ (v)
augurer

auguri /awˈɣu.ɾi/ /əwˈɣu.ɾi/ (n, masc)
augure

august /awˈɣust/ /əwˈɣust/ (adj, masc)
auguste

augustament /awˌɣus.taˈmen/ /awˌɣus.taˈment/ /əwˌɣus.təˈmen/ /əwˌɣus.təˈment/ (adv)
augustement

aula /ˈaw.la/ /ˈaw.ɫə/ (n, fem)
classe

aula d'acollida (n, fem)
classe d'accueil

aula d'audiovisuals (n, fem)
salle audiovisuelle

aula de suport (n, fem)
classe de soutien

aula hospitalària (n, fem)
classe d'hôpital

aula magna (n, fem)
grand auditorium

aula ordinària (n, fem)
classe ordinaire

aula taller (n, fem)
atelier

aula virtual (n, fem)
classe virtuelle

aura /ˈaw.ɾa/ /ˈaw.ɾə/ (n, fem)
zéphir
  Vent suau.

aureolar /aw.ɾe.oˈɫa/ /aw.ɾe.oˈɫaɾ/ /əw.ɾə.oˈɫa/ /əw.ɾə.uˈɫa/ (v)
auréoler

auricular /aw.ɾi.kuˈɫaɾ/ /əw.ɾi.kuˈɫar/ (n, masc)
auriculaire

aurificar /aw.ɾi.fiˈka/ /aw.ɾi.fiˈkaɾ/ /əw.ɾi.fiˈka/ (v)
aurifier

aurora /awˈɾo.ɾa/ /əwˈɾo.ɾə/ (n, fem)
aurore

aurèola /awˈɾɛ.o.ɫa/ /əwˈɾɛ.o.ɫə/ /əwˈɾɛ.u.ɫə/ (n, fem)
aura

aurícula /awˈɾi.ku.ɫa/ /əwˈɾi.ku.ɫə/ (n, fem)
oreillette
  Cadascuna de les dues cavitats de la part superior del cor.

aurífic /awˈɾi.fik/ /əwˈɾi.fik/ (adj, masc)
aurifère

auró blanc (n, masc)
érable champêtre
  Arbret mediterrani del gènere Acer (Acer campestre).

auró negre (n, masc)
érable de Montpellier
  Arbret mediterrani del gènere Acer (Acer monspessulanum).

auscultar /aws.kuɫˈta/ /aws.kuɫˈtaɾ/ /əws.kuɫˈta/ (v)
ausculter

auspici /awsˈpi.si/ /əwsˈpi.si/ (n, masc)
auspice

auster /awsˈteɾ/ /əwsˈter/ (adj, masc)
austère

austerament /awsˌte.ɾaˈmen/ /awsˌte.ɾaˈment/ /əwsˌte.ɾəˈmen/ /əwsˌte.ɾəˈment/ (adv)
austèrement

austral /awsˈtɾaɫ/ /əwsˈtɾaɫ/ (adj)
austral

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ (adj, masc)
autrichien, Autrichien
  Relatiu o pertanyent a Àustria.

austríac /awsˈtɾi.ak/ /əwsˈtɾi.ək/ (n, masc)
Autrichien
  Habitant d'Àustria

autenticar /aw.ten.tiˈka/ /aw.ten.tiˈkaɾ/ /əw.tən.tiˈka/ (v)
authentiquer

autenticitat /aw.ten.ti.siˈtat/ /əw.tən.ti.siˈtat/ (n, fem)
authenticité

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ (adj)
autiste
  Relatiu a l'autisme.

autista /awˈtis.ta/ /awˈtis.te/ /əwˈtis.tə/ (n, neut)
autiste
  Afectat d'autisme.

autoantònim /ˌaw.to.anˈtɔ.nim/ /ˌaw.to.ənˈtɔ.nim/ /ˌaw.tu.ənˈtɔ.nim/ (n, masc)
énantiosème

autoaprenentatge (n, masc)
autodidactisme

autoavaluació /aw.to.a.va.ɫu.a.siˈo/ /aw.to.a.βa.ɫu.a.siˈo/ /əw.to.ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /əw.tu.ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /əw.tu.ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ (n, fem)
autoévaluation

autoavaluació institucional (n, fem)
autoévaluation institutionnelle

autobiografia /ˌaw.to.bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /ˌaw.to.bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /ˌaw.tu.βi.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
autobiographie

autobús /ˌaw.toˈbus/ /ˌaw.tuˈbus/ (n, masc)
autobus, bus

autobús escolar (n, masc)
autobus d'écoliers

autocar /ˌaw.toˈkaɾ/ /ˌaw.tuˈkar/ (n, masc)
autocar

autoclau /ˌaw.toˈkɫaw/ /ˌaw.tuˈkɫaw/ (n, fem)
autoclave

autoclavatge /ˌaw.to.klaˈba.d͡ʒe/ /ˌaw.to.klaˈva.d͡ʒe/ /ˌaw.to.kləˈvad.ʒə/ /ˌaw.tu.kləˈbad.ʒə/ /ˌaw.tu.kləˈvad.ʒə/ (n, masc)
autoclavage

autoconcepte /ˌaw.to.konˈsep.te/ /ˌaw.to.konˈsep.tə/ /ˌaw.tu.kunˈsep.tə/ (n, masc)
concept de soi

autoconsciència /ˌaw.to.kon.siˈɛn.si.a/ /ˌaw.to.kon.siˈɛn.si.ə/ /ˌaw.tu.kun.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
conscience de soi

autoconsum /ˌaw.to.konˈsum/ /ˌaw.tu.kunˈsum/ (n, masc)
autoconsommation

autocontrol /ˌaw.to.konˈtɾɔɫ/ /ˌaw.tu.kunˈtɾɔɫ/ (n, masc)
autocontrôle

autocorrecció (n, fem)
autocorrection

autocràticament /aw.toˌkɾa.ti.kaˈmen/ /aw.toˌkɾa.ti.kaˈment/ /əw.toˌkɾa.ti.kəˈment/ /əw.tuˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
autocratiquement

autodestruir-se /ˌaw.to.ðes.tɾuˈir.se/ /ˌaw.tu.ðəs.tɾuˈir.sə/ (v)
s'auto-détruire

autodidacte /ˌaw.to.ðiˈðak.te/ /ˌaw.to.ðiˈðak.tə/ /ˌaw.tu.ðiˈðak.tə/ (n, masc)
autodidacte

autoexigència /ˌaw.to.eɡ.ziˈd͡ʒɛn.si.a/ /ˌaw.to.eɡ.ziˈʒɛn.si.a/ /ˌaw.to.əɡ.ziˈʒɛn.si.ə/ /ˌaw.tu.əɡ.ziˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
auto-exigence

autofinançament /ˌaw.to.fi.nan.saˈmen/ /ˌaw.to.fi.nan.saˈment/ /ˌaw.to.fi.nən.səˈment/ /ˌaw.tu.fi.nən.səˈmen/ (n, masc)
autofinancement
  (economia) Finançament propi que es fan les empreses per a elles mateixes de manera interna mitjançant fons propis.

autofinançar /ˌaw.to.fi.nanˈsa/ /ˌaw.to.fi.nanˈsaɾ/ /ˌaw.to.fi.nənˈsa/ /ˌaw.tu.fi.nənˈsa/ (v)
autofinancer

autofonia (n, fem)
autophonie

autogestionar /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈna/ /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈnaɾ/ /ˌaw.to.ʒes.tiˈna/ /ˌaw.to.ʒəs.tiˈna/ /ˌaw.tu.ʒəs.tiˈna/ (v)
autogérer

autogestió /ˌaw.to.d͡ʒes.tiˈo/ /ˌaw.tu.ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
autogestion

autogestió educativa (n, fem)
autogestion éducative

autogol /ˌaw.toˈɣɔɫ/ /ˌaw.tuˈɣɔɫ/ (n, masc)
auto-goal

autografiar /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈa/ /ˌaw.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌaw.to.ɣɾə.fiˈa/ /ˌaw.tu.ɣɾə.fiˈa/ (v)
autographier

autoimmunitari /ˌaw.to.im.mu.niˈta.ɾi/ /ˌaw.tu.im.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
auto-immun

autoliquidació /ˌaw.to.ɫi.ki.ða.siˈo/ /ˌaw.to.ɫi.ki.ðə.siˈo/ /ˌaw.tu.ɫi.ki.ðə.siˈo/ (n, masc)
autoliquidation

autologisme /aw.to.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /aw.to.ɫoˈʒiz.me/ /əw.to.ɫoˈʒiz.mə/ /əw.tu.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
autologisme

automatitzar /ˌaw.to.ma.tiˈd͡za/ /ˌaw.to.ma.tiˈza/ /ˌaw.to.ma.tiˈzaɾ/ /ˌaw.to.mə.tiˈd͡za/ /ˌaw.tu.mə.tiˈd͡za/ (v)
automatiser

automàtic /aw.toˈma.tik/ /əw.toˈma.tik/ /əw.tuˈma.tik/ (adj, masc)
automatique

automàticament /aw.toˌma.ti.kaˈmen/ /aw.toˌma.ti.kaˈment/ /əw.toˌma.ti.kəˈment/ /əw.tuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
automatiquement

autonomia /aw.to.noˈmi.a/ /əw.to.noˈmi.ə/ /əw.tu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
autonomie

autonomia escolar (n, fem)
autonomie scolaire

autonomia universitària (n, fem)
autonomie universitaire

autoodi /ˌaw.toˈɔ.ði/ /ˌaw.tuˈɔ.ði/ (n, masc)
auto-haine

autopassada /ˌaw.to.paˈsa.ða/ /ˌaw.tu.pəˈsa.ðə/ (n, fem)
grand pont

autopista /ˌaw.toˈpis.ta/ /ˌaw.toˈpis.tə/ /ˌaw.tuˈpis.tə/ (n, fem)
autoroute

autopista de la informació (n, fem)
autoroute de l'information

autoquarantena /ˌaw.to.kwa.ɾenˈte.na/ /ˌaw.to.kwə.ɾənˈtə.nə/ /ˌaw.tu.kwə.ɾənˈtɛ.nə/ (n, fem)
autoquarantaine

autor /awˈto/ /awˈtoɾ/ (n, masc)
auteur

autorealització (n, fem)
accomplissement individuel

autoregulació de l'aprenentatge (n, fem)
autorégulation de l'apprentissage

autoritari /aw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.to.ɾiˈta.ɾi/ /əw.tu.ɾiˈta.ɾi/ (adj, masc)
autoritaire

autoritarisme /aw.to.ɾi.taˈɾiz.me/ /əw.to.ɾi.təˈɾiz.mə/ /əw.tu.ɾi.təˈɾiz.mə/ (n, masc)
autoritarisme

autoritat /aw.to.ɾiˈtat/ /əw.to.ɾiˈtat/ /əw.tu.ɾiˈtat/ (n, fem)
autorité

autorització /aw.to.ɾi.d͡za.siˈo/ /aw.to.ɾi.za.siˈo/ /əw.to.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əw.tu.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
autorisation

autoritzar /aw.to.ɾiˈd͡za/ /aw.to.ɾiˈza/ /aw.to.ɾiˈzaɾ/ /əw.to.ɾiˈd͡za/ /əw.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
autoriser

autoritzar el servei (v)
autoriser le service

autoritàriament /aw.to.ɾiˌta.ɾi.aˈmen/ /aw.to.ɾiˌta.ɾi.aˈment/ /əw.to.ɾiˌta.ɾi.əˈment/ /əw.tu.ɾiˌta.ɾi.əˈmen/ (adv)
autoritairement

autoscòpia /ˌaw.tosˈkɔ.pi.a/ /ˌaw.tosˈkɔ.pi.ə/ /ˌaw.tusˈkɔ.pi.ə/ (n, fem)
autoscopie

autovia /ˌaw.toˈvi.a/ /ˌaw.toˈvi.ə/ /ˌaw.toˈβi.a/ /ˌaw.tuˈvi.ə/ /ˌaw.tuˈβi.ə/ (n, fem)
voie rapide

autèntic /awˈtɛn.tik/ /əwˈtɛn.tik/ (adj, masc)
authentique

autènticament /awˌtɛn.ti.kaˈmen/ /awˌtɛn.ti.kaˈment/ /əwˌtɛn.ti.kəˈmen/ /əwˌtɛn.ti.kəˈment/ (adv)
authentiquement

autòcrata /awˈtɔ.kɾa.ta/ /əwˈtɔ.kɾə.tə/ (n, neut)
autocrate

autòcton /awˈtɔk.ton/ /əwˈtɔk.tun/ (adj, masc)
autochtone

autògraf /awˈtɔ.ɣɾaf/ /əwˈtɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
autographe

autòmat /awˈtɔ.mat/ /əwˈtɔ.mət/ (n, masc)
automate

autòmat finit (n, masc)
automate d'états finis

autònom /awˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.nom/ /əwˈtɔ.num/ (adj, masc)
autonome

autòpsia /awˈtɔp.si.a/ /əwˈtɔp.si.ə/ (n, fem)
autopsie

autòtrof /awˈtɔ.tɾof/ /əwˈtɔ.tɾof/ /əwˈtɔ.tɾuf/ (adj, masc)
autotrophe

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ (adj)
auxiliaire
  Que col·labora, que ajuda, en un treball, una activitat.

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ (n, neut)
adjoint
  Persona que col·labora o ajuda en un treball, una activitat.

auxiliar /awk.si.ɫiˈa/ /awk.si.ɫiˈaɾ/ /əwk.si.ɫiˈa/ /əwk.si.ɫiˈar/ (v)
aider
  Ajudar, socórrer, donar auxili.

auxiliar d'educació especial (n, neut)
assistant en éducation spécialisée

auxiliar d'educador d'escola bressol (n, neut)
aide-éducateur en garderie

auxiliar de taula (n, neut)
officiel de la table

auxiliar dels 24 segons (n, neut)
opérateur de l'appareil des 24 secondes

avalar /a.vaˈɫaɾ/ /a.βaˈɫa/ /ə.vəˈɫa/ /ə.βəˈɫa/ (v)
avaliser

avall /aˈvaʎ/ /aˈβaʎ/ /əˈvaʎ/ /əˈβaʎ/ (adv)
en bas

avalot /a.vaˈɫɔt/ /a.βaˈɫɔt/ /ə.vəˈɫɔt/ /ə.βəˈɫɔt/ (n, masc)
foule

avalotar /a.va.ɫoˈtaɾ/ /a.βa.ɫoˈta/ /ə.və.ɫoˈta/ /ə.və.ɫuˈta/ /ə.βə.ɫuˈta/ (v)
soulever

avaluació /a.va.ɫu.a.siˈo/ /a.βa.ɫu.a.siˈo/ /ə.və.ɫu.ə.siˈo/ /ə.βə.ɫu.ə.siˈo/ (n, fem)
évaluation

avaluació contínua (n, fem)
évaluation continue

avaluació curricular (n, fem)
évaluation du curriculum

avaluació de centres educatius (n, fem)
évaluation des établissements

avaluació de la docència (n, fem)
évaluation de l'enseignement

avaluació de programes (n, fem)
évaluation d'un programme éducatif

avaluació dels aprenentatges (n, fem)
évaluation des apprentissages

avaluació diagnòstica (n, fem)
évaluation diagnostique

avaluació educativa (n, fem)
évaluation éducative

avaluació externa (n, fem)
évaluation externe

avaluació final (n, fem)
évaluation finale

avaluació inicial (n, fem)
évaluation initiale

avaluació interna (n, fem)
évaluation interne

avaluació per comparació (n, fem)
évaluation normative

avaluació per criteris (n, fem)
évaluation à interprétation critérielle

avaluació psicopedagògica (n, fem)
évaluation psychopédagogique

avaluar /a.va.ɫuˈaɾ/ /a.βa.ɫuˈa/ /ə.və.ɫuˈa/ (v)
évaluer
  Determinar aproximadament el valor d'alguna cosa.

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ (Interjection)
allez

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ (adv)
en avant

avant /aˈvant/ /aˈβan/ /əˈvan/ /əˈvant/ /əˈβan/ (n, masc)
en-avant

avant la lettre (adj)
avant la lettre

avantatge /a.vanˈta.d͡ʒe/ /a.βanˈta.d͡ʒe/ /ə.vənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
avance
  Distància o temps que separa el participant situat en primer lloc del qui el segueix en una competició que implica moviment.
avantage
  Qualitats o circumstàncies que donen condició de superioritat a una persona.
  (tennis) Fet d'haver guanyat un jugador el primer punt posterior a un iguals.

avantatge de la restada (n, masc)
avantage dehors

avantatge del servei (n, masc)
avantage dedans

avantatjar /a.van.taˈd͡ʒaɾ/ /a.βan.taˈd͡ʒa/ /ə.vən.təˈd͡ʒa/ /ə.βən.təˈd͡ʒa/ (v)
devancer

avantatjosament /a.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /a.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /ə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
avantageusement

avantbraç /aˌvamˈbɾas/ /aˌβamˈbɾas/ /əˌvamˈbɾas/ /əˌβamˈbɾas/ (n, masc)
avant-bras

avantdit /a.vanˈdit/ /a.βanˈdit/ /ə.vənˈdit/ /ə.βənˈdit/ (adj, masc)
susdit

avantgreen (n, masc)
frise

avantguarda /a.vaŋˈɡwaɾ.ða/ /a.βaŋˈɡwar.ða/ /a.βaŋˈɡwaɾ.ða/ /ə.vəŋˈɡwaɾ.ðə/ (n, fem)
avant-garde
  Destacament que va al davant del cos principal d’un exèrcit.
  Grup precursor d’un moviment o ideologia de tendència més avançada.

avantpassat /aˌvam.paˈsat/ /aˌβam.paˈsat/ /əˌvam.pəˈsat/ (n, masc)
ancêtre

avantpaís /aˌβan.paˈis/ /əˌvan.paˈis/ /əˌvan.pəˈis/ /əˌβan.pəˈis/ (n, masc)
avant-pays

avanç /aˈvans/ /aˈβans/ /əˈvans/ (n, masc)
avande

avançada /a.vanˈsa.ða/ /a.βanˈsa.ða/ /ə.vənˈsa.ðə/ /ə.βənˈsa.ðə/ (n, fem)
avancée
  Partida que marxa una certa distància més endavant, especialment una partida de soldats respecte al gros de l'exèrcit.
avance
  (beisbol) Acció i efecte d'un corredor de desplaçar-se endavant en direcció a la base següent.

avançament /a.van.saˈment/ /a.βan.saˈment/ /ə.vən.səˈment/ /ə.βən.səˈmen/ (n, masc)
acompte

avançar /a.vanˈsaɾ/ /a.βanˈsa/ /ə.vənˈsa/ /ə.βənˈsa/ (v)
avancer
  Moure una cosa en el sentit i direcció que li són propis.
  (esports de pilota) Desplaçar-se, un jugador o una línia de jugadors, cap a la porteria, la cistella o la línia d'assaig contrària.
  (beisbol) Desplaçar-se endavant, un corredor, en direcció a la base següent.
dépasser
  Entre dues o més coses que es mouen aproximadament en el mateix sentit i en la mateixa direcció, la de darrere, aconseguir una posició pel davant de les altres.

avançat /a.vanˈsat/ /a.βanˈsat/ /ə.vənˈsat/ (n, masc)
défenseur avancé

avançat central (n, masc)
défenseur central avancé

avar /aˈvaɾ/ /aˈβar/ /aˈβaɾ/ /əˈvaɾ/ (adj, masc)
avare

avarament /aˌva.ɾaˈment/ /aˌβa.ɾaˈmen/ /əˌva.ɾəˈmen/ /əˌva.ɾəˈment/ /əˌβa.ɾəˈmen/ (adv)
avarement

avaria /a.vaˈɾi.a/ /a.βaˈɾi.a/ /ə.vəˈɾi.ə/ /ə.βəˈɾi.ə/ (n, fem)
panne
  Fallada mecànica.

avariar /a.va.ɾiˈaɾ/ /a.βa.ɾiˈa/ /ə.və.ɾiˈa/ /ə.βə.ɾiˈa/ (v)
tomber en panne

avariciosament /a.va.ɾi.siˌo.zaˈment/ /a.βa.ɾi.siˌo.zaˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈmen/ /ə.və.ɾi.siˌo.zəˈment/ /ə.βə.ɾi.siˌo.zəˈmen/ (adv)
avaricieusement

avarícia /a.vaˈɾi.si.a/ /a.βaˈɾi.si.a/ /ə.vəˈɾi.si.ə/ /ə.βəˈɾi.si.ə/ (n, fem)
avarice

avatar /a.vaˈtaɾ/ /a.βaˈtar/ /a.βaˈtaɾ/ /ə.vəˈtaɾ/ /ə.βəˈtar/ (n, masc)
avatar

avellana /a.veˈʎa.na/ /a.βeˈʎa.na/ /ə.vəˈʎa.nə/ (n, fem)
noisette

avemaria /ˌaˌve.maˈɾi.a/ /ˌaˌve.məˈɾi.ə/ /ˌaˌβe.maˈɾi.a/ /ˌaˌβe.məˈɾi.ə/ (n, fem)
avé Maria

avenc /aˈveŋk/ /aˈβeŋ/ /əˈvəŋk/ /əˈvɛŋk/ /əˈβɛŋ/ (n, masc)
gouffre

avenir /a.veˈniɾ/ /a.βeˈni/ /ə.vəˈni/ /ə.βəˈni/ (n, masc)
avenir
  Temps futur, esdevenidor.

avenir /a.veˈniɾ/ /a.βeˈni/ /ə.vəˈni/ /ə.βəˈni/ (v)
s'entendre
  Fer posar d’acord.
  (pronominal) Posar-se d’acord, deixar de discrepar.
s'entendre bien
  (pronominal) Mantenir una bona relació, entendre’s, coincidir.
se conformer
  (pronominal) Conformar-se.

aventura /a.venˈtu.ɾa/ /a.βenˈtu.ɾa/ /ə.vənˈtu.ɾə/ (n, fem)
aventure
  Una experiència arriscada normalment composta d'esdeveniments inesperats. Una aventura pot constar trobades amb persones, coses o situacions impactants, la realització de metes importants en la vida d'un individu, o un arriscat projecte de negocis.

aventura gràfica (n, fem)
aventure graphique

aventurar /a.ven.tuˈɾaɾ/ /a.βen.tuˈɾa/ /ə.vən.tuˈɾa/ /ə.βən.tuˈɾa/ (v)
aventurer

avenç /aˈvens/ /aˈβens/ /əˈvɛns/ /əˈβɛns/ (n, masc)
progrès
  Millora respecte d'una situació anterior.

avergonyir /a.veɾ.ɣoˈɲiɾ/ /a.βer.ɣoˈɲi/ /a.βeɾ.ɣoˈɲi/ /ə.vər.ɣuˈɲi/ /ə.vəɾ.ɣoˈɲi/ /ə.βər.ɡuˈɲi/ (v)
avoir honte
  (pronominal) Sentir-se moralment commocionat per un fet reprovable.
faire la honte de
  Fer que un altre senti vergonya, fent-li retrets.

averrir /a.veˈriɾ/ /a.βeˈri/ /ə.vəˈri/ /ə.βəˈri/ (v)
couvrir

aversió /a.veɾ.siˈo/ /a.βer.siˈo/ /a.βeɾ.siˈo/ /ə.vəɾ.siˈo/ /ə.βər.siˈo/ (n, fem)
aversion
  Repugnància, envers algú o alguna cosa.

avet /aˈvet/ /aˈβet/ /əˈvət/ /əˈvɛt/ (n, masc)
sapin

avetar /a.veˈtaɾ/ /a.βeˈta/ /a.βeˈtaɾ/ /ə.vəˈta/ /ə.βəˈta/ (n, masc)
sapinière

avi /ˈa.vi/ /ˈa.vi/ /ˈa.βi/ (n, masc)
grand-père, aïeul
  Progenitor del progenitor, pare del pare o de la mare de qui s'està parlant.
grand-parent
  En general, persona molt gran, amb l'edat de poder ser avi.

aviació /a.vi.a.siˈo/ /a.βi.a.siˈo/ /ə.vi.ə.siˈo/ /ə.βi.ə.siˈo/ (n, fem)
aviation

aviat /a.viˈat/ /a.βiˈat/ /ə.viˈat/ /ə.βiˈat/ (adv)
tôt, bientôt

aviciar /a.vi.siˈaɾ/ /a.βi.siˈa/ /ə.vi.siˈa/ /ə.βi.siˈa/ (v)
gâter

avinagrar /a.vi.naˈɣɾaɾ/ /a.βi.naˈɣɾa/ /ə.vi.nəˈɣɾa/ /ə.βi.nəˈɣɾa/ (v)
vinagrer

avinar /a.viˈnaɾ/ /a.βiˈna/ /ə.viˈna/ /ə.βiˈna/ (v)
aviner
  Amarar amb vi un recipient nou perquè perdi el regust del material de què està fet.

avinent /a.viˈnent/ /a.βiˈnen/ /ə.viˈnen/ /ə.viˈnent/ /ə.βiˈnen/ (adj)
avenant
  Afable, tractable, de bon avenir-se.
accessible
  Accessible fàcilment, no apartat.

avinentesa /a.vi.nenˈte.za/ /a.βi.nenˈte.za/ /ə.vi.nənˈtə.zə/ /ə.vi.nənˈtɛ.zə/ /ə.βi.nənˈtɛ.zə/ (n, fem)
occasion

avinentment /a.viˌnemˈment/ /a.βiˌnemˈmen/ /ə.viˌnemˈmen/ /ə.viˌnemˈment/ /ə.βiˌnemˈmen/ (adv)
aimablement

avinença /a.viˈnen.sa/ /a.βiˈnen.sa/ /ə.viˈnɛn.sə/ /ə.βiˈnɛn.sə/ (n, fem)
entente
  Condicions en una negociació que no troben l'oposició de cap membre.

avinençar-se /a.vi.nenˈsaɾ.se/ /a.βi.nenˈsaɾ.se/ /ə.vi.nən.səɾˈsə/ /ə.βi.nənˈsaɾ.sə/ (v)
accepter

aviram /a.viˈɾam/ /a.βiˈɾam/ /ə.viˈɾam/ /ə.βiˈɾam/ (n)
volaille

avis /ˈa.vis/ /ˈa.vis/ /ˈa.βis/ (n, masc)
grand-parents
  (especialment en plural) ascendents, avantpassats

avisar /a.viˈzaɾ/ /a.βiˈza/ /ə.viˈza/ /ə.βiˈza/ (v)
aviser

avituallar /a.vi.tu.aˈʎaɾ/ /a.βi.tu.aˈʎa/ /ə.vi.tu.əˈʎa/ /ə.βi.tu.əˈʎa/ (v)
ravitailler

avivar /a.viˈvaɾ/ /a.βiˈβa/ /ə.viˈva/ /ə.βiˈβa/ (v)
aviver

avió /a.viˈo/ /a.βiˈo/ /ə.viˈo/ (n, masc)
avion

avorriment /a.vo.riˈment/ /a.βo.riˈmen/ /ə.vo.riˈment/ /ə.vu.riˈmen/ /ə.βu.riˈmen/ (n, masc)
ennui

avorrir /a.voˈriɾ/ /a.βoˈri/ /ə.voˈri/ /ə.vuˈri/ /ə.βuˈri/ (v)
détester
  Tenir aversió, o fins i tot odi.
ennuyer
  Causar o sentir tedi, avorriment.

avorrit /a.voˈrit/ /a.βoˈrit/ /ə.voˈrit/ /ə.vuˈrit/ /ə.βuˈrit/ (adj)
ennuyé

avortar /a.voɾˈtaɾ/ /a.βorˈta/ /a.βoɾˈta/ /ə.voɾˈta/ /ə.vurˈta/ /ə.βurˈta/ (v)
avorter

avui /aˈvuj/ /aˈβuj/ /əˈvuj/ (adv)
aujourd'hui
  En el dia actual.

avui per mi, demà per tu (idiom)
aujourd'hui pour moi, demain pour toi

avèstic /aˈvɛs.tik/ /aˈβɛs.tik/ /əˈvɛs.tik/ /əˈβɛs.tik/ (n, masc)
avestique

avís /aˈvis/ /aˈβis/ /əˈvis/ (n, masc)
avertissement
  Acció i efecte d'avisar, advertiment.
avis
  Missatge que hom dona a algú o que fa públic.
aviso
  (nàutica) Vaixell de guerra lleuger que abans de la invenció de la ràdio s'utilitzava per transferir missatges a naus embarcades o entre naus embarcades.

axiologia (n, fem)
axiologie

axioma /ak.siˈo.ma/ /ək.siˈo.mə/ (n, masc)
axiome

axiomatitzar /ak.si.o.ma.tiˈd͡za/ /ak.si.o.ma.tiˈza/ /ak.si.o.ma.tiˈzaɾ/ /ək.si.o.mə.tiˈd͡za/ /ək.si.u.mə.tiˈd͡za/ (v)
axiomatiser

axonal /ak.soˈnaɫ/ /ək.soˈnaɫ/ /ək.suˈnaɫ/ (adj)
axonal
  Relatiu o pertanyent a l'axó, axònic.

axènic /akˈsɛ.nik/ /əkˈsɛ.nik/ (adj, masc)
axénique

axó /akˈso/ /əkˈso/ (n, masc)
axone

azerbaidjanès /a.zeɾ.bajd.d͡ʒaˈnes/ /ə.zər.bəjd.ʒəˈnɛs/ /ə.zəɾ.bəjd.ʒəˈnəs/ (adj, masc)
azerbaïdjanais
  Pertanyent o relatiu a l’Azerbaidjan.

azerbaidjanès /a.zeɾ.bajd.d͡ʒaˈnes/ /ə.zər.bəjd.ʒəˈnɛs/ /ə.zəɾ.bəjd.ʒəˈnəs/ (n, masc)
Azerbaïdjanais
  Habitant de l'Azerbaidjan.

azot /aˈzɔt/ /əˈzɔt/ (n, fem)
azote

aïlladament /a.iˌʎa.ðaˈmen/ /a.iˌʎa.ðaˈment/ /ə.iˌʎa.ðəˈmen/ /ə.iˌʎa.ðəˈment/ (adv)
isolément

aïllant /a.iˈʎan/ /a.iˈʎant/ /ə.iˈʎan/ /ə.iˈʎant/ (n, masc)
isolant

aïllar /a.iˈʎa/ /a.iˈʎaɾ/ /ə.iˈʎa/ (v)
isoler

aïllat /a.iˈʎat/ /ə.iˈʎat/ (adj, masc)
isolé

aòrtic /aˈɔɾ.tik/ /əˈɔr.tik/ (adj, masc)
aortique

babau /baˈbaw/ /bəˈβaw/ (adj, masc)
bêta

baca /ˈba.kə/ (n, fem)
galerie

bacallà /ba.kaˈʎa/ /bə.kəˈʎa/ (n, masc)
morue, cabillaud

bacallà sec (n, masc)
morue salée

bacciforme /bak.siˈfoɾ.me/ /bək.siˈfor.mə/ (adj)
bacciforme

bachata /baˈt͡ʃa.ta/ /bəˈt͡ʃa.tə/ (n, fem)
bachata
  Ball popular originari de la República Dominicana, de sentiments amargs i densos, i de temps generalment lent, derivat del bolero i relacionat amb el merengue, i l'estil musical que en deriva.

bacil /baˈsil/ /bəˈsil/ (n, masc)
bacille

bacil piociànic (n, masc)
bacille pyocyanique

bacil·lar /ba.siɫˈɫaɾ/ /ba.siˈɫaɾ/ /bə.siɫˈɫar/ /bə.siɫˈɫaɾ/ /bə.siˈɫar/ (adj)
bacillaire

bacil·liforme /ba.si.ɫiˈfoɾ.me/ /ba.siɫ.ɫiˈfoɾ.me/ /bə.si.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfor.mə/ /bə.siɫ.ɫiˈfoɾ.mə/ (adj)
bacilliforme

bacina /baˈsi.na/ /bəˈsi.nə/ (n, fem)
cuvette

bacora /baˈko.ɾa/ /bəˈko.ɾə/ (n, fem)
germon

bacoreta /ba.koˈɾe.ta/ /bə.koˈɾə.tə/ /bə.kuˈɾɛ.tə/ (n, fem)
thonine commune

bacoreta ratllada (n, fem)
bonite à ventre rayé

bacteri /bakˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
bactérie

bacteriostàtic /bak.te.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.osˈta.tik/ /bək.tə.ɾi.usˈta.tik/ (adj, masc)
bactériostatique

bací /baˈsi/ /bəˈsi/ (n, masc)
bassin, bassine
  gibrella que usaven els barbers per remullar la barba
pot
  orinal
  (antigament) bacina

bacó /baˈko/ /bəˈko/ (n, masc)
bacon
  Penca fina de cansalada.
sale
  Persona que va bruta o que no té cura del seu aspecte físic o moral.

badall /baˈðaʎ/ /bəˈðaj/ /bəˈðaʎ/ (n, masc)
bâillement
  Inspiració involuntària provocada per la son o per l'avorriment, resultat de badallar.

badallar /ba.ðaˈʎa/ /ba.ðaˈʎaɾ/ /bə.ðəˈja/ /bə.ðəˈʎa/ (v)
baîller, bâiller

badana /baˈða.na/ /bəˈða.nə/ (n, fem)
basane

badar /baˈða/ /baˈðaɾ/ /bəˈða/ (v)
badauder
  Mirar encuriosit, abstret.
avoir la tête dans les nuages, ouvrir
  Estat distret sense posar atenció allà on caldria.

badia /baˈði.a/ (n, fem)
baie, golfe

badina /baˈði.na/ /bəˈði.nə/ (n, fem)
mare

badoc /baˈðɔk/ /bəˈðɔk/ (n, masc)
nigaud
  Persona que bada, babau o ximplet.

badomeries /ba.ðo.meˈɾi.es/ /bə.ðo.məˈɾi.əs/ /bə.ðu.məˈɾi.əs/ (n, fem)
canard
  Notícies falses, faules.

bafut /baˈfut/ /bəˈfut/ (n, masc)
bafut

baga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ (n, fem)
lacet, picolet
  Part de la llaçada que comprèn la doblada que es deixa del nus en amunt sense acabar de passar el cap, per desfer la lligadura fàcilment en tirar aquest.
anneau, picolet, piton
  Anella de ferro o d'altre metall, que acostuma a tenir una espiga per clavar-se en paratge dur, com aquelles per dins de les quals entra el forrellat.
courroie
  Corretja que s'entortolliga en la fletxa o en el dard per tirar-lo amb més fúria.
anneau
  Anella que assegura l'espigó de l'arada.

bagatel·la /ba.ɣaˈtɛ.ɫa/ /ba.ɣaˈtɛ.ɫɛ/ /ba.ɣaˈtɛɫ.ɫa/ /bə.ɣəˈtɛ.ɫə/ /bə.ɣəˈtɛɫ.ɫə/ (n, fem)
bagatelle

bagot /baˈɣɔt/ /bəˈɣɔt/ (n, masc)
grappillon

bagra /ˈba.ɣɾa/ /ˈba.ɣɾə/ (n, fem)
chevaine

bagra nassuda (n, fem)
vandoise

bagul /baˈɣuɫ/ /bəˈɣuɫ/ (n, masc)
bahut

bai /ˈbaj/ (adj, masc)
bai

baia /ˈba.ja/ /ˈba.jə/ (n, fem)
baie

baiard /baˈjaɾt/ /bəˈjart/ (n, masc)
bayart

baila /ˈbaj.ɫa/ /ˈbaj.ɫə/ (n, fem)
bar tachete

baioneta /ba.јuˈne.ta/ /bə.јuˈnɛ.tə/ (n, fem)
baïonnette

baix /ˈbajʃ/ (adj, masc)
bas
  De mida inferior a l'ordinària.

baix /ˈbajʃ/ (adv)
bas
  A poca altura.

baix alemany (n, masc)
bas allemand

baix elèctric (n, masc)
guitare basse

baix llatí (n, masc)
bas latin

baix relleu (n, masc)
bas-relief

baixada del bastó (n, fem)
descente

baixament (adv)
bassement

baixar /bajˈʃa/ /bajˈʃaɾ/ /baˈʃa/ (v)
descendre
  Anar de dalt a baix.
télécharger
  (informàtica) Transferir dades o fitxers des d'un servidor remot a un ordinador local.

baixest /bajˈʃest/ /baˈʃest/ /bəˈʃest/ (n, masc)
basfond

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ (adj, masc)
bachkir
  Relatiu al poble dels baixkirs, la seva cultura o la llengua.

baixkir /bajʃˈkiɾ/ /bəʃˈkir/ (n, masc)
Bachkir, bachkir
  Natural d'un poble de la república russa de Baixkíria.
bachkir
  (només en singular) Llengua turquesa de la república russa de Baixkíria.

bajanada /ba.d͡ʒaˈna.ða/ /ba.ʒaˈna.ða/ /bə.ʒəˈna.ðə/ (n, fem)
absurdité

bajoca /baˈd͡ʒɔ.ka/ /baˈd͡ʒɔ.kɔ/ /baˈʒɔ.ka/ /bəˈʒɔ.kə/ (n, fem)
cosse
  Tavella de llegums com la mongeta, la fava o el pèsol.

baka /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ (n, masc)
baka

bakoko /baˈko.ko/ /bəˈko.ko/ /bəˈko.ku/ (n, masc)
bakoko

bala /ˈba.ɫa/ (n, fem)
balle
  Fardell gros de llana, cotó o altra matèria tèxtil, de peladures, encenalls, etc., premsat i lligat amb cintes metàl·liques o de material plàstic, amb filferros, etc.
  Projectil que es fa servir en armes de foc.

balada (n, fem)
ballade

baladre /baˈɫa.ðɾe/ /bəˈɫa.ðɾə/ (n, fem)
laurier-rose

baladrejar /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫa.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫa.ðɾeˈʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫə.ðɾəˈʒa/ (v)
vociférer
  Cridar de forma esvalotada.

baladrer /ba.ɫaˈðɾe/ /ba.ɫaˈðɾeɾ/ /bə.ɫəˈðɾe/ (adj, masc)
criailleur
  Que baladreja, que crida o parla molt fort; cridaner.

balalaica /ba.laˈlaj.ka/ /bə.ɫəˈɫaj.kə/ (n, fem)
balalaïka

balanceig /ba.ɫanˈset͡ʃ/ /bə.ɫənˈsət͡ʃ/ /bə.ɫənˈsɛt͡ʃ/ (n, masc)
balancement

balancejar /ba.ɫan.seˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.seˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.seˈʒa/ /bə.ɫən.səˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.səˈʒa/ (v)
balancer

balancel·la /ba.ɫanˈsɛ.ɫa/ /ba.ɫanˈsɛ.ɫɛ/ /ba.ɫanˈsɛɫ.ɫa/ /bə.ɫənˈsɛ.ɫə/ /bə.ɫənˈsɛɫ.ɫə/ (n, fem)
balancelle

balandrejar /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒa/ /ba.ɫan.dɾeˈd͡ʒaɾ/ /ba.ɫan.dɾeˈʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈd͡ʒa/ /bə.ɫən.dɾəˈʒa/ (v)
brimbaler

balanç /baˈɫans/ /bəˈɫans/ (n, masc)
balancement
  Moviment d'oscil·lació.
balance
  Comptabilització de l’actiu i el passiu d’un negoci.

balanç de competències (n, masc)
bilan de compétences

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (n, fem)
échelle
  Estri emprat per calcular la massa o el pes d'un objecte per comparació amb uns pesos.

balança /baˈɫan.sa/ /bəˈɫan.sə/ (n, neut)
Balance
  Persona del signe zodiacal de Balança.

balança comercial (n, fem)
balance commerciale

balbejar /baɫ.beˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βeˈd͡ʒa/ /baɫ.βeˈʒa/ /bəɫ.bəˈd͡ʒa/ /bəɫ.bəˈʒa/ /bəɫ.βəˈʒa/ (v)
bredouiller
  Parlar sense bona articulació de les paraules per algun defecte.

balbotejar /baɫ.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βo.teˈd͡ʒa/ /baɫ.βo.teˈʒa/ /bəɫ.bo.təˈd͡ʒa/ /bəɫ.bu.təˈʒa/ /bəɫ.βu.təˈʒa/ (v)
bredouiller

balbucejar /baɫ.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /baɫ.βu.seˈd͡ʒa/ /baɫ.βu.seˈʒa/ /bəɫ.bu.səˈd͡ʒa/ /bəɫ.bu.səˈʒa/ /bəɫ.βu.səˈʒa/ (v)
balbutier

balcanitzar /baɫ.ka.niˈd͡za/ /baɫ.ka.niˈza/ /baɫ.ka.niˈzaɾ/ /bəɫ.kə.niˈd͡za/ (v)
balkaniser

balcó /baɫˈko/ (n, masc)
balcon

baldaquí /baɫ.daˈki/ /bəɫ.dəˈki/ (n, masc)
baldaquin

balder /baɫˈde/ /baɫˈdeɾ/ /bəɫˈde/ (adj, masc)
large
  Que no s’ajusta bé al seu lloc, que li sobra espai.

balderament /baɫˌde.ɾaˈmen/ /baɫˌde.ɾaˈment/ /bəɫˌde.ɾəˈmen/ /bəɫˌde.ɾəˈment/ (adv)
largement

baldufa /baɫˈdu.fa/ /bəɫˈdu.fə/ (n, fem)
toupie

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ (adj)
baléare
  Pertanyent o relatiu a illes Balears, els seus habitants o al seu dialecte.

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ (n, masc)
baléare
  Grup dialectal del català oriental parlat a les illes Balears.

balear /ba.ɫeˈaɾ/ /bə.ɫeˈa/ /bə.ɫeˈar/ (n, neut)
Baléare
  Persona originària de les illes Balears.

balena /baˈɫe.na/ /bəˈɫə.nə/ /bəˈɫɛ.nə/ (n, fem)
baleine
  (mamífer) Mamífer cetaci del subordre dels misticets.

balena amb bec (n, fem)
ziphiidés
  (singular) Individu de la família Ziphiidae.

balena amb bec de Blainville (n, fem)
baleine à bec de Blainville

balena amb bec de Cuvier (n, fem)
ziphius

balena amb gep (n, fem)
baleine à bosse

balena de bec de Sowerby (n, fem)
baleine à bec de Sowerby

balena de bec de True (n, fem)
baleine à bec de True

balena franca atlàntica (n, fem)
baleine de Biscaye

balena franca comuna (n, fem)
baleine australe

balena franca nana (n, fem)
baleine pygmée

balena franca àrtica (n, fem)
baleine du Groenland

balena grisa (n, fem)
baleine grise

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ (adj, masc)
baleinier
  Relatiu a la balena i a la captura de cetacis.

balener /ba.ɫeˈne/ /ba.ɫeˈneɾ/ /bə.ɫəˈne/ (n, masc)
baleinier
  Pescador de balenes.
baleinière
  Vaixell medieval català de forma allargada i baix de costats, sense coberta, de mida entre una nau i una caravel·la.

ball /ˈbaʎ/ (n, masc)
dance, bal

ballar /baˈʎa/ /baˈʎaɾ/ (v)
danser

ballesta /baˈʎes.ta/ /bəˈʎes.tə/ (n, fem)
arbalète
  Arma destinada a llançar dards i fletxes, que, a diferència de l'arc, tensa la corda mitjançant algun mecanisme i així queda tensada sense que l'usuari tingui que aguantar-la, la qual cosa facilita la punteria. Té un suport perpendicular a l'arc (arbrer) on descansa la fletxa quan està carregada.
baliste commun
  (peixos) Peix de cos ovalat que habita en mars temperats (Balistes capriscus).

balma /ˈbaɫ.ma/ /ˈbaɫ.mə/ (n, fem)
abri-sous-roche

balmar-se /baɫˈmaɾ.se/ /bəɫ.mərˈsə/ /bəɫˈmar.sə/ /bəɫˈmaɾ.sə/ (v)
creuser

balneari /baɫ.neˈa.ɾi/ /bəɫ.neˈa.ɾi/ (n, masc)
spa

balutxi /baˈɫu.t͡ʃi/ /bəˈɫu.t͡ʃi/ (n, masc)
baloutche

balènids /baˈɫɛ.nits/ /bəˈɫɛ.nits/ (n, masc)
balénidés

balístic /baˈɫis.tik/ /bəˈɫis.tik/ (adj, masc)
balistique

balística /baˈɫis.ti.ka/ /bəˈɫis.ti.kə/ (n, fem)
balistique

baló /baˈɫo/ /bəˈɫo/ (n, masc)
ballon
  Objecte elàstic ple d’aire o d’un altre fluid.
  Sac de goma o de plàstic com a contenidor de gas.

bambara /bamˈba.ɾa/ /bəmˈba.ɾə/ (adj)
bambara
  Relatiu al poble bambara o la seva llengua.

bambara /bamˈba.ɾa/ /bəmˈba.ɾə/ (n, neut)
Bambara
  Natural d'un grup cultural articulat per la llengua, en la conca del riu Níger.
bambara
  (masculí singular) Llengua del grup mandé parlada a Mali i als estats veïns com a llengua franca.

bambú /bamˈbu/ (n, masc)
bambou

bamum /baˈmum/ /bəˈmum/ (n, masc)
bamoun

ban /ˈban/ (n, masc)
ban

banal /baˈnaɫ/ /bəˈnaɫ/ (adj)
banal

banalitzar /ba.na.ɫiˈd͡za/ /ba.na.ɫiˈza/ /ba.na.ɫiˈzaɾ/ (v)
banaliser

banalment /baˌnaɫˈmen/ /baˌnaɫˈment/ /bəˌnaɫˈmen/ /bəˌnaɫˈment/ (adv)
banalement

banana /baˈna.na/ (n, fem)
banane

bananer /ba.naˈne/ /ba.naˈneɾ/ /bə.nəˈne/ (adj, masc)
bananier
  Relatiu a la banana.

bananer /ba.naˈne/ /ba.naˈneɾ/ /bə.nəˈne/ (n, masc)
bananier

banc /ˈbaŋ/ /ˈbaŋk/ /ˈbaŋk/ (n, masc)
banc
  Seient estret i llarg per a més de dues persones.
banque
  Entitat on es poden dipositar diners i fer operacions financeres.

banc d'ítems (n, masc)
banque d'items

banc de dades (n, masc)
banque de données

banc de models (n, masc)
banque de modèles

banca /ˈbaŋ.ka/ /ˈbaŋ.kə/ (n, fem)
bancelle
  Seient de fusta sense respatller i a manera de tauleta baixa.

banda /ˈban.da/ /ˈban.də/ (n, fem)
aile
  (esports de pilota) Cadascun dels dos costats d'un camp de joc, delimitats per les línies de banda.
bande
  (tennis, bàdminton) Cinta de color blanc que recobreix la vora superior d'una xarxa per a marcar-ne el límit amb claredat.
  (billar) Cadascun dels quatre trams de la vora de goma bisellada recoberta de feltre que està adherida a la cara interior del marc.

banda de joves (n, fem)
bande de jeunes

banda horitzontal de la xarxa (n, fem)
bande horizontale du filet

banda lateral de la xarxa (n, fem)
bande de côté du filet

bandejar /ban.deˈd͡ʒa/ /ban.deˈd͡ʒaɾ/ /ban.deˈʒa/ /bən.dəˈd͡ʒa/ /bən.dəˈʒa/ (v)
bannir

bandera /banˈde.ɾa/ (n, fem)
drapeau
  Senyera, símbol estampat sobre una peça de roba per designar un país o territori.
  Causa.
  (golf) Tros de tela fixat per un costat a un pal que es col·loca verticalment en un forat per a indicar-ne la posició.
étendard
  (ornitologia) Cadascuna de les dues meitats en què és dividida la làmina d'una ploma dels ocells.

banderola /ban.deˈɾɔ.ɫa/ /ban.deˈɾɔ.ɫɔ/ /bən.dəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
banderole
  Bandera petita amb emblemes.
  Pal per a assenyalar punts d’un terreny.
  Cartell o tela suspès amb una inscripció.

banderó de córner (n, masc)
drapeau de coin

banderó de l'àrbitre assistent (n, masc)
drapeau de l'arbitre assistant

banderó de mig camp (n, masc)
drapeau de la ligne médiane

banderó de pilota morta (n, masc)
drapeau de ballon mort

banderó del jutge de toc (n, masc)
drapeau du juge de touche

banderó dels 22 m (n, masc)
drapeau des 22 m

bandir /banˈdi/ /banˈdiɾ/ /bənˈdi/ (v)
bannir

bandola /banˈdɔ.la/ /bənˈdɔ.ɫə/ (n, fem)
bandola

bandoler /ban.doˈɫe/ /bən.doˈɫe/ /bən.duˈɫe/ (n, masc)
bandit
  Bandit que en companyia d’altres assalta vianants en camins i despoblats.

bandoneó /ban.do.neˈo/ /bən.do.nəˈo/ /bən.du.nəˈo/ (n, masc)
bandonéon

bandura /banˈdu.ɾa/ /bənˈdu.ɾə/ (n, fem)
bandoura

bandúrria /banˈdu.ri.a/ (n, fem)
bandurria

banjo /ˈbaɲ.d͡ʒo/ /ˈbaɲ.ʒo/ /ˈbaɲ.ʒu/ (n, masc)
banjo

banqueta /baŋˈke.ta/ /bəŋˈkə.tə/ /bəŋˈkɛ.tə/ (n, fem)
banc

banqueta d'expulsats (n, fem)
banc des pénalités

banquetejar /baŋ.ke.teˈd͡ʒa/ /baŋ.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /baŋ.ke.teˈʒa/ /bəŋ.kə.təˈd͡ʒa/ /bəŋ.kə.təˈʒa/ (v)
banqueter

bansuri /banˈsu.ɾi/ /bənˈsu.ɾi/ (n, masc)
bansuri

bantu /ˈban.tu/ (adj)
bantou
  Relatiu als pobles bantus o a la seva llengua.

bantu /ˈban.tu/ (n, neut)
Bantou
  Individu subsaharià dels pobles al sud de l’equador que comparteixen el mateix grup de llengües.
bantou
  (masculí singular) Grup de llengües de la família nigerocongolesa parlades al sud de l’equador.

bany (n, masc)
bain, salle de bains
  Immersió total en un líquid, especialment en aigua.
  Habitació d'una casa adequada per a la higiene personal on hi ha una banyera.
  Exposició a les radiacions.

bany maria (n, masc)
bain-marie

banya /ˈba.ɲa/ (n, fem)
corne
  Apèndix ossi d'alguns animals.
  Apèndix nasal o frontal no ossi d’alguns animals.
bosse
  (col·loquial) Contusió en el front.

banyar /baˈɲa/ /baˈɲaɾ/ /bəˈɲa/ (v)
baigner

banyegar /ba.ɲeˈɣa/ /ba.ɲeˈɣaɾ/ /bə.ɲəˈɣa/ (v)
encorner

banyera /baˈɲe.ɾa/ /bəˈɲe.ɾə/ (n, fem)
bagnoire, baignoire

banyes /ˈba.ɲes/ /ˈba.ɲəs/ (n, fem)
écart

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ (adj, masc)
cornu
  Que té banyes.
cocu
  Que té el company sentimental infidel.

banyut /baˈɲut/ /bəˈɲut/ (n, masc)
cabot
  Peix de la família dels blènnids, de colors rogencs que es camuflen entre el roquer i l'arena, amb dues petites banys punxenques i una cresta dorsal (Parablennius gattorugine).

banús /baˈnus/ /bəˈnus/ (n, masc)
ébène

baptisme /bapˈtiz.me/ /bəpˈtiz.mə/ (n, masc)
baptême
  Sagrament amb el qual s’esdevé membre de l’Església.
baptisme
  Doctrina dels baptistes.

baptisme de foc (n, masc)
baptême du feu

baquelita /ba.keˈɫi.ta/ /bə.kəˈɫi.tə/ (n, fem)
bakélite

baquetejar /ba.ke.teˈd͡ʒa/ /ba.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.ke.teˈʒa/ /bə.kə.təˈd͡ʒa/ /bə.kə.təˈʒa/ (v)
baguetter

bar /ˈbar/ (n, masc)
bar
  Establiment on se serveixen begudes i menjar, normalment al taulell, i on es pot escoltar música.

baralla /baˈɾa.ʎa/ /bəˈɾa.jə/ /bəˈɾa.ʎə/ (n, fem)
querelle
  Acte de barallar-se.
jeu
  Joc complet per a jugar a un joc de cartes determinat.

barallar /ba.ɾaˈʎa/ /ba.ɾaˈʎaɾ/ /bə.ɾəˈja/ /bə.ɾəˈʎa/ (v)
quereller
  (pronominal) Manifestar agressivament el desacord amb una altra persona.

barallar-se (v)
quereller

barana /baˈɾa.na/ /bəˈɾa.nə/ /ˈbɾa.nə/ (n, fem)
rambarde

barat /baˈɾat/ /bəˈɾat/ (adj, masc)
bon marché
  De poc preu.

baratar /ba.ɾaˈta/ /ba.ɾaˈtaɾ/ /bə.ɾəˈta/ (v)
échanger

barater /ba.ɾaˈte/ /ba.ɾaˈteɾ/ /bə.ɾəˈte/ (adj, masc)
escroc
  Enganyós, trampós.

barb /ˈbarp/ (n, masc)
comédon
  Petita massa blanquinosa de substància sebàcia, amb la punta negra, erupció cutània comuna de l'acne.
barbeau
  Peixos de la família dels ciprínids que habiten les aigües fredes de la part alta dels rius (Barbus barbus).

barb caní (n, masc)
blennie fluviatile

barb de muntanya (n, masc)
barbeau méridional

barb roig (n, masc)
vairon

barba /ˈbaɾ.ba/ (n, fem)
barbe
  Pèl que els homes de vegades es deixen créixer per la cara i en especial el què hi ha a la barbeta.
  (ornitologia) Cadascun dels filaments paral·lels disposats en un mateix pla a banda i banda del raquis de les plomes dels ocells.
  Columna de glaç que penja de les branques d'un arbre o similar.

barbacana /baɾ.baˈka.na/ /bər.bəˈka.nə/ (n, fem)
avant-toit
  Part de la teulada que surt més que la paret per desviar-ne l'aigua.

barbacoa /baɾ.baˈko.a/ /bər.bəˈko.ə/ (n, fem)
barbecue

barbarisme /baɾ.baˈɾiz.me/ /bər.bəˈɾiz.mə/ (n, masc)
barbarisme
  Forma lingüística, generalment lèxica, incorrecta en llurs regles d'escriptura, pronúncia o sintaxi (no normativa), no reconeguda com a pròpia (generalment d'origen estranger, com per exemple els castellanismes).

barbaritzar /bar.βa.ɾiˈd͡za/ /baɾ.ba.ɾiˈzaɾ/ /baɾ.βa.ɾiˈza/ /bər.bə.ɾiˈd͡za/ (v)
barbariser

barbejar /bar.βeˈʒa/ /baɾ.beˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βeˈd͡ʒa/ /bər.bəˈʒa/ /bəɾ.bəˈd͡ʒa/ (v)
faire la barbe

barber /barˈβe/ /baɾˈbeɾ/ /baɾˈβe/ /bərˈbe/ (n, masc)
barbier

barbeta /baɾˈbe.ta/ /bərˈbɛ.tə/ /bəɾˈbə.tə/ (n, fem)
menton
  Peça de corda, cordill o filàstica que manté lligats els dos extrems d'altres dues cordes de manera que una corda sigui la continuació de l'altra.

barbolla /baɾˈbo.ʎa/ /bərˈbo.ʎə/ (n, fem)
bavardage

barbotejar /bar.βo.teˈʒa/ /baɾ.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /baɾ.βo.teˈd͡ʒa/ /bər.bu.təˈʒa/ /bəɾ.bo.təˈd͡ʒa/ (v)
bredouiller

barca /ˈbar.kə/ /ˈbaɾ.ka/ (n, fem)
barque
  Embarcació de mida reduïda, especialment quan està descoberta i està pensada per trajectes curts i poc complicats.

barcella /baɾˈse.ʎa/ /bərˈse.ʎə/ (n, fem)
mesure

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ (adj, masc)
barcelonais
  Relatiu o pertanyent a Barcelona.

barceloní /bɐr.sɐ.ɫuˈni/ /bər.sə.ɫuˈni/ /bəɾ.sə.ɫoˈni/ (n, masc)
Barcelonais
  Originari de Barcelona.

bardissa /baɾˈði.sa/ /bərˈdi.sə/ (n, fem)
buisson
  Lloc ple o poblat d'esbarzers.
clôture
  Tanca feta d'esbarzers, branques o abriülls per privar que hom entri en un camp, hort, etc.

barem /baˈɾem/ /bəˈɾɛm/ (n, masc)
barème

bari (n, masc)
baryum

barió /ba.ɾiˈo/ /bə.ɾiˈo/ (n, masc)
baryon

barnús /baɾˈnus/ /bərˈnus/ (n, masc)
peignoir

baronessa /ba.ɾoˈne.sa/ /bə.ɾoˈnə.sə/ /bə.ɾuˈnɛ.sə/ (n, fem)
baronne

baronia /ba.ɾoˈni.a/ /bə.ɾoˈni.ə/ /bə.ɾuˈni.ə/ (n, fem)
baronnie
  Territori que antigament era governat per un baró.
  Territori que malgrat no ser governat per un baró, ofereix el seu nom, perquè el títol de baró es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.

baronívolament /ba.ɾoˌni.vo.ɫaˈment/ /ba.ɾoˌni.βo.ɫaˈmen/ /bə.ɾoˌni.vo.ɫəˈment/ /bə.ɾuˌni.vu.ɫəˈmen/ /bə.ɾuˌni.βu.ɫəˈmen/ (adv)
virilement

barra /ˈba.ra/ /ˈba.rə/ (n, fem)
barre
  Peça recta i llarga de secció uniforme.
tablette
  Comestible preparat en forma allargada.
culot
  Atreviment sense vergonya.

barra de pa (n, fem)
miche

barraca /baˈra.ka/ (n, fem)
cabane
  Cabana rústica per a resguardar-s’hi transitòriament.
baraque
  Habitatge fet amb materials residuals i edificació precària, propi dels suburbis.

barral /baˈraɫ/ /bəˈraɫ/ (n, masc)
tonnelet
  Càntir de fusta i ferro.

barranquejar /ba.raŋ.keˈd͡ʒa/ /ba.raŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /ba.raŋ.keˈʒa/ /bə.rəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bə.rəŋ.kəˈʒa/ (v)
transporter des billes en flottage
  Transportar troncs pel corrent de barrancs o rius.

barrar /baˈra/ /baˈraɾ/ /bəˈra/ (v)
barrer
  Assegurar el tancament d'una porta o finestra amb una barra.
  Posar obstacles per tancar el pas.

barreja /baˈre.d͡ʒa/ /baˈre.ʒa/ /bəˈrə.ʒə/ /bəˈrɛ.ʒə/ (n, fem)
mélange

barrejadissa /ba.re.d͡ʒaˈði.sa/ /ba.re.ʒaˈði.sa/ /bə.rə.ʒəˈði.sə/ (n, fem)
fatras

barrejar /ba.reˈd͡ʒa/ /ba.reˈd͡ʒaɾ/ /ba.reˈʒa/ /bə.rəˈd͡ʒa/ /bə.rəˈʒa/ (v)
mêler
  Reunir amb desordre.

barrella /baˈre.ʎa/ /bəˈre.ʎə/ (n, fem)
herbe au verre
  Planta herbàcia anual de la família de les quenopodiàcies, de fulles llargues carnoses, que es fa en sòls salins i es cultiva per la seva cendra (Salsola soda).
juchoir
  Barra petita que es posa a les gàbies dels ocells per a servir-los de joc.

barrera /baˈre.ɾa/ /bəˈre.ɾə/ (n, fem)
mur

barret /baˈret/ /bəˈrət/ /bəˈrɛt/ (n, masc)
chapeau
  Peça de vestir que cobreix el cap, un casquet amb ala al voltant.
  (futbol) Driblatge en què el jugador fa passar la pilota per sobre un adversari.

barretina /ba.reˈti.na/ /bə.rəˈti.nə/ (n, fem)
barretina

barri (n, masc)
avant-cour
  Clos de paret davant d'un mas.
grille
  Tanca d'un jardí o pati al voltant d'una casa.
quartier
  Subdivisió d'una ciutat.

barricada /ba.riˈka.ða/ /bə.riˈka.ðə/ (n, fem)
barricade

barrina /baˈri.na/ /bəˈri.nə/ (n, fem)
vrille
  Eina que consisteix en un ferro més o menys llarg i gruixut, el qual té al cap una maneta de fusta encreuada i en l'altre unes rosques, que serveix per a foradar fusta.
  Barra de ferro amb tall a la punta que serveix per a foradar les roques que s'han de voler amb pólvora.

barrinar /ba.riˈna/ /ba.riˈnaɾ/ /bə.riˈna/ (v)
percer
  Foradar amb barrina.

barrinar una nau (v)
saborder

barroer /ba.roˈe/ /ba.roˈeɾ/ /bə.roˈe/ /bə.ruˈe/ (adj, masc)
grossier

barrufar /ba.ruˈfa/ /ba.ruˈfaɾ/ /bə.ruˈfa/ (v)
schtroumpfer

barrufet /ba.ruˈfet/ /bə.ruˈfət/ /bə.ruˈfɛt/ (n, masc)
schtroumpf
  En televisió, cinema i còmics, personatge fantàstic de color blau, amb cua rodona i majoritàriament vestit de blanc fins a la cintura amb una mena de malles i pel cap amb una mena de barretina caiguda cap endavant.

barutellar /ba.ɾu.teˈʎa/ /ba.ɾu.teˈʎaɾ/ /bə.ɾu.təˈʎa/ (v)
bluter

baríton /baˈɾi.ton/ /bəˈɾi.ton/ /bəˈɾi.tun/ (n, masc)
baryton

baròmetre /baˈɾɔ.me.tɾe/ (n, masc)
baromètre

baró /baˈɾo/ (n, masc)
baron
  Persona que posseeix el títol nobiliari de baró.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ (n, masc)
bazar
  Mercat públic del Pròxim Orient.

basar /baˈza/ /baˈzaɾ/ /bəˈzar/ (v)
baser
  Assentar sobre una base.

basc (adj, masc)
basque
  Relatiu o pertanyent als bascos, al País Basc o a la seva llengua.

basc (n, masc)
Basque
  Habitant del País Basc
basque
  (masculí singular) Llengua isolada parlada al País Basc, part de Navarra i a l'Iparralde.

basculació /bas.ku.ɫa.siˈo/ /bəs.ku.ɫə.siˈo/ (n, fem)
flottement

bascular /bas.kuˈɫa/ /bas.kuˈɫaɾ/ /bəs.kuˈɫa/ (v)
basculer
  Fer moviment oscil·lant.
flotter
  (handbol) Desplaçar-se, dos o més defensors, cap a la zona on es juga la pilota.

base /ˈba.ze/ (n, fem)
base
  Centre, el punt imprescindible per a entendre o desenvolupar una disciplina a partir de la qual es pot començar a fer alguna cosa.
  Recinte militar.
  (química) Que té propietats bàsiques en contraposició a àcid.
  (beisbol) Cadascun dels quatre punts situats en els angles d'un camp interior.
  (bàdminton) Nucli de suro o material sintètic d'un volant, de forma arrodonida i de 25 a 28 mm de diàmetre.

base /ˈba.ze/ (n, neut)
constructeur de jeu
  (basquetbol) Jugador encarregat de dirigir el joc de l'equip, especialment en atac.

base de coneixements (n, fem)
base de connaissances

base de dades (n, fem)
base de données

base de fets (n, fem)
base de données factuelle

base de meta (n, fem)
marbre

base imposable (n, fem)
assiette imposable

base per boles (n, fem)
base sur balles

base per boles intencionada (n, fem)
base sur balles intentionnelle

base robada (n, fem)
base volée

bases plenes (n, fem)
bases occupées

basi /ˈba.zi/ (n, masc)
basion

basidi /baˈzi.ði/ /bəˈzi.ði/ (n, masc)
baside

basidioma /ba.zi.ðiˈo.ma/ /bə.zi.ðiˈo.mə/ (n, masc)
basidiome

basidiomicet /baˌzi.ði.o.miˈset/ /bəˌzi.ði.o.miˈsɛt/ /bəˌzi.ði.u.miˈsɛt/ (n, masc)
basidiomycète

basidiòspora /ba.zi.ðiˈɔs.po.ɾa/ /bə.zi.ðiˈɔs.po.ɾə/ /bə.zi.ðiˈɔs.pu.ɾə/ (n, fem)
basidiospore

basidíol /ba.ziˈði.oɫ/ /bə.ziˈði.oɫ/ /bə.ziˈði.uɫ/ (n, masc)
basidiole

basificar /ba.zi.fiˈka/ /ba.zi.fiˈkaɾ/ /bə.zi.fiˈka/ (v)
basifier

basilecte /ba.ziˈɫɛk.te/ /bə.ziˈɫɛk.tə/ (n, masc)
basilecte

basiònim /ba.ziˈɔ.nim/ /bə.ziˈɔ.nim/ (n, masc)
basionyme

basquetbol /ˌbas.kebˈbɔɫ/ /ˌbas.kedˈbɔɫ/ (n, masc)
basket

bassa /ˈba.sa/ /ˈba.sə/ (n, fem)
citerne
  Excavació que s’omple d’aigua, especialment de pluja, usada com a abeurador, safareig, etc.
bassin
  Dipòsit d’aigua a l’aire lliure destinat normalment a regar.

bassal /baˈsaɫ/ /bəˈsaɫ/ (n, masc)
flaque
  Capa de líquid vessat al terra.

bassetja /baˈse.d͡ʒa/ /bəˈsə.d͡ʒə/ /bəˈsɛ.d͡ʒə/ (n, fem)
fonde

bast /ˈbast/ (adj, masc)
grossier
  Tost, sense finor.

bast /ˈbast/ (n, masc)
bât
  Albarda curta.

bastant /basˈtan/ /basˈtant/ /bəsˈtan/ /bəsˈtant/ (adv)
assez

bastar /basˈta/ /basˈtaɾ/ /bəsˈta/ (v)
suffire

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ (adj)
bâtard
  Nascut fora del matrimoni.

bastard /basˈtaɾt/ /bəsˈtart/ (n, masc)
bâtard
  Fill nascut fora del matrimoni.

bastida /basˈti.ða/ /bəsˈti.ðə/ (n, fem)
échafaudage

bastiment /bas.tiˈmen/ /bas.tiˈment/ /bəs.tiˈmen/ /bəs.tiˈment/ (n, masc)
bateau

bastir /basˈti/ /basˈtiɾ/ /bəsˈti/ (v)
bâtir

basto /ˈbas.to/ /ˈbas.tu/ (n, masc)
bâton
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un garrot o bastó en forma de clava.

bastonejar /bas.to.neˈd͡ʒa/ /bas.to.neˈd͡ʒaɾ/ /bas.to.neˈʒa/ /bəs.to.nəˈd͡ʒa/ /bəs.tu.nəˈʒa/ (v)
bâtonner

bastonet /bas.toˈnet/ /bəs.tuˈnɛt/ (n, masc)
bâtonnet

bastons /basˈtons/ /bəsˈtons/ (n, masc)
bâtons de rythme
  Instrument idiòfon de percussió d'origen afrocubà format per dos bastons, generalment de fusta, d'uns 20 cm de longitud i 2,5 cm de diàmetre, que es fan picar l'un contra l'altre.

bastó /basˈto/ (n, masc)
bâton
  Tros de fusta prim i llarg fàcilment manejable.
  Vara de fusta generalment amb empunyadura per a repenjar-s’hi caminant.
  (golf) Instrument consistent en una barra de flexibilitat variable i en un element de més superfície fixat en un dels extrems, que s'utilitza per a colpejar la bola.

bastó de putts (n, masc)
fer droit

bastó de xips (n, masc)
chipper

basílica /baˈzi.ɫi.ka/ /bəˈzi.ɫi.kə/ (n, fem)
basilique

basípet /baˈzi.pet/ /bəˈzi.pət/ (adj, masc)
basipète

bat (n, masc)
batte
  (beisbol) Bastó cilíndric de 85 a 105 cm de llarg i de 7 cm de diàmetre en la part més ampla, generalment de fusta o d'alumini, utilitzat pel batedor per a colpejar la pilota.

bat-i-corre (n, masc)
frappe-et-court

batada /baˈta.ða/ /bəˈta.ðə/ (n, fem)
coup de batte

batada d'una base (n, fem)
simple

batada de línia (n, fem)
line drive

batada de vol (n, fem)
chandelle

batada doble (n, fem)
double

batada rasa (n, fem)
roulant

batada triple (n, fem)
triple

batada vàlida (n, fem)
beau coup

batall /baˈtaʎ/ /bəˈtaj/ /bəˈtaʎ/ (n, masc)
battant
  Peça de ferro o altre metall en forma de gran "gota d'aigua" penjada a l’interior d’una campana per a fer-la sonar en colpir-la.

batalla /baˈta.ʎa/ /bəˈta.ʎə/ (n, fem)
bataille
  Enfrontament entre adversaris que es diputen obertament un mateix objectiu.

batalla a ultrança (n, fem)
bataille à outrance

batallar /ba.taˈʎa/ /ba.taˈʎaɾ/ /bə.təˈja/ /bə.təˈʎa/ (v)
combattre
  Lluitar en les batalles.
batailler
  Esforçar-se per aconseguir un objectiu.

batallola /ba.taˈʎɔ.ɫa/ /ba.taˈʎɔ.ɫɔ/ /bə.təˈjɔ.ɫə/ /bə.təˈʎɔ.ɫə/ (n, fem)
batayole

batalló /ba.taˈʎo/ /bə.təˈʎo/ (n, masc)
bataillon

batedor /ba.teˈðo/ /ba.teˈðoɾ/ /bə.təˈðo/ (n, masc)
fouet
  Estri de cuina amb mànec i filferros en forma el·líptica que s’usa per a batre ous i altres aliments.
batteur
  (beisbol) Atacant situat al box del batedor, que s'encarrega de colpejar amb el bat la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.

batedor corredor (n, masc)
batteur-coureur

batedor designat (n, masc)
frappeur désigné

batedor dretà (n, masc)
frappeur droitier

batedor emergent (n, masc)
frappeur d'urgence

batedor esquerrà (n, masc)
frappeur gaucher

batedora /ba.teˈðo.ɾa/ /bə.təˈðo.ɾə/ (n, fem)
batteuse
  (agricultura) Màquina per a batre cereals i llegums.
batteur
  (cuina) Aparell per a batre, triturar i mesclar aliments.

bategant /ba.teˈɣan/ /ba.teˈɣant/ /bə.təˈɣan/ /bə.təˈɣant/ (adj)
palpitant
  Que batega.
battu
  (fonètica) D’una consonant ròtica, que es realitza en un sol batec amb un moviment ràpid de l’àpex de la llengua en contacte amb la regió alveolar.

bategar /ba.teˈɣa/ /ba.teˈɣaɾ/ /bə.təˈɣa/ (v)
battre

batejar /ba.teˈd͡ʒa/ /ba.teˈd͡ʒaɾ/ /ba.teˈʒa/ /bə.təˈd͡ʒa/ /bə.təˈʒa/ (v)
baptizer

bateria /ba.teˈɾi.a/ /bə.təˈɾi.ə/ (n, fem)
batterie
  Conjunt d’aparells connectats per sumar el seu efecte.
  Instrument de percussió compost per instruments idiòfons i membranòfons tocats per un sol intèrpret, com ara un o diversos tambors petits, un tambor gros que es fa sonar amb un pedal i uns platerets.
  (beisbol) Conjunt de jugadors atacants format pels millors batedors d'una alineació.

batiport /ˌba.tiˈpɔrt/ (n, masc)
trappe
  Porta que s’obre amunt i que tanca una oberta horitzontal.

batireòmetre /ˌba.ti.reˈɔ.me.tɾe/ /ˌba.ti.reˈɔ.mə.tɾə/ (n, masc)
bathyrhéomètre

batollar /ba.toˈʎa/ /ba.toˈʎaɾ/ /bə.toˈʎa/ /bə.tuˈʎa/ (v)
gauler

batologitzar /ba.to.ɫo.d͡ʒiˈza/ /ba.to.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /ba.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /bə.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /bə.tu.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
battologiser

batre /ˈba.tɾe/ /ˈba.tɾə/ (v)
agiter
  Moure amb ímpetu i força alguna cosa, com un ocell les seves ales.
battra, battre
  debatre
battre
  Referent al sol, l'aire, el mar, etc., pegar en alguna part sense cap destorb.
  Xafar les garbes esteses en l'era, i separar el gra de la palla amb el trepitjar dels animals o amb el trill.
  vèncer
  (beisbol) Donar un cop amb el bat a la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.
palpiter
  Moure's amb violència i acceleració alguna de les parts interiors del cos d'un animal, com el cor o una artèria.
marteler, battra
  Donar cops amb el martell al ferro.
être à la batte
  (beisbol) Fer de batedor en un moment determinat del partit.
battra
  (antigament) rebatre.
  (pronominal) Combatre, barallar.

batuda /baˈtu.ða/ /bəˈtu.ðə/ (n, fem)
battage
  Acció de batre.
frappe
  (beisbol) Acció de colpejar amb el bat la pilota del llançador per enviar-la lluny dels defensors, dintre els límits del terreny legal.

batussa /baˈtu.sa/ /bəˈtu.sə/ (n, fem)
rixe
  Acte de batre’s a cops.

batuta /baˈtu.ta/ /bəˈtu.tə/ (n, fem)
baguette

batxiller /ba.t͡ʃiˈʎe/ /ba.t͡ʃiˈʎeɾ/ /bə.t͡ʃiˈʎe/ (n, masc)
bachelier
  Persona que ha obtingut el grau concedit en acabar l'educació secundària.

batxillerat /ba.t͡ʃi.ʎeˈɾat/ /bə.t͡ʃi.ʎəˈɾat/ (n, masc)
lycée
  Etapa de l'educació secundària que comprèn dos cursos acadèmics, que cursen els estudiants entre els 16 i els 18 anys i que segueix l'educació secundària obligatòria, mitjançant la qual, un cop superada, s'obté el títol de batxiller.
baccalauréat
  Títol que acredita que una persona ha superat els estudis de batxillerat.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ (adj, masc)
bavarois
  Relatiu a Baviera, la seva cultura o la llengua.

bavarès /ba.vaˈɾes/ /ba.βaˈɾes/ /bə.vəˈɾəs/ /bə.vəˈɾɛs/ /bə.βəˈɾɛs/ (n, masc)
Bavarois
  Natural de Baviera.
bavarois, Bavarois
  (masculí singular) Grup de dialectes de l'alt alemany parlats a Àustria i part de Baviera.

bavejar /ba.veˈd͡ʒaɾ/ /ba.βeˈd͡ʒa/ /ba.βeˈʒa/ /bə.vəˈd͡ʒa/ /bə.vəˈʒa/ /bə.βəˈʒa/ (v)
baver
  Treure bava, fer baves.

bavosa /baˈvo.za/ /baˈβo.za/ /bəˈvo.zə/ /bəˈβo.zə/ (n, fem)
baveuse
  Peix de la família dels blènnids amb espines en l’aleta dorsal, que s’alimenta d’algues en zones del litoral (Parablennius sanguinolentus).

bavosa de mar (n, fem)
blennie de Caneva

bavosa de plomall (n, fem)
blennie de Vanderveken

bavosa menuda (n, fem)
blennie de Zvonimir

bavosa morruda (n, fem)
petite cop nain

bavosa verda (n, fem)
blennie diabolo

be /ˈbɛ/ (n, fem)
bé
  Nom de la lletra b/B.

bearnès /be.aɾˈnes/ /be.ərˈnɛs/ /be.əɾˈnəs/ (adj, masc)
béarnais
  Relatiu o propi de Bearn, dels seus habitant o de la seva llengua.

bearnès /be.aɾˈnes/ /be.ərˈnɛs/ /be.əɾˈnəs/ (n, masc)
Béarnais
  Natural de Bearn.
béarnais
  Varietat del gascó propi de Bearn.

beatificar /be.a.ti.fiˈka/ /be.a.ti.fiˈkaɾ/ /be.ə.ti.fiˈka/ (v)
béatifier

bebè /beˈbe/ (n, masc)
bébé

bec /ˈbek/ /ˈbək/ /ˈbɛk/ (n, masc)
bec
  Òrgan de la boca dels ocells formada per beines còrnies.

beca /ˈbe.ka/ /ˈbɛ.kə/ (n, fem)
bourse

beca d'estudis (n, fem)
bourse d'études

beca de doctorat (n, fem)
bourse de doctorat

beca de llibres de text (n, fem)
subvention pour les manuels scolaires

beca de menjador escolar (n, fem)
aide pour la cantine scolaire

beca de recerca (n, fem)
bourse de recherche

beca de transport escolar (n, fem)
subvention pour le transport scolaire

beca postdoctoral (n, fem)
bourse post-doctorale

becada /beˈka.ða/ /bəˈka.ðə/ (n, fem)
bécasse
  Ocell de bec llarg i prim de la família dels escolopàcids (Scolopax rusticola).

becari /beˈka.ɾi/ /bəˈka.ɾi/ (n, masc)
boursier

bedoll /beˈðoʎ/ (n, masc)
bouleau, bouleau verruqueux
  Arbre de la família de les betulàcies (Betula pendula) de fulles petites caduques, d’escorça clara i de fruits molt petits.
bouleau
  Fusta de Betula.

befar /beˈfa/ /beˈfaɾ/ /bəˈfa/ (v)
bafouer

beguda /beˈɣu.ða/ (n, fem)
boisson
  Líquid que hom beu.

beina /bej.na/ /bɛj.nə/ (n, fem)
fourreau
  Funda on es guarda la fulla d'una arma blanca o, fins i tot, la de diversos instruments de tall.
gaine
  (anatomia) Estructura que cobreix un òrgan.

beisbol /bejzˈbɔɫ/ /bəjzˈbɔɫ/ (n, masc)
base-ball

beix /ˈbeʃ/ (adj)
beige

beixamel /be.ʃaˈmɛɫ/ /bej.ʃaˈmɛɫ/ /bə.ʃəˈmɛɫ/ (n, fem)
béchamel

bel /ˈbɛɫ/ (n, masc)
bêlement
  Crit del bestiar oví i caprí.

belar /beˈɫa/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ (v)
bêler
  Fel bels les ovelles o altre bestiar de llana i el cabrum.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ (adj, masc)
biélorusse
  Relatiu a Belarús, abans Bielorússia, la seva cultura o la llengua.

belarús /be.ɫaˈrus/ /bə.ɫəˈrus/ (n, masc)
Biélorusse
  Natural de Belarús, abans Bielorússia.
biélorusse
  (invariable) Llengua eslava de la branca oriental, parlada a Bielorússia i a parts de Polònia.

belitre /beˈɫi.tɾe/ /bəˈɫi.tɾə/ (n, masc)
??????

bell (adj, masc)
beau
  (en locucions adverbials, anteposat al nom) Lloc o moment precís.

bellament /ˌbe.ʎaˈmen/ /ˌbe.ʎaˈment/ /ˌbe.ʎəˈmen/ /ˌbe.ʎəˈment/ (adv)
joliment

belles arts (n, fem)
beaux-arts

bellesa /beˈʎe.za/ /bəˈʎə.zə/ /bəˈʎɛ.zə/ (n, fem)
beauté

bellugar /be.ʎuˈɣa/ /be.ʎuˈɣaɾ/ /bə.ʎuˈɣa/ (v)
bouger

bellugueig del bastó (n, masc)
agitation

beluga /beˈɫu.ɣa/ /bəˈɫu.ɣə/ (n, fem)
bélouga

bel·licisme /be.ɫiˈsiz.me/ /beɫ.ɫiˈsiz.me/ /bə.ɫiˈsiz.mə/ /bəɫ.ɫiˈsiz.mə/ (n, masc)
bellicisme

bel·licosament /be.ɫiˌko.zaˈmen/ /beɫ.ɫiˌko.zaˈmen/ /beɫ.ɫiˌko.zaˈment/ /bə.ɫiˌko.zəˈmen/ /bəɫ.ɫiˌko.zəˈmen/ /bəɫ.ɫiˌko.zəˈment/ (adv)
belliqueusement

bemoll /beˈmɔʎ/ /bəˈmɔʎ/ (n, masc)
bémol

ben bé (adv)
bien

ben educat (adj, masc)
bien élevé

bena /ˈbe.na/ /ˈbə.nə/ /ˈbɛ.nə/ (n, fem)
bandage

benastruc /ˌbe.nasˈtɾuk/ /ˌbe.nəsˈtɾuk/ (adj, masc)
bienheureux

benauradament /be.nawˌɾa.ðaˈmen/ /be.nawˌɾa.ðaˈment/ /bə.nəwˌɾa.ðəˈmen/ /bə.nəwˌɾa.ðəˈment/ (adv)
bienheureusement
  D'una manera benaurada.

benaventuradament /ˌbe.na.ven.tuˌɾa.ðaˈment/ /ˌbe.na.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /ˌbe.nə.vən.tuˌɾa.ðəˈment/ /ˌbe.nə.βən.tuˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
bienheureusement

benefici /be.neˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bə.nəˈfi.si/ /bɛ.nɛˈfi.si/ (n, masc)
bénéfice, avantage

beneficiar /be.ne.fi.siˈa/ /be.ne.fi.siˈaɾ/ /bə.nə.fi.siˈa/ (v)
bénéficier

beneir /be.neˈi/ /be.neˈiɾ/ (v)
bénir

beneit /beˈnejt/ /bəˈnəjt/ /bəˈnɛjt/ (adj, masc)
bénit
  (obsolet, religió) Que ha rebut la benedicció, que ha estat beneït.
nigaud
  Que té poca intel·ligència.

beneit /beˈnejt/ /bəˈnəjt/ /bəˈnɛjt/ (n, masc)
nigaud
  Persona de poca intel·ligència.

benestant /ˌbe.nesˈtan/ /ˌbe.nesˈtant/ /ˌbe.nəsˈtan/ /ˌbe.nəsˈtant/ (adj)
aisé

benestar /ˌbe.nesˈta/ /ˌbe.nesˈtaɾ/ /ˌbe.nəsˈta/ (n, masc)
bien-être
  Situació en què es troben satisfetes les necessitats de tots els dominis de la vida humana, incloent-hi els aspectes físics, emocionals i socials.

bengalina /beŋ.gaˈli.na/ /bəŋ.gəˈɫi.nə/ (n, fem)
mousseline
  Teixit de seda i estam originari de Bengala.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ (adj)
bengali
  Relatiu a Bengala, als seus habitant o la seva llengua.

bengalí /beŋ.ɡaˈɫi/ /bəŋ.ɡəˈɫi/ (n, neut)
Bengali, bengali
  Natural de la regió de Bengala, de l'estat indi de Bengala Occidental o de Bangla Desh.
bengali
  (masculí singular) Llengua indoeuropea originària de Bengala.

benignament /beˌniŋ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈmen/ /beˌniɡ.naˈment/ /bəˌniŋ.nəˈmen/ /bəˌniŋ.nəˈment/ (adv)
bénignement

benjamí /beɲ.d͡ʒaˈmi/ /bəɲ.ʒəˈmi/ (n, masc)
benjamin

benvinguda /ˌbem.biŋˈɡu.ða/ /ˌbem.biŋˈɡu.ðə/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ða/ /ˌbeɱ.viŋˈɡu.ðə/ (n, fem)
bienvenue

benvingut /ˌbem.biŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ /ˌbeɱ.viŋˈɡut/ (adj, masc)
bienvenu
  Ben acollit

benvist /ˌbemˈbist/ /ˌbeɱˈvist/ /ˌbeɱˈvist/ (adj, masc)
apprécié

benvolgut /ˌbem.boɫˈɣut/ /ˌbeɱ.voɫˈɣut/ /ˌbeɱ.vuɫˈɣut/ (adj, masc)
bien-aimé

benzimidazole /ben.zi.mi.ðaˈzo.ɫe/ /bən.zi.mi.ðəˈzɔ.ɫə/ (n, masc)
benzimidazole

benzina /benˈzi.na/ /bənˈzi.nə/ (n, fem)
essence

benèfic /beˈnɛ.fik/ /bəˈnɛ.fik/ (adj, masc)
bénéfique

benèvol /beˈne.voɫ/ /beˈne.βoɫ/ /bəˈnɛ.voɫ/ /bəˈnɛ.vuɫ/ /bəˈnɛ.βuɫ/ (adj, masc)
bienveillant

benèvolament /beˌnɛ.vo.ɫaˈment/ /beˌnɛ.βo.ɫaˈmen/ /bəˌnɛ.vo.ɫəˈment/ /bəˌnɛ.vu.ɫəˈmen/ /bəˌnɛ.βu.ɫəˈmen/ (adv)
bénévolement

bequetejar /be.ke.teˈd͡ʒa/ /be.ke.teˈd͡ʒaɾ/ /be.ke.teˈʒa/ /bə.kə.təˈd͡ʒa/ /bə.kə.təˈʒa/ (v)
becqueter

berbena /beɾˈbe.na/ /bərˈbɛ.nə/ (n, fem)
verveine

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ (adj)
berbère
  amazic

berber /beɾˈbeɾ/ /bərˈber/ (n, neut)
Berbère
  amazic (gentilici)
Berbère, berbère
  (invariable) amazic (llengua)

bergant /berˈɣan/ /beɾˈɣan/ /beɾˈɣant/ /bərˈɡan/ /bərˈɣan/ /bəɾˈɣant/ (n, masc)
coquin
  Dolent, sense honra ni vergonya.
maraud
  Minyó mal criat que no té maneres ni vergonya.

bergantejar /ber.ɣan.teˈʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒa/ /beɾ.ɣan.teˈd͡ʒaɾ/ /bər.ɡən.təˈʒa/ /bər.ɣən.təˈʒa/ /bəɾ.ɣən.təˈd͡ʒa/ (v)
vaurienner

beril·li /beˈɾiɫ.ɫi/ /bəˈɾi.ɫi/ /bəˈɾiɫ.ɫi/ (n, masc)
béryllium

berkeli /bərˈkɛ.ɫi/ (n, masc)
berkélium

berlina /beɾˈɫi.na/ /bərˈɫi.nə/ (n, fem)
berline
  (històric) Carruatge tancat i lleuger, de quatre rodes i generalment dos seients.

berlinès /beɾ.ɫiˈnes/ /bər.ɫiˈnɛs/ /bəɾ.ɫiˈnəs/ (adj, masc)
Berlinois
  Relatiu o pertanyent a Berlín.

berlinès /beɾ.ɫiˈnes/ /bər.ɫiˈnɛs/ /bəɾ.ɫiˈnəs/ (n, masc)
Berlinois
  Persona que habita o és originària de Berlín.

berruga /beˈru.ɣa/ /bəˈru.ɣə/ (n, fem)
verrue

berrugós /be.ruˈɣos/ /bə.ruˈɣos/ (adj, masc)
verruqueux

besamans /ˌbe.zaˈmans/ /ˌbe.zəˈmans/ (n, masc)
baisemain

besar /beˈza/ /beˈzaɾ/ (v)
embrasser, baiser

besavi /beˈza.vi/ /beˈza.βi/ /bəˈza.vi/ /bəˈza.βi/ (n, masc)
bisaïeul, arrière-grand-père

bescantar /bes.kanˈta/ /bes.kanˈtaɾ/ /bəs.kənˈta/ (v)
médire

bescanviar /bes.kam.biˈa/ /bes.kaɱ.viˈaɾ/ /bəs.kəm.biˈa/ /bəs.kəɱ.viˈa/ (v)
échanger

bescoll /besˈkɔʎ/ /bəsˈkɔʎ/ (n, masc)
nuque

bescollada /bes.koˈʎa.ða/ /bəs.koˈʎa.ðə/ /bəs.kuˈʎa.ðə/ (n, fem)
accolade
  (històric) Copet fet amb l'espasa plana o la mà oberta que rebia un cavaller al bescoll en la cerimònia de nomenament.

bescuit /besˈkujt/ /bəsˈkujt/ (n, masc)
biscuit
  Galeta o pa cuit per duplicat.

bescuitar /bes.kujˈta/ /bes.kujˈtaɾ/ /bes.kwiˈta/ /bəs.kujˈta/ (v)
biscuiter

besneboda /bez.neˈbo.ða/ /bəz.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
petite-nièce

besnebot /bez.neˈbot/ /bəz.nəˈβot/ (n, masc)
petit-neveu

besnét /bezˈnet/ /bəzˈnet/ (n, masc)
grand petit-fils

besoncle /beˈzoŋ.kɫe/ /bəˈzoŋ.kɫə/ (n, masc)
grand-oncle

bessonada /be.soˈna.ða/ /bə.suˈna.ðə/ (n, fem)
jumeaux

bessons /beˈsons/ /bəˈsons/ (n, masc)
jumeaux
  Forma plural de bessó.

bessó /beˈso/ (n, masc)
jumeau
  Cadascun dels dos o més germans nats en el mateix part.

best-seller /ˌbestˈse.ɫeɾ/ /ˌbɛstˈsɛ.ɫər/ /ˌbɛsˈsɛ.ɫər/ (n, masc)
best-seller

bestia /besˈti.a/ /bəsˈti.ə/ (n, fem)
grand-tante
  Tia del pare o de la mare.

bestialment /bes.tiˌaɫˈmen/ /bes.tiˌaɫˈment/ /bəs.tiˌaɫˈmen/ /bəs.tiˌaɫˈment/ (adv)
bestialement

bestiar /bes.tiˈa/ /bes.tiˈaɾ/ /bəs.tiˈa/ (n, masc)
bétail

bestiesa /bes.tiˈe.za/ /bəs.tiˈə.zə/ /bəs.tiˈɛ.zə/ (n, fem)
bêtise

bestiola /bes.tiˈo.ɫa/ /bəs.tiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
insecte
  Animal petit, generalment en to afectiu.

bestreta /besˈtɾe.ta/ /bəsˈtɾɛ.tə/ (n, fem)
avance

bestriu /besˈtɾiw/ /bəsˈtɾiw/ (n, masc)
squale-liche

besuc /beˈzuk/ /bəˈzuk/ (n, masc)
pageot acarné

besuc de la taca (n, masc)
dorade

besàvia /bezˈa.vi.a/ /bezˈa.βi.a/ /bəzˈa.vi.ə/ /bəzˈa.βi.ə/ (n, fem)
bisaïeule

bet /ˈbet/ /ˈbət/ /ˈbɛt/ (n, fem)
bèt

betacisme /be.taˈsiz.me/ /bə.təˈsiz.mə/ (n, masc)
bêtacisme

beure /ˈbew.ɾe/ /ˈbəw.ɾə/ /ˈbɛw.ɾə/ (v)
boire

beure a galet (v)
boire à la régalade

beure com un clot d'arena (v)
boire la mer et les poissons

beure's l'enteniment (v)
perdre la raison

biaix /biˈajʃ/ /biˈaʃ/ (n, masc)
biais
  Manera obliqua de tallar una cosa.
  Diferència sistemàtica entre el valor de l'estimació d'un paràmetre i el seu valor real.

biberó /bi.βeˈɾo/ /bi.βəˈɾo/ (n, masc)
biberon

bibliobús (n, masc)
bibliobus

bibliografia /bi.bɫi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.bɫi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.bɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.βɫi.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
bibliographie
  Relació sistemàtica i ordenada de llibres, articles i documents en general, corresponents a una temàtica determinada o un autor.

bibliologia /bi.bɫi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.bɫi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.bɫi.u.ɫuˈʒi.ə/ /bi.βɫi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.βɫi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
bibliologie

biblioteca /bi.bɫi.oˈte.ka/ /bi.bɫi.oˈtɛ.kə/ /bi.bɫi.uˈtɛ.kə/ (n, fem)
bibliothèque
  Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de llibres o d'altre material gràfic.

biblioteca electrònica (n, fem)
bibliothèque électronique

biblioteca escolar (n, fem)
bibliothèque scolaire

biblioteca gràfica (n, fem)
bibliothèque de graphiciels

bibliotecari /bi.bɫi.o.teˈka.ɾi/ /bi.bɫi.o.təˈka.ɾi/ /bi.bɫi.u.təˈka.ɾi/ /bi.βɫi.u.təˈka.ɾi/ (n, masc)
bibliothécaire

biblioteràpia /bi.bɫi.o.teˈɾa.pi.a/ /bi.bɫi.o.təˈɾa.pi.ə/ /bi.bɫi.u.təˈɾa.pi.ə/ /bi.βɫi.u.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
bibliothérapie

bicameral /bi.ka.meˈɾaɫ/ /bi.kə.məˈɾaɫ/ (adj)
bicaméral

bici /ˈbi.si/ (n, fem)
vélo

bicicleta /bi.siˈkɫe.ta/ /bi.siˈkɫə.tə/ /bi.siˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
bicyclette, vélo
  Vehicle a pedals de dues rodes.
bicyclette
  (futbol) Driblatge en què el jugador passa una cama per sobre la pilota sense tocar-la i se l'emporta amb el peu de la cama contrària.

bidell /biˈðeʎ/ (n, masc)
appariteur

bidimensional /bi.ði.men.si.oˈnaɫ/ /bi.ði.mən.si.uˈnaɫ/ (adj)
bidimensionnel

biennal /bi.enˈnaɫ/ /bi.ənˈnaɫ/ (adj)
biennal

biflació /bi.fɫa.siˈo/ /bi.fɫə.siˈo/ (n, fem)
biflation

bifurcar /bi.furˈka/ /bi.fuɾˈka/ /bi.fuɾˈkaɾ/ (v)
bifurquer

bifòbia /biˈfɔ.bi.a/ /biˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
biphobie

bigordà /bi.ɣoɾˈða/ /bi.ɣurˈda/ /bi.ɣurˈða/ (adj)
bigourdan

bihari /biˈa.ɾi/ (adj)
bihari
  Relatiu a la llengua bihari.

bihari /biˈa.ɾi/ (n, masc)
bihari
  Llengua índica oriental parlada a Bihar i els estats veïns de l'Índia.

bilabial /bi.ɫa.biˈaɫ/ /bi.ɫə.βiˈaɫ/ (adj)
bilabial

bilabialitzar /bi.ɫa.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /bi.ɫa.βi.a.ɫiˈd͡za/ /bi.ɫa.βi.a.ɫiˈza/ /bi.ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
bilabialiser

bilabiat /bi.ɫa.biˈat/ /bi.ɫə.βiˈat/ (adj, masc)
bilabié

bilingüisme /bi.ɫiŋˈɡwiz.me/ /bi.ɫiŋˈɡwiz.mə/ (n, masc)
bilinguisme

bilió /bi.ɫiˈo/ (number, masc)
billon

billar /biˈʎa/ /biˈʎar/ /biˈʎaɾ/ (n, masc)
billard

billar americà (n, masc)
billard à blouses

billar artístic (n, masc)
billard artistique

billar de caramboles (n, masc)
billard carambole

billar de troneres (n, masc)
billard à blouses

billonar /bi.ʎoˈna/ /bi.ʎoˈnaɾ/ /bi.ʎuˈna/ (v)
billonner

billó /biˈʎo/ (n, masc)
billon

bilobat /bi.ɫoˈbat/ /bi.ɫuˈbat/ /bi.ɫuˈβat/ (adj, masc)
bilobé

biloculat /bi.ɫo.kuˈɫat/ /bi.ɫu.kuˈɫat/ (adj, masc)
biloculaire

bimbo /ˈbim.bo/ /ˈbim.bu/ (n, masc)
xxx
  (ornitologia) Observació o identificació d’un ocell feta per primera vegada per una persona que manté un registre dels que ha vist mai.

binar /biˈna/ /biˈnaɾ/ (v)
biner

binari /biˈna.ɾi/ (adj, masc)
binaire

binaural /bi.nawˈɾaɫ/ /bi.nəwˈɾaɫ/ (adj)
binaural

binuclear /bi.nu.kɫeˈar/ (adj)
binucléaire

bioassaig /bi.o.aˈsat͡ʃ/ /bi.o.əˈsat͡ʃ/ /bi.u.əˈsat͡ʃ/ (n, masc)
bioessai

biocarburant /ˌbi.o.kar.βuˈɾan/ /ˌbi.o.kaɾ.buˈɾant/ /ˌbi.o.kaɾ.βuˈɾan/ /ˌbi.o.kəɾ.buˈɾant/ /ˌbi.u.kər.buˈɾan/ (n, masc)
biocarburant

biodegradable /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.bɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈða.βɫe/ /ˌbi.o.ðe.ɣɾaˈðab.bɫe/ /ˌbi.o.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈða.βɫə/ /ˌbi.u.ðə.ɣɾəˈðab.bɫə/ (adj)
biodégradable

biodiversitat /bi.o.ði.veɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.vəɾ.siˈtat/ /bi.o.ði.βer.siˈtat/ /bi.o.ði.βeɾ.siˈtat/ /bi.u.ði.vər.siˈtat/ /bi.u.ði.βər.siˈtat/ (n, fem)
biodiversité

biografia /bi.o.ɣɾaˈfi.a/ /bi.o.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
biographie

biografiar /bi.o.ɣɾa.fiˈa/ /bi.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /bi.o.ɣɾə.fiˈa/ /bi.u.ɣɾə.fiˈa/ (v)
biographier

biologia /bi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.a/ /bi.o.ɫoˈʒi.ə/ /bi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biologie
  Ciència que estudia els éssers vius.

biològic /bi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.oˈɫɔ.ʒik/ /bi.uˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
biologique

biopesticida /bi.o.pes.tiˈsi.ða/ /bi.o.pəs.tiˈsi.ðə/ /bi.u.pəs.tiˈsi.ðə/ (n, masc)
biopesticide

bioracional /bi.o.ra.si.oˈnaɫ/ /bi.o.rə.si.oˈnaɫ/ /bi.u.rə.si.uˈnaɫ/ (adj)
biorationel

biospeleologia /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.os.pe.ɫe.o.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.os.pə.ɫə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.us.pə.ɫə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biospéléologie

biostratigrafia /bi.os.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /bi.os.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /bi.us.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
biostratigraphie

biostratigràfic /bi.os.tɾa.tiˈɣɾa.fik/ /bi.os.tɾə.tiˈɣɾa.fik/ /bi.us.tɾə.tiˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
biostratigraphique

biotecnologia /ˌbi.o.teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /ˌbi.o.teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌbi.o.təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /ˌbi.u.təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
biotechnologie

biotecnològic /bi.o.teŋ.noˈɫɔ.ʒik/ /bi.o.teɡ.noˈɫɔ.d͡ʒik/ /bi.o.təŋ.noˈɫɔ.ʒik/ /bi.u.təŋ.nuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
biotechnologique

biotip /bi.oˈtip/ /bi.uˈtip/ (n, masc)
biotype

biplà /biˈpɫa/ (n, masc)
biplan

biquini /biˈki.ni/ (n, masc)
bikini
  Banyador femení de dues peces.

birbar /birˈba/ /birˈβa/ /biɾˈbaɾ/ /biɾˈβa/ (v)
sarcler

birdie (n, masc)
birdie

birmà /birˈma/ (adj, masc)
birman
  Relatiu a Birmània, actual Myanmar, als seus habitants o la seva llengua.

birmà /birˈma/ (n, masc)
birman
  Llengua de la família sinotibetana de l'antiga Birmània.
Birman
  Natural de Birmània o Myanmar.

birret /biˈret/ /biˈrət/ /biˈrɛt/ (n, masc)
toque

bis /ˈbis/ (n, masc)
marquereau espagnol
  Peix marí de la família dels escòmbrids (Scomber colias).

bisar /biˈza/ /biˈzaɾ/ (v)
bisser

bisbe /ˈbiz.be/ (n, masc)
évêque
  Càrrec de la jerarquia de l'església cristiana, que té l'administració d'una diòcesi sota el seu control.
mourine échancrée
  Peix cartilaginós raïforme de la família dels rinoptèrids de dimensions notables, fins a 2 m d'amplada del disc (Rhinoptera marginata).
aigle-vachette
  Peix cartilaginós de la família dels miliobàtids amb musell pronunciat i en punta (Pteromylaeus bovinus).

bisell /biˈseʎ/ (n, masc)
biseau

bisellar /bi.zeˈʎa/ /bi.zeˈʎaɾ/ /bi.zəˈʎa/ (v)
biseauter

bisexual /bi.sek.suˈaɫ/ /bi.sək.suˈaɫ/ (n)
bisexuel

bismut (n, masc)
bismuth

bisnaga /bizˈna.ɣa/ /bizˈna.ɣə/ (n, fem)
fenouil annuel

bistec /bisˈtɛk/ (n, masc)
steak

bistre /ˈbis.tɾə/ (n, masc)
bistre

bisó /biˈzo/ (n, masc)
bison

bit /ˈbit/ (n, masc)
bit

bitar /biˈta/ /biˈtaɾ/ (v)
bitter

bitlla /ˈbi.ʎa/ /ˈbi.ʎə/ /ˈbiʎ.ʎa/ /ˈbiʎ.ʎə/ (n, fem)
quille
  (bitlles) Cadascuna de les peces de fusta o un altre material, més o menys cilíndriques, que es disposen dretes segons un determinat model a la zona de plantada.

bitlla tombada (n, fem)
quille abattue

bitlles /ˈbi.ʎes/ /ˈbi.ʎəs/ /ˈbiʎ.ʎes/ /ˈbiʎ.ʎəs/ (n, fem)
quilles

bitlles catalanes (n, fem)
quilles catalanes

bitllet /biʎˈʎet/ /biʎˈʎɛt/ /biˈʎet/ /biˈʎət/ /biˈʎɛt/ (n, masc)
billet de banc, billet de banque
  Paper amb valor de diner, emès pel govern de cada país.
billet
  Paper o cartró que dóna dret a entrar o seure en algun lloc, per exemple un bitllet de tren.

bitxo /ˈbi.t͡ʃo/ /ˈbi.t͡ʃu/ (n, masc)
piment

bitàcola /biˈta.ko.ɫa/ /biˈta.ko.ɫə/ /biˈta.ku.ɫə/ (n, fem)
habitacle

bivac /biˈvak/ /biˈvak/ /biˈβak/ (n, masc)
bivouac

bivalve /biˈvaɫ.ve/ /biˈvaɫ.və/ /biˈβaɫ.βe/ /biˈβaɫ.βə/ (adj, masc)
bivalve

bivaquejar /bi.va.keˈd͡ʒaɾ/ /bi.və.kəˈd͡ʒa/ /bi.və.kəˈʒa/ /bi.βa.keˈd͡ʒa/ /bi.βa.keˈʒa/ /bi.βə.kəˈʒa/ (v)
bivouaquer

biwa (n, masc)
biva

bixest /biˈʃest/ (adj)
bissextil

biòtic /biˈɔ.tik/ (adj, masc)
biotique

bla /ˈbɫa/ (adj, masc)
doux

blackfoot /ˈbɫak.fut/ (n, neut)
pied-noir

blada /ˈbɫa.ða/ /ˈbɫa.ðə/ (n, fem)
érable à feuilles d'obier

blanament /ˌbɫa.naˈmen/ /ˌbɫa.naˈment/ /ˌbɫa.nəˈmen/ /ˌbɫa.nəˈment/ (adv)
mollement

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ (adj, masc)
blanc, blanche
  Qualitat de blanc.

blanc /ˈbɫaŋ/ /ˈbɫaŋk/ /ˈbɫaŋk/ (n, masc)
blanc
  Color que emet o reflecteix la màxima llum visible per als humans. En els colors d'addició el blanc es forma per la unió dels tres colors bàsics d'addició; en els colors de subtracció es forma per l'absència de tots els altres colors.

blanca /ˈbɫaŋ.ka/ /ˈbɫaŋ.kə/ (n, fem)
monnaie
  Moneda medieval que valia mig morabatí.
blanc
  Figura musical que té una durada de dos temps de negra.
raie blanche
  Peix raïforme de la família dels raids i de l'ordre dels raïformes. (Rostroraja alba)

blanqueig /bɫaŋˈket͡ʃ/ /bɫəŋˈkət͡ʃ/ /bɫəŋˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
blanchiment
  (tèxtil) Acció de blanquejar, de fer tornar blanc.
  (economia) Acció de blanquejar, d’emblanquir diner negre.
  (agricultura) Pràctica per a aconseguir que certs productes deixin de tenir pigment i quedin tendres.

blanquejar /bɫaŋ.keˈd͡ʒa/ /bɫaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫaŋ.keˈʒa/ /bɫəŋ.kəˈd͡ʒa/ /bɫəŋ.kəˈʒa/ (v)
blanchir
  (intransitiu) Mostrar blancor, tirar a blanc.
  (transitiu, economia) Fer que uns ingressos econòmics il·legals semblin d'origen legal.

blasfemar /bɫas.feˈma/ /bɫas.feˈmaɾ/ /bɫəs.fəˈma/ (v)
blasphémer

blasfèmia /bɫasˈfɛ.mi.a/ /bɫəsˈfɛ.mi.ə/ (n, fem)
blasphème

blasmar /bɫazˈma/ /bɫazˈmaɾ/ /bɫəzˈma/ (v)
blâmer

blasonar /bɫa.zoˈna/ /bɫa.zoˈnaɾ/ /bɫə.zoˈna/ /bɫə.zuˈna/ (v)
blasonner
  Representar un escut d'armes segons l’art heràldica.

blasó /bɫaˈzo/ /bɫəˈzo/ (n, masc)
blason

blat (n, masc)
blé, froment
  Gra de la planta anteriorment citada, altament utilitzat en l'alimentació humana, en especial en l'elaboració de farines i aquestes en l'elaboració principalment de pa.

blat de moro /ˌbɫa.ðeˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.deˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾo/ /ˌbɫad.dəˈmɔ.ɾu/ (n, masc)
maïs

blau (adj, masc)
bleu, bleue

blau (n, masc)
bleu
  Color entre el verd i el violeta, el to propi del cel i del mar.
  Taca blavosa a la pell per la coagulació de la sang, especialment després d'un cop.

blau d'ultramar /ˌbɫawˌðuɫ.tɾəˈmar/ (n, masc)
outremer

blau de Prússia /ˌbɫaw (n, masc)
bleu de Prusse

blau de cobalt /ˌbɫaw (n, masc)
bleu de cobalt

blau elèctric /ˌbɫaw (n, masc)
bleu électrique

blau marí /ˌbɫaw.məˈɾi/ (n, masc)
bleu marine

blavejar /bɫa.veˈd͡ʒaɾ/ /bɫa.βeˈd͡ʒa/ /bɫa.βeˈʒa/ /bɫə.vəˈd͡ʒa/ /bɫə.vəˈʒa/ /bɫə.βəˈʒa/ (v)
bleuir
  Tirar a blau.

blavenc /blaˈveŋk/ /blaˈβeŋk/ /bləˈvɛŋk/ /bləˈβɛŋ/ (adj, masc)
bleuâtre

blaverisme /bɫa.veˈɾiz.me/ /bɫa.βeˈɾiz.me/ /bɫə.vəˈɾiz.mə/ /bɫə.βəˈɾiz.mə/ (n, masc)
blavérisme

ble /ˈbɫe/ /ˈbɫə/ /ˈbɫɛ/ /ˈbɾe/ (n, masc)
mèche
  Cordó curt de dins d'un ciri o espelma que s'encén per fer llum.
  Floc de cabells penjant.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ (n, fem)
bette, blette
  Verdura biennal comestible, de la qual se n'aprofiten les seves fulles llargues i toves.

bleda /ˈbɫe.ða/ /ˈbɫə.ðə/ /ˈbɫɛ.ðə/ /ˈbɾe.ɾa/ (n, neut)
bêta
  Persona de caràcter tou, que es queixa per tot i és poc decidida.

bleda-rave /ˌbɫe.ðaˈra.ve/ /ˌbɫe.ðaˈra.βe/ /ˌbɫə.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.və/ /ˌbɫɛ.ðəˈra.βə/ (n, fem)
betterave

blegar /bɫeˈɣa/ /bɫeˈɣaɾ/ /bɫəˈɣa/ (v)
plier
  Plegar dues peces unides per un eix giratori.

bleix /ˈbɫejʃ/ /ˈbɫeʃ/ (n, masc)
souffle

bleixar /bɫejˈʃa/ /bɫejˈʃaɾ/ /bɫeˈʃa/ /bɫəˈʃa/ (v)
haleter

blindar /bɫinˈda/ /bɫinˈdaɾ/ (v)
blinder

blitz (n, masc)
blitz

bloc (n, masc)
bloc
  Agrupació ideològica o política amb una finalitat comuna.

bloc de continguts (n, masc)
bloc de contenus

blocar /bɫoˈka/ /bɫoˈkaɾ/ /bɫuˈka/ (v)
bloquer
  (futbol, waterpolo) Aturar la pilota, un porter, amb les mans o els braços subjectant-la fortament contra el cos.
  (beisbol) Agafar la pilota procedent d'un llançament baix, un receptor, amb el guant posat entre els genolls.

blocatge /bɫoˈka.d͡ʒe/ /bɫoˈka.d͡ʒə/ /bɫuˈka.d͡ʒə/ (n, masc)
blocage
  (waterpolo, futbol) Aturada de la pilota per un porter amb les mans o els braços subjectant-la fortament contra el cos.
  (beisbol) Acció d'un receptor d'agafar la pilota procedent d'un llançament baix amb el guant posat entre els genolls.

blocs lògics (n, masc)
blocs logiques

blog (n, masc)
bloc

bloqueig /bɫoˈket͡ʃ/ /bɫoˈkət͡ʃ/ /bɫuˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
blocus
  Acció de bloquejar.
blocage
  (esports de pilota) Acció i efecte d'obstruir un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o subjectant-lo per impedir-li d'avançar.
  (handbol) Intercepció d'un llançament desviant la pilota amb les mans o amb qualsevol altra part del cos des dels genolls cap amunt.
contre
  (esports de raqueta) Tornada de la pilota o el volant posant la raqueta o la paleta gairebé immòbil davant del cos, que s'utilitza generalment per a frenar un cop molt fort.
bloc
  (voleibol) Intercepció de la pilota rematada per l'equip adversari, efectuada per un o més davanters situant les mans per sobre la xarxa.

bloqueig actiu (n, masc)
bloc actif

bloqueig col·lectiu (n, masc)
contre collectif

bloqueig de saguer (n, masc)
contre d'arrière

bloqueig defensiu (n, masc)
contre défensif

bloqueig directe (n, masc)
obstruction

bloqueig doble (n, masc)
contre à deux

bloqueig en moviment (n, masc)
blocage en mouvement

bloqueig estàtic (n, masc)
blocage fixe

bloqueig fora (Interjection)
block out

bloqueig il·legal (n, masc)
contre irrégulier

bloqueig indirecte (n, masc)
écran effectué loin du ballon

bloqueig individual (n, masc)
contre à un

bloqueig ofensiu (n, masc)
contre offensif

bloqueig passiu (n, masc)
bloc passif

bloqueig per l'esquena (n, masc)
blocage dans le dos

bloqueig per sota de la cintura (n, masc)
blocage sous la ceinture

bloqueig triple (n, masc)
contre à trois

bloquejador /bɫo.ke.d͡ʒaˈðoɾ/ /bɫo.ke.ʒaˈðo/ /bɫo.kə.ʒəˈðo/ /bɫu.kə.ʒəˈðo/ (n, masc)
bloqueur
  (esports de pilota) Jugador que obstrueix un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o subjectant-lo per impedir-li d'avançar.
  (futbol americà) Cadascun dels dos jugadors de la línia ofensiva situats als costats exteriors dels guardes, que s'encarreguen de protegir el quarterback i d'obrir espais per als corredors.
contreur
  (voleibol) Davanter que intercepta la pilota rematada per l'equip adversari situant les mans per sobre la xarxa.

bloquejador central (n, masc)
contreur central

bloquejador dret (n, masc)
bloqueur droit

bloquejador esquerre (n, masc)
bloqueur gauche

bloquejador lateral (n, masc)
contreur d'aile

bloquejar /bɫo.keˈd͡ʒa/ /bɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /bɫo.keˈʒa/ /bɫo.kəˈd͡ʒa/ /bɫu.kəˈʒa/ (v)
bloquer
  Posar setge isolant una zona de l'exterior.
  (esports de pilota) Obstruir un adversari, amb pilota o sense, interposant-se davant seu o mantenint-lo per a impedir-li d'avançar.
  (esports de raqueta) Tornar la pilota o el volant posant la raqueta o la paleta gairebé immòbil davant del cos, que s'utilitza generalment per a frenar un cop molt fort.
  (handbol) Aturar, copsar o desviar un tir amb les mans o amb qualsevol altra part del cos dels genolls fins cap amunt.
  (voleibol) Interceptar la pilota tirada per l'equip adversari situant les mans per sobre la xarxa.

bloquejar un llançament (v)
bloquer un lancer

bo /ˈbo/ (adj, masc)
bon
  Ple de bondat.
  De qualitat.

boa /ˈbɔ.a/ /ˈbɔ.ɔ/ /ˈbɔ.ə/ (n, fem)
boa
  Gènere de serps de la família dels boids, de grans dimensions, que mata les preses per constricció.

bobò /boˈbɔ/ /buˈbɔ/ /buˈβɔ/ (n, masc)
bonbon

boc /ˈbok/ /ˈbɔk/ (n, masc)
bouc
  Mascle de la cabra.

boca /ˈbo.ka/ (n, fem)
bouche
  (anatomia) Orifici que tenen els éssers vius que permet ingerir aliment.

bocadolça /ˌbo.kaˈðoɫ.sa/ /ˌbo.kəˈðoɫ.sə/ (n, masc)
mounge gris
  Espècie de tauró de la família dels hexànquids de cos allargat, amb sis parells de fenedures branquials, aleta caudal endarrerida, de color marró fosc (Hexanchus griseus).
requin perlon
  Espècie de tauró de la família dels hexànquids de cos allargat, amb set parells de fenedures branquials, de color marró grisós (Heptranchias perlo)

bocamoll /ˌbo.kaˈmɔʎ/ (adj, masc)
grande gueule

boccia (n, fem)
boccia

bocoi /boˈkoj/ /boˈkɔj/ /buˈkoj/ (n, masc)
boucaut

bocí /boˈsi/ /buˈsi/ (n, masc)
morceau

bodega /boˈðe.ɣa/ /boˈðɛ.ɣə/ /buˈðɛ.ɣə/ (n, fem)
cale
  (nàutica) Part d'un vaixell dins del seu buc que serveix de magatzem del material que s'hi transporta.

boga /ˈbo.ɣə/ /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ (n, fem)
massette
  Diverses plantes del gènere tifàcies (Typha) que creixen als aiguamolls, les quals s'utilitzen per fer seients de cadires.
bogue
  Peix teleosti de la família dels espàrids. (Boops boops)

bogejar /bo.d͡ʒeˈd͡ʒa/ /bo.d͡ʒeˈd͡ʒaɾ/ /bo.ʒeˈʒa/ /bo.ʒəˈd͡ʒa/ /bu.ʒəˈʒa/ (v)
folier

bogeria /bo.d͡ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒeˈɾi.a/ /bo.ʒəˈɾi.ə/ /bu.ʒəˈɾi.ə/ (n, fem)
folie

bogey /ˈbo.ɣi/ (n, masc)
bogey

bohri (n, masc)
bohrium

boia /ˈbɔ.ja/ /ˈbɔ.jɔ/ /ˈbɔ.jə/ (n, fem)
bouée, balise

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ (n, masc)
boyard

boiar /boˈja/ /boˈjaɾ/ /buˈja/ /buˈjar/ (v)
surnager

boicot /bojˈkɔt/ /bujˈkɔt/ (n, masc)
boycott

boicotejar /boj.ko.teˈd͡ʒa/ /boj.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /boj.ko.teˈʒa/ /boj.ko.təˈd͡ʒa/ /buj.ku.təˈʒa/ (v)
boycotter

boig /ˈbɔt͡ʃ/ (adj, masc)
fou

boira /ˈboj.ɾə/ /ˈbɔj.ɾa/ /ˈbɔj.ɾɔ/ (n, fem)
brouillard
  Fenomen atmosfèric de núvols baixos, condensació d'aigua a tocar de terra que dificulta la visió.

boirina /bojˈɾi.na/ /bojˈɾi.nə/ /bujˈɾi.nə/ (n, fem)
brumasse

boirosament /bojˌɾo.zaˈmen/ /bojˌɾo.zaˈment/ /bojˌɾo.zəˈment/ /bujˌɾo.zəˈmen/ (adv)
brumeusement

boix /ˈbojʃ/ /ˈboʃ/ (n, masc)
buis

boixar /bojˈʃa/ /bojˈʃaɾ/ /boˈʃa/ /buˈʃa/ (v)
boucher
  Tapar un forat amb una boixa.

boixeda /bojˈʃe.ða/ /boˈʃe.ða/ /boˈʃə.ðə/ /buˈʃɛ.ðə/ (n, fem)
buxaie

bojament /ˌbɔ.d͡ʒaˈmen/ /ˌbɔ.d͡ʒaˈment/ /ˌbɔ.ʒaˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈmen/ /ˌbɔ.ʒəˈment/ (adv)
follement

bol (n, masc)
bol
  Argila ferruginosa de coloració rogenca.
  Recipient semiesfèric gran sense anses.
  Contingut del recipient.

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ (Interjection)
balle

bola /ˈbo.ɫa/ /ˈbo.ɫə/ /ˈbɔ.ɫa/ /ˈbɔ.ɫə/ (n, fem)
balle
  (polo, esports de pilota) Cos esfèric de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria curta després d'un bot, a conseqüència de la seva inelasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
  (beisbol) Llançament en què la pilota no passa dintre la zona de strike.

bola aixecada (n, fem)
balle soulevée

bola d'atac (n, fem)
bille de choc

bola fixada (n, fem)
boule visée

bola injugable (n, fem)
balle injouable

bola moguda (n, fem)
balle déplacée

bola nul·la (n, fem)
boule morte

bola perduda (n, fem)
balle perdue

bola provisional (n, fem)
balle provisoire

bola tallada (n, fem)
balle coupée

bolcar /boɫˈka/ /boɫˈkaɾ/ /buɫˈka/ (v)
renverser
  (transitiu) Tombar a un costat.
chavirer
  (intransitiu) Caure de costat.

bolet /boˈɫet/ /boˈɫət/ /buˈɫɛt/ (n, masc)
champignon
  Fong, floridura.

boletaire /bo.ɫeˈtaj.ɾe/ /bu.ɫəˈtaj.ɾə/ (n, neut)
chercher de champignons

bolig /boˈɫit͡ʃ/ /buˈɫit͡ʃ/ (n, masc)
bouchon

bolina /boˈɫi.na/ /boˈɫi.nə/ /buˈɫi.nə/ (n, fem)
bouline

bolinao /bo.ɫiˈna.o/ (n, masc)
bolinao

bollar /boˈʎa/ /boˈʎaɾ/ /buˈʎa/ (v)
buller
  Marcar amb una bolla una mercaderia, especialment tèxtil.

bolquer /boɫˈke/ /boɫˈkeɾ/ /buɫˈke/ (n, masc)
couche-culotte

bolquers /boɫˈkes/ /boɫˈkeɾs/ /buɫˈkes/ (n, masc)
couches

bol·lard /boɫˈɫaɾt/ /buɫˈɫart/ (n, masc)
bollard

bolígraf /boˈɫi.ɣɾaf/ /boˈɫi.ɣɾəf/ /buˈɫi.ɣɾəf/ (n, masc)
stylo à bille, stylo

bomba /ˈbom.ba/ (n, fem)
pompe, bombe
  Dispositiu pensat per a extreure un fluid d'algun lloc de forma canalitzada, en especial quan s'utilitza per a líquids.
  Màquina hidràulica que serveix per apagar incendis.
bombe
  Aparell explosiu pensat per a atacar l'enemic.
  (futbol americà) Passada llarga i alta dirigida a un receptor que fa una correguda llarga.

bombar /bomˈba/ /bomˈbaɾ/ /bumˈba/ (v)
pomper
  Fer anar la bomba per a treure aigua.
lober
  (esports de pilota) Llançar la pilota o la bola en sentit ascendent de manera que descrigui una paràbola pronunciada.
bomber
  (pronominal) Corbar-se com una bomba o volta.

bombarda /bomˈbaɾ.ða/ /bomˈbaɾ.ðə/ /bumˈbar.də/ /bumˈbar.ðə/ (n, fem)
bombarde
  Arma de foc de poca longitud i gran calibre per tirar pedres, usada als segles XIV i XV.
  Instrument aeròfon antic, de llengüeta doble, de la família de les xeremies.

bombardeig /bom.baɾˈðet͡ʃ/ /bom.bəɾˈðət͡ʃ/ /bum.bərˈdɛt͡ʃ/ /bum.bərˈðɛt͡ʃ/ (n, masc)
bombardement

bombardejar /bom.bar.ðeˈʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bom.baɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bəɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bum.bər.ðəˈʒa/ (v)
bombarder
  Llançar bombes.

bombardí /bom.baɾˈði/ /bom.bəɾˈði/ /bum.bərˈdi/ /bum.bərˈði/ (n, masc)
bugle ténor

bombardó /bom.baɾˈðo/ /bum.bərˈdo/ (n, masc)
bombardon

bombat /bomˈbat/ /bumˈbat/ (adj)
bombé

bomber /bomˈbe/ /bomˈbeɾ/ /bumˈbe/ (n, masc)
pompier, sapeur-pompier

bombeta /bomˈbe.ta/ /bomˈbə.tə/ /bumˈbɛ.tə/ (n, fem)
ampoule, lampe

bombo /ˈbom.bo/ /ˈbom.bu/ (n, masc)
grosse caisse
  Instrument membranòfon de percussió consistent en un tambor molt gros que es toca amb una maça i que forma part de les bandes militars, de les orquestres i de la bateria de jazz.
rue
  Caixa giratòria que conté números per treure a l'atzar.

bombolla /bomˈbo.ʎa/ /bomˈbo.ʎə/ /bumˈbo.ʎə/ (n, fem)
bulle
  Aire tancat per un tel líquid.

bombollejar /bom.bo.ʎeˈd͡ʒa/ /bom.bo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /bom.bo.ʎeˈʒa/ /bom.bo.ʎəˈd͡ʒa/ /bum.bu.ʎəˈʒa/ (v)
bouillonner

bombona /bomˈbo.na/ /bomˈbo.nə/ /bumˈbo.nə/ (n, fem)
bonbonne
  Recipient metàl·lic per a l'envasament de gasos liquats.

bombó /bomˈbo/ /bumˈbo/ (n, masc)
bonbon

bon /ˈbɔn/ (adj, masc)
bon
  Forma obligatòria i masculina de l'adjectiu bo quan precedeix el nom.

bon Nadal (Interjection)
joyeux Noël

bon Nadal i feliç any nou /ˌbɔn (Interjection)
joyeux Noël et bonne année

bon dia (Interjection)
bonjour

bon vespre (Interjection)
bonsoir

bona /ˈbo.nə/ /ˈbɔ.na/ /ˈbɔ.nɔ/ /ˈbɔ.nə/ (Interjection)
bonne

bona nit (Interjection)
bonne soirée, bonne nuit

bona tarda (Interjection)
bonjour

bonament /ˌbo.nəˈmen/ /ˌbɔ.naˈmen/ /ˌbɔ.naˈment/ /ˌbɔ.nəˈmen/ /ˌbɔ.nəˈment/ (adv)
bonnement

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ (adj)
bonapartiste
  Relatiu o pertanyen a l'emperador francès Napoleó Bonaparte.

bonapartista /bo.na.paɾˈtis.ta/ /bo.na.paɾˈtis.te/ /bo.nə.pəɾˈtis.tə/ /bu.nə.pərˈtis.tə/ (n, neut)
bonapartiste
  Seguidor de l'emperador francès Napoleó Bonaparte o de la seva política.

bondadosament /bon.daˌðo.zaˈmen/ /bon.daˌðo.zaˈment/ /bon.dəˌðo.zəˈment/ /bun.dəˌðo.zəˈmen/ (adv)
bonnement

bondadós /bon.daˈðos/ /bon.dəˈðos/ /bun.dəˈðos/ (adj, masc)
bénévole

bongos /ˈboŋ.gos/ /ˈboŋ.gus/ (n, masc)
bongos

bonhomia /bo.noˈmi.a/ /bo.noˈmi.ə/ /bu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
bonhomie

bonic /boˈnik/ /buˈnik/ (adj, masc)
beau

bonificar /bo.ni.fiˈka/ /bo.ni.fiˈkaɾ/ /bu.ni.fiˈka/ (v)
bonifier
  Fer bona una cosa o millorar-la.

bonior /bo.niˈo/ /bo.niˈoɾ/ /bu.niˈo/ (n, fem)
bourdonnement

bonir /boˈni/ /boˈniɾ/ /buˈni/ (v)
bourdonner

bonisme /boˈniz.me/ /boˈniz.mə/ /buˈniz.mə/ (n, masc)
bonnisme

bonista /boˈnis.ta/ /boˈnis.te/ /boˈnis.tə/ /buˈnis.tə/ (n, neut)
obligataire
  Inversor en bons.

bony (n, masc)
bosse
  Protuberància produïda en el cos per una contusió.
  Protuberància produïda en una superfície per un cop.

bonítol /boˈni.toɫ/ /buˈni.tuɫ/ (n, masc)
bonite à dos rayé

bonítol llis (n, masc)
palomète

booleà /bu.ɫeˈa/ (adj, masc)
booléen

boqueta /boˈke.ta/ /boˈkə.tə/ /buˈkɛ.tə/ (n, fem)
petite bouche

boquir /boˈki/ /boˈkiɾ/ /buˈki/ (v)
couvrir

bor (n, masc)
bore

bora /ˈbo.ɾa/ /ˈbɔ.ɾə/ (n, masc)
grotte

borbollar /bor.βoˈʎa/ /boɾ.boˈʎa/ /boɾ.boˈʎaɾ/ /boɾ.βoˈʎa/ /bur.buˈʎa/ (v)
bouillonner
  Un líquid, fer borbolls, fer bombolles en la superfície.

bord /ˈbort/ (adj, masc)
bâtard
  Nascut d'uns pares no casats.
  Branques noves d'un arbre que surten de la part de baix de la soca i no són d'aprofitament per fer fruit.
sauvage
  Arbre silvestre, que no s'ha empeltat mai i produeix fruits de poc aprofitament.

bord /ˈbort/ (n, masc)
bord
  Costat d'un vaixell.

borda /ˈbor.də/ /ˈboɾ.ða/ (n, fem)
bastingage
  (nàutica) Vora superior del costat d’una embarcació.

bordada /boɾˈða.ða/ /boɾˈða.ðə/ /burˈda.ðə/ /burˈða.ðə/ (n, fem)
bordée
  (nàutica) Camí que fa un veler entre dues virades quan navega de bolina contra vent.
aboiement
  Acció de bordar amenaçadorament.

bordadissa /boɾ.ðaˈði.sa/ /boɾ.ðəˈði.sə/ /bur.dəˈði.sə/ /bur.ðəˈði.sə/ (n, fem)
aboiements

bordar /borˈða/ /boɾˈða/ /boɾˈðaɾ/ /burˈda/ /burˈða/ (v)
aboyer

bordegàs /boɾ.ðeˈɣas/ /boɾ.ðəˈɣas/ /bur.ðəˈɣas/ (n, masc)
enfant

bordejar /bor.ðeˈʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒa/ /boɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /boɾ.ðəˈd͡ʒa/ /bur.dəˈʒa/ /bur.ðəˈʒa/ (v)
louvoyer

bordeus /boɾˈðews/ /burˈðews/ (n, masc)
bordeaux

borgonya /boɾˈɣo.ɲə/ /burˈɡo.ɲə/ /burˈɣo.ɲə/ (n, masc)
bourgogne

borinot /bo.ɾiˈnɔt/ /bu.ɾiˈnɔt/ (n, masc)
bourdon
  Insecte volador del gènere Bombus, voluminós i pelut.
casse-pied
  (figurat) Persona que no para de voltar tot xerrant i fent nosa.

borla /ˈbor.ɫə/ /ˈboɾ.ɫa/ /ˈboɾ.ɫə/ /ˈbɔr.ɫə/ (n, masc)
gland

bornar /borˈna/ /boɾˈna/ /boɾˈnaɾ/ /burˈna/ (v)
voltiger
  Girar, donar voltes d’un costat a l’altre.

borni /ˈbor.ni/ /ˈbɔr.ni/ (adj, masc)
borgne

borradura /bo.raˈðu.ɾa/ /bu.rəˈðu.ɾə/ (n, fem)
rougeur

borratja /boˈra.d͡ʒa/ /boˈra.d͡ʒə/ /buˈra.d͡ʒə/ (n, fem)
bourrache

borratxera /bo.raˈt͡ʃe.ɾa/ /bo.rəˈt͡ʃe.ɾə/ /bu.rəˈt͡ʃe.ɾə/ (n, fem)
cuite
  (informal) embriaguesa

borrissol /bo.riˈsɔɫ/ /bu.riˈsɔɫ/ (n, masc)
lanugo

borronar /bo.roˈna/ /bo.roˈnaɾ/ /bu.ruˈna/ (v)
boutonner

borrufa /boˈru.fa/ /boˈru.fə/ /buˈru.fə/ (n, fem)
bourrasque de neige

borràs /boˈras/ /buˈras/ (n, masc)
bourras

borsa /ˈbor.sə/ /ˈboɾ.sa/ (n, fem)
bourse

bosc (n, masc)
forêt, bois

bosnià /boz.niˈa/ /buz.niˈa/ (n, masc)
Bosnien
  Natural de la regió de Bòsnia o de l'estat de Bòsnia i Hercegovina.
bosnien
  (només singular) Varietat estandarditzada del serbocroat a Bòsnia i Hercegovina.

bosquerol /bos.keˈɾɔɫ/ /bos.kəˈɾɔɫ/ /bus.kəˈɾɔɫ/ (adj, masc)
montagnard

bossa /ˈbo.sa/ /ˈbo.sə/ (n, fem)
sac
  Utensili amb nanses fet amb material flexible, emprat per a transportar coses de poc pes.
bosse
  (nàutica) Corda curta fermada a coberta per a subjectar per l'altre extrem un altre cap.
enclave
  (futbol americà) Zona del voltant del quarterback compresa entre la línia ofensiva i els corredors, que els atacants protegeixen al començament de cada intent per evitar que els defensors plaquin el quarterback.

bossa d'aigua calenta (n, fem)
bouillotte

bossa de golf (n, fem)
sac de golf

bossell /boˈseʎ/ /buˈseʎ/ (n, masc)
tore

bossut /boˈsut/ /buˈsut/ (adj, masc)
bosselé

bosó /boˈzo/ /buˈzo/ (n, masc)
boson

bot (n, masc)
outre
  Recipient de cuir, originalment de boc per a contenir vi.
bond
  Salt enlaire amb un impuls ràpid.
  Moviment elàstic d’un cos que en topar és llançat enlaire.
canot
  Embarcació petita sense coberta.
bot
  (informàtica) Programa informàtic dissenyat per a completar tasques d’assistència, especialment quan opera com un usuari.
môle
  Peix (Mola mola) de la família els mòlids, de color gris i textura aspra, de cos discoïdal aplanat, però que s'unfla com un globus com a sistema de defensa.
  Peix subtropical de la família dels diodòntids. (Chilomycterus reticulatus)
  (peixos) ballesta

bot a l'esquerra (n, masc)
bond à gauche

bot alt (n, masc)
dribble de débordement

bot baix (n, masc)
dribble bas

bot bombat (n, masc)
rebond vertical

bot corregut (n, masc)
haut du rebond

bot curt (n, masc)
rebond court

bot desviat (n, masc)
faux rebond

bot natural (n, masc)
rebond normal

bot recte (n, masc)
rebond droit

bota /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ /ˈbɔ.tə/ (n, fem)
botte
  Calçat alt que cobreix el peu i part de la cama fins a prop del genoll, sovint de cuiro.
manchette
  Doblec que es fa a l'extrem de la màniga.

bota de pluja (n, fem)
botte de pluie

botaló /bo.taˈɫo/ /bo.təˈɫo/ /bu.təˈɫo/ (n, masc)
flèche

botar /boˈta/ /boˈtaɾ/ /buˈta/ (v)
bondir
  (esports de pilota) Fer, la pilota o la bola, un o més moviments lliures a conseqüència d'un nombre igual d'impactes contra el camp de joc.

botavant /ˌbo.taˈvant/ /ˌbo.taˈβan/ /ˌbo.təˈvan/ /ˌbo.təˈvant/ /ˌbo.təˈβan/ (n, masc)
bute
  Instrument de què se serveixen els ferrers per aplanar el casc dels animals quan els ferren. Consisteix en una espècie de pala de ferro acerada, esmolada del cap, amb les vores del costat girades amunt, i un mànec del mateix ferro al darrere en figura de set, al qual s'hi junta altre de fusta que serveix per agafar i manejar l'instrument.

boter /boˈte/ /boˈteɾ/ /buˈte/ (n, masc)
tonnelier
  (professions) Un boter era un menestral que tenia l'ofici de fer bótes, tines, tonells, etc., destinats a contenir líquids, especialment vi, oli, o pesca salada.

boterut /bo.teˈɾut/ /bo.təˈɾut/ /bu.təˈɾut/ (adj, masc)
bombé
  Que té forma de bot o de bóta.
trapu
  Baix i gras.

botifarra /bo.tiˈfa.rə/ /bu.tiˈfa.rə/ (n, fem)
saucisse
  (aliments) Embotit de budell gros farcit de carn de porc trinxada i adobada.
bras d'honneur
  Gest obscè de menyspreu fet doblegant el braç alçat mentre s’hi recolza la mà de l’altre braç.

botiga /boˈti.ɣa/ /boˈti.ɣə/ /buˈti.ɣa/ /buˈti.ɣə/ (n, fem)
magasin

botiguer /bo.tiˈɣe/ /bo.tiˈɣeɾ/ /bu.tiˈɣe/ (n, masc)
commerçant

botija /boˈti.d͡ʒa/ /boˈti.ʒa/ /boˈti.ʒə/ /buˈti.ʒə/ (n, fem)
cruche

botiller (n, masc)
assistant technique

botir /boˈti/ /boˈtiɾ/ /buˈti/ (v)
gonfler
  (central, septentrional) Causar tibantor a causa de l'augment de volum.
expulser
  (balear) Ser llançat amb força.

botja pudent (n, fem)
armoise blanche

botonada /bo.toˈna.ða/ /bo.toˈna.ðə/ /bu.tuˈna.ðə/ (n, fem)
boutons

botonar /bo.toˈna/ /bo.toˈnaɾ/ /bu.tuˈna/ (v)
boutonner

botoner /bo.toˈne/ /bo.toˈneɾ/ /bu.tuˈne/ (n, masc)
boutonnier

botonera /bo.toˈne.ɾa/ /bo.toˈne.ɾə/ /bu.tuˈne.ɾə/ (n, fem)
boutonnière

botre /ˈbo.tɾe/ /ˈbo.tɾə/ (v)
bondir

botulisme /bo.tuˈɫiz.me/ /bo.tuˈɫiz.mə/ /bu.tuˈɫiz.mə/ (n, masc)
botulisme

botxes /ˈbo.t͡ʃes/ /ˈbo.t͡ʃəs/ (n, fem)
boule lyonnaise

botxí /boˈt͡ʃi/ /buˈt͡ʃi/ (n, masc)
bourreau

botzina /boˈd͡zi.na/ /boˈd͡zi.nə/ /buˈd͡zi.nə/ (n, fem)
﻿botzina
  Instrument de vent de forma cònica amb embocadura usat per a fer senyals.
klaxon
  Avisador acústic, típicament d’un automòbil, que transforma l’energia en sonora i l’amplifica.

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ (adj)
botanique
  Relatiu a l'estudi de les plantes.

botànic /boˈta.nik/ /buˈta.nik/ (n, masc)
botaniste
  Persona versada en l’estudi de les plantes.

botànica /boˈta.ni.ka/ /boˈta.ni.kə/ /buˈta.ni.kə/ (n, fem)
botanique

botí /boˈti/ /buˈti/ (n, masc)
butin

botó /boˈto/ /buˈto/ (n, masc)
bouton, touche

botó de direcció (n, masc)
touche directionnelle

botó de puny (n, masc)
bouton de manchette

bou (n, masc)
bœuf, taureau
  Animal mascle de la família bòvids (Bos taurus).

boval /boˈvaɫ/ /boˈβaɫ/ /buˈvaɫ/ /buˈβaɫ/ (n)
bouverie
  Estable de bous.

boval /boˈvaɫ/ /boˈβaɫ/ /buˈvaɫ/ /buˈβaɫ/ (n, masc)
bobal
  Varietat de cep originari de la Plana d’Utiel.
  Raïm negre menut i amb els grans mitjans o grossos.

boví /boˈvi/ /boˈβi/ /buˈvi/ /buˈβi/ (adj, masc)
bovin

bowling /ˈbow.ɫiŋ/ /ˈbow.ɫiŋk/ (n, masc)
bowling, boulodrome
  (bitlles, anglicisme) Bitlles practicades sobre una pista de bowling sota sostre, en què l'element llançat amb la mà és una bola de material sintètic amb forats per als dits, que ha de rodar al llarg de tot el desplaçament.

bowling de deu (n, masc)
bowling

bowling de nou (n, masc)
jeu à neuf quilles

box del batedor (n, masc)
emplacement du batteur

box del guia (n, masc)
emplacement de l'instructeur

box del receptor (n, masc)
emplacement du receveur

boxa /ˈbok.sa/ /ˈbok.sə/ (n, fem)
boxe

boxejar /bok.seˈd͡ʒa/ /bok.seˈd͡ʒaɾ/ /bok.seˈʒa/ /bok.səˈd͡ʒa/ /buk.səˈʒa/ (v)
boxer

boà /boˈa/ /buˈa/ (n, masc)
boa

boç /ˈbos/ (n, masc)
muselière

bracejar /bɾa.seˈd͡ʒa/ /bɾa.seˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.seˈʒa/ /bɾə.səˈd͡ʒa/ /bɾə.səˈʒa/ (v)
agiter les bras
  Moure els braços, agitar-los.
brasser
  (nàutica) Estirar el cap que subjecta les vares per fer girar les veles.
écarter les bras
  (pilota basca) Separar els braços del cos en entrar a la pilota.

bradicàrdia /bɾa.ðiˈkaɾ.ði.a/ (n, masc)
bradycardie

bradilèxia /ˌbɾa.ðiˈɫɛk.si.a/ /ˌbɾa.ðiˈɫɛk.si.ə/ (n, fem)
bradylexie

braga /ˈbɾa.ɣa/ /ˈbɾa.ɣə/ (n, fem)
brayer

braguer /bɾaˈɣe/ /bɾaˈɣeɾ/ /bɾəˈɣe/ (n, masc)
mamelle

bragueta /bɾaˈɣe.ta/ /bɾəˈɣə.tə/ /bɾəˈɣɛ.tə/ (n, fem)
brayette
  Obertura de davant dels pantalons.

bram /ˈbɾam/ (n, masc)
braiment, rugissement
  Crit de l'ase, del lleó.
hurlement
  Crit molt fort.

bramar /bɾaˈma/ /bɾaˈmaɾ/ /bɾəˈma/ (v)
braire, rugir
  Cridar, certs animals com l'ase i el lleó.
hurler
  Parlar amb grans crits les persones.
rugir
  Fer soroll una tempesta, la mar.

bramul /bɾaˈmuɫ/ /bɾəˈmuɫ/ (n, masc)
beuglement
  Crit del bou, de la vaca, de l’elefant.
rugissement
  Soroll fort de vent, de tempesta, de la mar.

bramular /bɾa.muˈɫa/ /bɾa.muˈɫaɾ/ (v)
meugler
  Fer crits el bou, la vaca.
mugir
  Bramar intensament una tempesta, la mar.

branca /ˈbɾaŋ.ka/ (n, fem)
branche
  Divisió del tronc d'un arbre.

brancal /bɾaŋˈkaɫ/ /bɾəŋˈkaɫ/ (n, masc)
jambage
  Conjunt de pedres sobreposades que envolten finestres i portes.

brancar /bɾaŋˈka/ /bɾaŋˈkaɾ/ /bɾəŋˈka/ (v)
ramifier
  (intransitiu) Treure un arbre les branques.
  (transitiu) Fer ramificacions d’una canalització amb tubs secundaris.

brancatge /bɾaŋˈka.d͡ʒe/ (n, masc)
branchage

branda /ˈbɾan.da/ /ˈbɾan.də/ (n, fem)
branle

brandada /bɾanˈda.ða/ /bɾənˈda.ðə/ (n, fem)
brandade
  Plat amb consistència de puré preparat amb bacallà esmicolat.

brandar /bɾanˈda/ /bɾanˈdaɾ/ /bɾənˈda/ (v)
brandir
  (transitiu) Amenaçar movent una arma o altra cosa contundent que es porta agafada.
sonner
  (transitiu) Fer sonar una campana movent-la de forma oscil·latòria.
branler
  (intransitiu) Moure’s repetidament d'un costat a l'altre amb moviment oscil·latori.

branquilló /bɾaŋ.kiˈʎo/ (n, masc)
brindille

brasa /ˈbɾa.za/ /ˈbɾa.zə/ (n, fem)
braise

brasejar /bɾa.zeˈd͡ʒa/ /bɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /bɾa.zeˈʒa/ /bɾə.zəˈd͡ʒa/ /bɾə.zəˈʒa/ (v)
brasiller
  (transitiu) Passar un aliment per les brases.

brau (adj, masc)
courageux
  Valent davant el perill.

bravament /ˌbɾa.vaˈment/ /ˌbɾa.vəˈmen/ /ˌbɾa.vəˈment/ /ˌbɾa.βaˈmen/ /ˌbɾa.βəˈmen/ (adv)
bravement

bravo /ˈbɾa.vo/ /ˈbɾa.vu/ /ˈbɾa.βo/ /ˈbɾa.βu/ (Interjection)
bravo

braç (n, masc)
bras
  (anatomia) Extremitat superior del cos.
aune
  Unitat de longitud, el doble d'un colze.

braç executor (n, masc)
bras lanceur

braçat /bɾaˈsat/ /bɾəˈsat/ (n, masc)
brasée
  Quantitat de llenya o similar que es pot agafar amb els braços.

braó /bɾaˈo/ /bɾəˈo/ (n, masc)
épaule
  En els quadrúpedes, part final de la cuixa o de l’espatlla.

brea /ˈbɾe.a/ /ˈbɾe.ə/ (n, fem)
poix
  Resina obtinguda de la destil·lació de la fusta de les coníferes, emprada en medicina com a antisèptic.
  Substància negra emprada per impermeabilitzar els vaixells de fusta.

brega /ˈbɾe.ɣa/ /ˈbɾə.ɣə/ /ˈbɾɛ.ɣə/ (n, fem)
badiner, chicaner, mélée
  Disputa, lluita per obtenir alguna cosa.
badinage, badiner, chicaner
  Bulla, tabola que es fa per a celebrar alguna cosa.

bregar /bɾeˈɣa/ /bɾeˈɣaɾ/ /bɾəˈɣa/ (v)
lutter
  (intransitiu) Lluitar per la possessió d'alguna cosa.
broyer
  (transitiu) Trencar el cànem o lli per treure'n el fil.

breguejar /bɾe.ɣeˈd͡ʒa/ /bɾe.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /bɾe.ɣeˈʒa/ /bɾə.ɣəˈd͡ʒa/ /bɾə.ɣəˈʒa/ (v)
chamailler

brema /ˈbɾe.ma/ /ˈbɾə.mə/ /ˈbɾɛ.mə/ (n, fem)
brème
  Espècie de peix de la família dels ciprínids (Abramis brama).

brenya (n, fem)
terrain

bresca /ˈbɾes.ka/ /ˈbɾəs.kə/ /ˈbɾɛs.kə/ (n, fem)
rayon, rayon de miel

bressar /bɾeˈsa/ /bɾeˈsaɾ/ /bɾəˈsa/ (v)
bercer

bressol /bɾeˈsɔɫ/ (n, masc)
berceau
  (central, septentrional, alguerès) Llit per un bebè, generalment amb capacitat de ser gronxat.

bretxa /ˈbɾe.t͡ʃa/ /ˈbɾe.t͡ʃə/ (n, fem)
brèche
  Obertura feta en una muralla per l’artilleria.
  Massa rocosa de fragments de cairells units per un ciment natural.
écart
  (castellanisme) fractura, divisió, escletxa (diferència entre dos valors socials)

bretó (adj, masc)
breton
  Relatiu a la Bretanya, als seus habitants o a la seva llengua.

bretó (n, masc)
breton
  Natural de la Bretanya.
  (masculí singular) Llengua cèltica originària de la Bretanya.

breu /ˈbɾew/ (adj)
bref
  De durada curta.

breu /ˈbɾew/ (n, masc)
bref
  Document oficial i concís que tracta generalment d’afers administratius o un rescripte.

breument /ˌbɾewˈmen/ /ˌbɾewˈment/ (adv)
brièvement

brevetat /bɾe.veˈtat/ /bɾe.βeˈtat/ /bɾə.vəˈtat/ /bɾə.βəˈtat/ (n, fem)
brièveté
  Curta extensió o duració.

brial /bɾiˈaɫ/ (n, masc)
bliaut
  (històric) Vestit femení de tela fina des de la cintura fins als peus.

bricbarca /bɾiɡˈbar.kə/ /bɾiɡˈbaɾ.ka/ (n)
barque

bricolar /bɾi.koˈɫa/ /bɾi.koˈɫaɾ/ /bɾi.kuˈɫa/ (v)
bricoler

bricolatge /bɾi.koˈla.d͡ʒe/ /bɾi.kuˈɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
bricolage

brida /ˈbɾi.ða/ /ˈbɾi.ðə/ (n, fem)
bride
  Peça de ferro que es posa a la boca del cavall, a la qual es lliguen les regnes per governar-lo.
  Element de metall o plàstic resistent que serveix per lligar i immobilitzar dues coses.
  (pilota basca) Tira de cuir sobresortint del guant d'una cesta, que serveix per a lligar-hi la cinta.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ (adj)
brillant
  Que brilla.

brillant /bɾiˈʎan/ /bɾiˈʎant/ (n, masc)
brillant
  Diamant tallat en facetes per sobre i per sota.

brillantment /bɾiˌʎamˈmen/ /bɾiˌʎamˈment/ (adv)
brillamment

brillar /bɾilˈla/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎa/ /bɾiˈʎaɾ/ (v)
briller

brindar /bɾinˈda/ /bɾinˈdaɾ/ (v)
trinquer
  Beure a la salut d'algú.
offrir
  Oferir alguna cosa voluntàriament.
inviter
  (mallorquí, menorquí) Excitar o convidar a gaudir-ne.

brindis (n, masc)
toast

brisa /ˈbɾi.za/ /ˈbɾi.zə/ (n, fem)
brise
  Tipus de vent suau que es produeix al litoral a causa dels diferencials de temperatura, normalment al matí i a l'horabaixa.

brisa de mar (n, fem)
brise de mer

brisa de terra (n, fem)
brise de terre

brisar /bɾiˈza/ /bɾiˈzaɾ/ (v)
briser

briós /bɾiˈos/ (adj, masc)
énergique

broc /ˈbɾɔk/ (n, masc)
goulot
  El coll estret que tenen algunes eines, com garrafes, ampolles, etc.
bec
  Espècie de canal en figura de bec que acostumen a tenir els gerros, gerres, pitxers, alambins, setrills i altres eines per què el líquid que contenen surti amb més facilitat i suavitat.
lamperon
  El canó o canaleta on es posa el ble per il·luminar en la llumenera i altres trastos semblants.
dévoiement, tuyau
  El canó dels candelers on s'introdueix la candela.
bobéche
  Peça rodona de llauna, cristall o altra matèria que es posa a la boca dels candelers per recollir les cendres que cauen i la cera o seu que es fon.

broca /ˈbɾɔ.ka/ /ˈbɾɔ.kɔ/ /ˈbɾɔ.kə/ (n, fem)
foret
  Barra cilíndrica amb un cap tallant giratori que s’usa amb una eina per a foradar.

brocat /bɾoˈkat/ /bɾuˈkat/ (n, masc)
brocart
  Teixit de seda amb ornaments, especialment d’or o d’argent.

brodar /bɾoˈða/ /bɾoˈðaɾ/ /bɾuˈða/ (v)
broder

brodat /bɾoˈðat/ /bɾuˈðat/ (n, masc)
broderie

brogir /bɾoˈd͡ʒi/ /bɾoˈd͡ʒiɾ/ /bɾoˈʒi/ /bɾuˈʒi/ (v)
gronder

broida /ˈbɾɔj.ða/ /ˈbɾɔj.ðɔ/ /ˈbɾɔj.ðə/ (n, fem)
aurone

brollador /bɾo.ʎaˈðo/ /bɾo.ʎaˈðoɾ/ /bɾo.ʎəˈðo/ /bɾu.ʎəˈðo/ (n, masc)
source

brollar /bɾoˈʎa/ /bɾoˈʎaɾ/ /bɾuˈʎa/ (v)
jaillir
  L’aigua, sortir impetuosament de terra, d’una font.

brom (n, masc)
brome

broma /ˈbɾo.ma/ (n, fem)
brume
  Boira poc espessa.
taret
  Mol·lusc marí lamel·libranqui (Teredo navalis).
plaisanterie
  Mentida, entremaliadura o joc fet per divertir-se, usualment a costa dels altres.

bromadora /bɾo.maˈðo.ɾa/ /bɾo.məˈðo.ɾə/ /bɾu.məˈðo.ɾə/ (n, fem)
écumoire

bromeig /bɾoˈmet͡ʃ/ /bɾoˈmət͡ʃ/ /bɾuˈmɛt͡ʃ/ (n, masc)
brumasse

bromejar /bɾo.meˈd͡ʒa/ /bɾo.meˈd͡ʒaɾ/ /bɾo.meˈʒa/ /bɾo.məˈd͡ʒa/ /bɾu.məˈʒa/ (v)
plaisanter, blaguer

bromista /bɾoˈmis.ta/ /bɾoˈmis.te/ /bɾoˈmis.tə/ /bɾuˈmis.tə/ (adj)
farceur

bromista /bɾoˈmis.ta/ /bɾoˈmis.te/ /bɾoˈmis.tə/ /bɾuˈmis.tə/ (n, neut)
blagueur

broncodilatador /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫa.taˈðo/ /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫa.taˈðoɾ/ /ˌbɾoŋ.ko.ði.ɫə.təˈðo/ /ˌbɾoŋ.ku.ði.ɫə.təˈðo/ (n, masc)
bronchodilatateur
  Medicament que dilata i relaxa els bronquis. Normalment se l'utilitza per combatre l'asma.

bronqui /ˈbɾɔŋ.ki/ (n, masc)
bronche

bronquial /bɾoŋ.kiˈaɫ/ /bɾuŋ.kiˈaɫ/ (adj)
bronchique

bronquina /bɾoŋˈki.na/ /bɾoŋˈki.nə/ /bɾuŋˈki.nə/ (n, fem)
rixe

bronquiolitis /bɾoŋ.ki.oˈɫi.tis/ /bɾuŋ.ki.uˈɫi.tis/ (n, fem)
bronchiolite

bronquitis /bɾoŋˈki.tis/ /bɾuŋˈki.tis/ (n, fem)
bronchite

bronquíol /bɾoŋˈki.oɫ/ /bɾuŋˈki.uɫ/ (n, masc)
bronchiole

bronze /ˈbɾon.zə/ (n, masc)
bronze, airain

bronzejar /bɾon.zeˈd͡ʒa/ /bɾon.zeˈd͡ʒaɾ/ /bɾon.zeˈʒa/ /bɾon.zəˈd͡ʒa/ /bɾun.zəˈʒa/ (v)
bronzer
  Fer que alguna cosa sembli de bronze.
  Fer la pell més morena.

brossa /ˈbɾo.sə/ /ˈbɾɔ.sa/ /ˈbɾɔ.sɔ/ /ˈbɾɔ.sə/ (n, fem)
broussaille
  Restes vegetals escampades que s’acumulen en un lloc.
vent
  Palla, informació sobrera, sense utilitat.
débris
  Partícula despresa.

brossar /bɾoˈsa/ /bɾoˈsaɾ/ /bɾuˈsa/ (v)
brosser
  Polir amb una brossa.

brosta /ˈbɾos.ta/ /ˈbɾos.tə/ /ˈbɾɔs.ta/ /ˈbɾɔs.tə/ (n, fem)
brindille
  Conjunt de brots més tendres d’un arbre o d’un arbust.

brostada /bɾosˈta.ða/ /bɾosˈta.ðə/ /bɾusˈta.ðə/ (n, fem)
pousse

brostar /bɾosˈta/ /bɾosˈtaɾ/ /bɾusˈta/ (v)
pousser

brostejar /bɾos.teˈd͡ʒa/ /bɾos.teˈd͡ʒaɾ/ /bɾos.teˈʒa/ /bɾos.təˈd͡ʒa/ /bɾus.təˈʒa/ (v)
brouter
  El bestiar, menjar brosta del camp.

brot /ˈbɾot/ (n, masc)
﻿déclenchement
  (figuradament, epidemiologia, sociologia) Increment de casos d'una malaltia o succés mèdic per sobre de la freqüència esperada o inici d'un fenomen social potencialment nociu.

brotar /bɾoˈta/ /bɾoˈtaɾ/ /bɾuˈta/ (v)
germer

brou /ˈbɾɔw/ (n, masc)
bouillon

brou bordelès (n, masc)
bouillie bordelaise

bru /ˈbɾu/ (adj, masc)
brun
  Color fosc proper al negre amb matisos rogencs, especialment en pelatges.

bruc (n, masc)
bruyère

bruixa /ˈbɾu.ʃa/ /ˈbɾuj.ʃa/ (n, fem)
sorcière
  Dona que practica bruixeria.
cardine à quatre taches
  (peixos) Peix pla que habita el fons marítim i s'amaga entre la sorra (Lepidorhombus boscii).
cardine
  (peixos) Peix que es diferencia de l'anterior per ser de pell més clara i mida menor (Lepidorhombus whiffiagonis).
arnoglosse de Thor
  (peixos) Peix teleosti de la família dels bòtids i de l'ordre dels pleuronectiformes (Arnoglossus thori).

bruixeria /bɾu.ʃeˈɾi.a/ /bɾu.ʃəˈɾi.ə/ /bɾuj.ʃeˈɾi.a/ (n, fem)
sorcellerie

brumari /bɾuˈma.ɾi/ (n, masc)
brumaire

brunyir /bɾuˈɲi/ /bɾuˈɲiɾ/ (v)
brunir

brunzir /bɾunˈzi/ /bɾunˈziɾ/ (v)
bourdonner

bruscament /ˌbɾus.kaˈmen/ /ˌbɾus.kaˈment/ /ˌbɾus.kəˈmen/ /ˌbɾus.kəˈment/ (adv)
abruptement

brusir /bɾuˈzi/ /bɾuˈziɾ/ (v)
brunir
  Polir les vores de vidre tallades amb el diamant.

brussel·lès /bɾu.seɫˈɫes/ /bɾu.seˈɫes/ /bɾu.səɫˈɫəs/ /bɾu.səɫˈɫɛs/ /bɾu.səˈɫɛs/ (adj, masc)
bruxellois

brut (adj, masc)
sale
  Que té brutícia, pols o taques, poc net o polit.
  Obscè en l'expressió o el parlar.

brut (adv)
sale
  Amb brutícia.

brutal /bɾuˈtaɫ/ (adj)
brutal
  Propi de les bèsties, d’animals irracionals.

brutalment /bɾuˌtaɫˈmen/ /bɾuˌtaɫˈment/ (adv)
brutalement

brutícia /bɾuˈti.si.a/ /bɾuˈti.si.ə/ (n, fem)
saleté

brètol /ˈbɾɛ.toɫ/ /ˈbɾɛ.tuɫ/ (adj, masc)
casseur

bròfegament /ˌbɾɔ.fe.ɣaˈmen/ /ˌbɾɔ.fe.ɣaˈment/ /ˌbɾɔ.fə.ɣəˈmen/ /ˌbɾɔ.fə.ɣəˈment/ (adv)
sévèrement

bua /ˈbu.a/ /ˈbu.ə/ (n, fem)
buba
  Gra purulent en la superfície de la pell.

bub-bub (Interjection)
ouah

bubó /buˈβo/ (n, masc)
bubon

buc /ˈbuk/ (n, masc)
coque
  (nàutica) Cos principal del vaixell llevat del motor i de tot el que es troba per sobre de coberta i en especial de l'arboradura.
cage
  (construcció) Conjunt de parets que fan de suport a una escala.

bucle /ˈbu.kɫe/ (n, masc)
boucle

bucle de joc (n, masc)
boucle de jeu

bucòlic (adj, masc)
bucolique

budell (n, masc)
intestin

bufanda /buˈfan.da/ (n, fem)
écharpe

bufar /buˈfa/ /buˈfaɾ/ (v)
souffler
  (intransitiu) Expulsar aire per la boca fent força amb els llavis mig closos.
  (transitiu) Dirigir l’aire expulsat amb força de la boca sobre alguna cosa.

bufar i fer ampolles (idiom)
c'est du gâteau

bufet /buˈfet/ /buˈfət/ /buˈfɛt/ (n, masc)
buffet
  Moble per a desar el parament de taula del menjador.
  Taula assortida de menjar i begudes preparada per a servir-se’n.
bureau
  Despatx d’advocats.

bufeta /buˈfe.ta/ /buˈfə.tə/ /buˈfɛ.tə/ (n, fem)
vessie
  (anatomia) Cavitat membranosa que rep un líquid o gas de l'organisme.
  bufeta urinària
  (menorquí) butllofa

bufetada /bu.feˈta.ða/ /bu.fəˈta.ðə/ (n, fem)
gifle, claque

bufetejar /bu.fe.teˈd͡ʒa/ /bu.fe.teˈd͡ʒaɾ/ /bu.fe.teˈʒa/ /bu.fə.təˈd͡ʒa/ /bu.fə.təˈʒa/ (v)
gifler

bufó /buˈfo/ (adj, masc)
mignon

bufó /buˈfo/ (n, masc)
bouffon

bugada /buˈɣa.ða/ /buˈɣa.ðə/ (n, fem)
lessive

bugader /bu.ɣaˈðe/ /bu.ɣaˈðeɾ/ /bu.ɣəˈðe/ (n, masc)
basin
  Recipient per fer la bugada.
blanchisseur
  Persona que treballa rentant la roba dels altres.

bugia /buˈd͡ʒi.a/ /buˈʒi.a/ /buˈʒi.ə/ (n, fem)
bougie

buglossa /buˈɣɫɔ.sa/ /buˈɣɫɔ.sɔ/ /buˈɣɫɔ.sə/ (n, fem)
buglosse

buidar /bujˈða/ /bujˈðaɾ/ /bwiˈða/ (v)
vider

buina /ˈbuj.na/ /ˈbuj.nə/ /ˈbwi.na/ (n, fem)
bouse

buirac /bujˈɾak/ /bwiˈɾak/ (n, masc)
carquois
  Caixa ampla per dalt i estreta per baix dins de la qual es porten fletxes, sagetes o dards.
pelote
  Coixinet on els sastres claven les agulles de cosir.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ (adj, masc)
vide
  Dit d'un objecte que no conté res visible.

buit /ˈbujt/ /ˈbwit/ (n, masc)
vide, vacuum
  (física) Absència de matèria.

buixardar /bu.ʃaɾˈða/ /bu.ʃərˈda/ /buj.ʃarˈða/ /buj.ʃaɾˈðaɾ/ (v)
boucharder

bulb /ˈbuɫp/ (n, masc)
bulbe

bulbós /buɫˈβos/ (adj, masc)
bulbeux

bulliciosament /bu.ʎi.siˌo.zaˈmen/ /bu.ʎi.siˌo.zaˈment/ /bu.ʎi.siˌo.zəˈmen/ /bu.ʎi.siˌo.zəˈment/ (adv)
turbulemment

bullir /buˈʎi/ /buˈʎiɾ/ (v)
bouillir

bulímia /buˈɫi.mi.a/ /buˈɫi.mi.ə/ (n, fem)
boulimie

bulímia nerviosa (n, fem)
boulimie mentale

bum-bum /ˌbumˈbum/ (n, masc)
bourdonnement

bunyol /buˈɲɔɫ/ (n, masc)
beignet
  Massa de forma rodona irregular, feta de pasta fregida de farina batuda i barrejada amb altres ingredients.

burca /ˈbur.kə/ /ˈbuɾ.ka/ (n, fem)
burqa

burell /buˈɾeʎ/ (adj, masc)
souris

burg /ˈburk/ (n, masc)
bourg

burgesia /bur.ʒəˈzi.ə/ /buɾ.d͡ʒeˈzi.a/ (n, fem)
bourgeoisie

burgmestre /burɡˈmɛs.tɾə/ /buɾɡˈmes.tɾe/ /buɾɡˈməs.tɾə/ (n, masc)
bourgmestre

buriat /bu.ɾiˈat/ (n, masc)
buriate
  (només singular) Llengua mongòlica originària de Buriàtia (Rússia).

burilla /buˈɾi.ʎa/ /buˈɾi.ʎə/ (n, fem)
mégot

burja /ˈbur.ʒə/ /ˈbuɾ.d͡ʒa/ (n, fem)
perche pour démascler

burjar /burˈd͡ʒa/ /burˈʒa/ /buɾˈd͡ʒa/ /buɾˈd͡ʒaɾ/ (v)
démascler

burla /ˈbur.ɫə/ /ˈbuɾ.ɫa/ (n, fem)
moquerie
  Acció de burlar-se

burlar-se /bur.ɫərˈsə/ /buɾˈɫaɾ.se/ /buɾˈɫaɾ.sə/ (v)
narguer

burlesc /burˈɫɛsk/ /buɾˈɫesk/ (adj, masc)
burlesque

burlescament /burˌɫes.kaˈmen/ /burˌɫɛs.kəˈmen/ /buɾˌɫes.kaˈmen/ /buɾˌɫes.kaˈment/ /buɾˌɫɛs.kəˈment/ (adv)
burlesquement

burocratitzar /bu.ɾo.kɾa.tiˈd͡za/ /bu.ɾo.kɾa.tiˈza/ /bu.ɾo.kɾa.tiˈzaɾ/ /bu.ɾo.kɾə.tiˈd͡za/ /bu.ɾu.kɾə.tiˈd͡za/ (v)
bureaucratiser

burocràcia /bu.ɾoˈkɾa.si.a/ /bu.ɾoˈkɾa.si.ə/ /bu.ɾuˈkɾa.si.ə/ (n, fem)
bureaucratie

burofax /bu.ɾoˈfaks/ (n, masc)
bureaufax
  Oficina de correus que ofereix el servei de transferència de documents a través fax.

burquini /burˈki.ni/ (n, masc)
burkini

burra /ˈbu.rə/ (n, fem)
sar à grosses lèvres
  Peix de la família dels espàrids, de musell cònic i llavis gruixuts, de color gris amb franges amples i fosques (Diplodus cervinus).

burret /buˈret/ /buˈrət/ /buˈrɛt/ (n, masc)
gobie ensanglanté
  Peix de la família dels gòbids de cos cilíndric i allargat, de color entre marró i vermell amb taques fosques i clares (Gobius cruentatus).
gobie à quatre taches
  Peix de la família dels gòbids de clima subtropical i demersal que viu fins als 333 m de fondària (Deltentosteus quadrimaculatus).

burro /ˈbu.ro/ /ˈbu.ru/ (n, masc)
gobie
  (peixos) Peix de la família dels gòbids de cap i ulls grossos, de color fosc (Gobius niger).

burro marí (n, masc)
hippocampe

burro roquer (n, masc)
gobie céphalote

burxa /ˈbur.ʃə/ /ˈbuɾ.t͡ʃa/ (n, fem)
tisonnier
  Instrument de ferro per a remenar el foc.

burxa /ˈbur.ʃə/ /ˈbuɾ.t͡ʃa/ (n, neut)
provocateur
  Persona donada a burxar, a provocar i molestar.

burxar /burˈt͡ʃa/ /burˈʃa/ /buɾˈt͡ʃa/ /buɾˈt͡ʃaɾ/ (v)
piquer, taquiner
  Punxar amb insistència amb un objecte punxegut.
tisonner
  Remenar el foc, les brases, amb un instrument.
fourrager
  Insistir contínuament per aconseguir una finalitat.
taquiner
  Provocar amb insistència de forma molesta.

burí /buˈɾi/ (n, masc)
burin

bus (n, masc)
bus
  En electrònica digital, part d'un circuit per on es transfereixen dades o senyals.

bus (n, neut)
scaphandrier
  Persona que realitza treballs submergit o caminant per baix del mar.

bus a peu (n, masc)
pédibus

busca /ˈbus.ka/ /ˈbus.kə/ (n, fem)
aiguille
  Cadascun dels palets indicadors de l'hora en un rellotge de sol o mecànic.

buscall /busˈkaj/ /busˈkaʎ/ (n, masc)
bûche

buscar les pessigolles (v)
provoquer

buscar tres peus al gat (v)
chercher midi à quatorze heures

busseig /buˈset͡ʃ/ /buˈsət͡ʃ/ /buˈsɛt͡ʃ/ (n, masc)
plongée sous-marine

bust /ˈbust/ (n, masc)
buste

bustrofèdon /bus.tɾoˈfɛ.ðon/ /bus.tɾuˈfɛ.ðun/ (n, masc)
boustrophédon

butaca /buˈta.ka/ /buˈta.kə/ (n, fem)
fauteuil

butlla /ˈbuɫ.ɫa/ /ˈbuɫ.ɫə/ /ˈbuʎ.ʎa/ /ˈbuʎ.ʎə/ (n, fem)
bulle
  Missiva o document oficial emès pel Papa.

butlletí /bu.ʎeˈti/ /buɫ.ɫəˈti/ /buʎ.ʎeˈti/ /buʎ.ʎəˈti/ (n, masc)
bulletin

butlletí de notes (n, masc)
bulletin de notes

butllofa /buʎˈʎɔ.fa/ /buʎˈʎɔ.fə/ /buˈʎɔ.fa/ /buˈʎɔ.fɔ/ /buˈʎɔ.fə/ (n, fem)
cloque

butxaca /buˈd͡ʒa.ka/ /buˈt͡ʃa.ka/ (n, fem)
poche
  Bosseta o cavitat d’una peça de vestir per a petits objectes personals.
ventre pongiste
  (tennis de taula) Espai pròxim al mateix cos en què un jugador efectua el pas d'un cop de dreta a un cop de revés o viceversa, dintre el qual és especialment difícil tornar la pilota.

butza /ˈbu.d͡za/ /ˈbud.zə/ (n, fem)
triperie

byte /ˈbajt/ (n, masc)
byte

bàcul /ˈba.kuɫ/ (n, masc)
crosse

bàdminton (n, masc)
badminton

bàlsam /ˈbaɫ.sam/ /ˈbaɫ.səm/ (n, masc)
baume

bàltic /ˈbaɫ.tik/ (adj, masc)
baltique

bàndol /ˈban.doɫ/ /ˈban.duɫ/ (n, masc)
parti

bàrbar /ˈbar.bər/ /ˈbaɾ.baɾ/ (n, masc)
barbare

bàrbarament /ˌbar.bə.ɾəˈmen/ /ˌbar.βa.ɾaˈmen/ /ˌbaɾ.ba.ɾaˈment/ /ˌbaɾ.bə.ɾəˈment/ /ˌbaɾ.βa.ɾaˈmen/ (adv)
barbarement

bàscula /ˈbas.ku.ɫa/ /ˈbas.ku.ɫə/ (n, fem)
bascule

bàsic /ˈba.zik/ (adj, masc)
basique

bàsquet nul (n, masc)
panier annulé

bèl·lic /ˈbɛ.ɫik/ /ˈbɛɫ.ɫik/ (adj, masc)
armé
  Relacionat amb la guerra

bèrix /ˈbɛ.ɾiks/ (n, masc)
béryx commun

bèstia /ˈbes.ti.a/ /ˈbes.ti.ə/ /ˈbɛs.ti.a/ /ˈbɛs.ti/ (n, fem)
bête

bètel /ˈbɛ.teɫ/ /ˈbɛ.təɫ/ (n, masc)
bétel

bé (adv)
bien
  Correcte, fet de bona manera.

bé privat (n, masc)
bien privé

bé públic (n, masc)
bien public

bíblic /ˈbi.βɫik/ (adj, masc)
biblique
  Relatiu o pertanyent a la Bíblia

bòbila /ˈbɔ.bi.ɫa/ /ˈbɔ.βi.ɫə/ (n, fem)
tuilerie

bòbing /ˈbɔ.biŋ/ (n, masc)
bobbing

bòer /ˈbɔ.eɾ/ /ˈbɔ.ər/ (n, neut)
Boer

bòfia /ˈbɔ.fi.a/ /ˈbɔ.fi.ə/ (n, fem)
trou
  Cavitat que es produeix en esfondrar-se la part que la cobria un buit o pel moviment de terres.
flicaille
  (argot) Cos de policia.

bòlid /ˈbɔ.ɫit/ (n, masc)
bolide
  Meteor molt lluminós degut a la seva massa i velocitat.
  Automòbil de curses de velocitat.

bòxer /ˈbɔk.seɾ/ /ˈbɔk.sər/ (n, masc)
boxer

bóta /ˈbo.ta/ /ˈbo.tə/ (n, fem)
cuve
  Recipient de fusta que serveix per posar vi, oli i altres licors, format per diverses dogues de fusta unides per mitjà dels cèrcols que l'abracen, i una mica més amples del centre a fi que facin panxa, amb una fusta rodona que tapa a cada cap.
outre
  Bot petit de cuir amb un broquet de fusta a la punta que serveix per posar-hi vi i beure a galet.
barrique
  Embarcació destinada a transportar mercaderies, particularment per mar.
  Persona molt grossa i amb molta panxa; o petit, gruixut i rodó.

búbal /ˈbu.baɫ/ /ˈbu.βəɫ/ (n, masc)
bubale

búfal /ˈbu.faɫ/ (n, masc)
buffle

búlgar (n, masc)
Bulgare, bulgare
  Natural de Bulgària.
bulgare
  (masculí singular) Llengua indoeuropea parlada a la Bulgària.

búnquer /ˈbuŋ.keɾ/ /ˈbuŋ.kər/ (n, masc)
bunker
  Edifici amb parets molt sòlides, que està poc aixecat del terra i en part o totalment soterrat, destinat a resistir l'atac de l'enemic amb bombardeigs d'artilleria o d'aviació o explosius.
  (golf) Obstacle situat en el recorregut d'un camp de golf que està constituït per una cavitat natural o artificial coberta d'arena.

bústia /ˈbus.ti.a/ /ˈbus.ti.ə/ (n, fem)
boite aux lettres

ca (n, fem)
ka
  Nom de l'onzena lletra de l'alfabet català ("k K").

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ (adj)
juste
  Ajustat a pes o mida; perfecte, complet.

cabal /kaˈbaɫ/ /kəˈβaɫ/ (n, masc)
biens
  Hisenda, béns de qualsevol espècie.
pécule
  La hisenda o capital que el pare o el senyor permet al fill o a l'esclau per a son ús i comerç.

cabaler /ka.baˈɫeɾ/ /ka.βaˈɫe/ /kə.βəˈɫe/ (n, masc)
cadet

cabalísticament /ka.baˌɫis.ti.kaˈment/ /ka.βaˌɫis.ti.kaˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈmen/ /kə.bəˌɫis.ti.kəˈment/ /kə.βəˌɫis.ti.kəˈmen/ (adv)
cabalistiquement

cabana /kaˈba.na/ /kəˈβa.nə/ (n, fem)
cabane

cabanyar /ka.baˈɲaɾ/ /ka.βaˈɲa/ /kə.βəˈɲa/ (n, masc)
cabanes

cabaret /ka.baˈɾet/ /kə.bəˈɾət/ /kə.bəˈɾɛt/ /kə.βəˈɾɛt/ (n, masc)
cabaret

cabasset /ka.baˈset/ /kə.bəˈsət/ /kə.bəˈsɛt/ /kə.βəˈsɛt/ (n, masc)
cabasset
  (històric) Casc de l’armadura sense careta, a vegades amb bavera.

cabdalment /kabˌdaɫˈmen/ /kabˌdaɫˈment/ /kəbˌdaɫˈmen/ /kəbˌdaɫˈment/ (adv)
principalement

cabdell /kabˈdeʎ/ /kəbˈdeʎ/ (n, masc)
pelote
  Bola de fil enrotllat.

cabell /kaˈbeʎ/ /kəˈbəʎ/ /kəˈbɛj/ /kəˈβɛʎ/ (n, masc)
cheveux
  Pèl del cap.

cabell d'àngel (n, masc)
cheveux d'ange

cabellera /ka.beˈʎe.ɾa/ /kə.bəˈje.ɾə/ /kə.bəˈʎe.ɾə/ /kə.βəˈʎe.ɾə/ (n, fem)
chevelure
  Conjunt de cabells d’una persona.
  Núvol brillant que envolta un cometa.

cabellut /ka.beˈʎut/ /kə.bəˈjut/ /kə.bəˈʎut/ (adj, masc)
chevelu

cabernet franc (n, masc)
cabernet franc

cabernet sauvignon (n, masc)
cabernet sauvignon

cabestre /kaˈbes.tɾe/ /kəˈbəs.tɾə/ /kəˈbɛs.tɾə/ /kəˈβɛs.tɾə/ (n, masc)
chevêtre

cabeçuda /ka.beˈsu.ða/ /kə.βəˈsu.ðə/ (n, fem)
prêtre

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ (adj, masc)
kabyle
  Referit a la regió algeriana de Cabília, als seus habitants o la seva llengua.

cabilenc /ka.biˈɫeŋk/ /ka.βiˈɫeŋ/ /kə.biˈɫəŋk/ /kə.biˈɫɛŋk/ (n, masc)
Kabyle
  Persona del poble amazic de la regió de Cabília.
kabyle
  (invariable) Variant de l'amazic parlat a Cabília, al litoral nord-est d’Algèria.

cabina /kaˈbi.na/ /kəˈβi.nə/ (n, fem)
cabine

cabirol /ka.biˈɾɔɫ/ /kə.βiˈɾɔɫ/ (n, masc)
chevreuil

cabiró /ka.biˈɾo/ /kə.βiˈɾo/ (n, masc)
sapine
  Biga de grandària mitjana, entre la jàssena i el llistó, utilitzada per formar l'estructura de la teulada d'un mas. Tradicionalment de 16 peus de llarg, 9 dits d'amplada, i 7 de cantó.

cablar /kabˈbɫa/ /kaˈbɫaɾ/ /kaˈβɫa/ /kəbˈbɫa/ /kəˈβɫa/ (v)
câbler

cablatge /kabˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈbɫa.d͡ʒe/ /kaˈβɫa.d͡ʒe/ /kəbˈbɫa.d͡ʒə/ /kəˈβɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
câblage

cable /ˈka.bɫe/ /ˈka.βɫe/ /ˈka.βɫə/ /ˈkab.bɫe/ /ˈkab.bɫə/ (n, masc)
câble

cable de la xarxa (n, masc)
câble du filet

cabot /kaˈbɔt/ /kəˈβɔt/ (n, masc)
gobie à joues poreuses
  Peix de la família dels gòbids de coloració marró clara amb taques més fosques (Gobius geniporus).

cabot d'escata (n, masc)
gobie à grandes écailles

cabotatge /ka.boˈta.d͡ʒe/ /kə.boˈta.d͡ʒə/ /kə.buˈta.d͡ʒə/ /kə.βuˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
cabotage

cabra /ˈka.βɾə/ (n, fem)
chèvre, bique
  Mamífer remugant que forma un gènere propi (Capra) en el que cal distingir com a més famós dels seus membres la cabra domèstica. Se les reconeix especialment per la seva habilitat en recórrer terrenys muntanyosos i per les seves característiques banyes que poden ser rectes o corbes i, fins i tot, caragolades.

cabre /ˈka.bɾe/ /ˈka.βɾə/ (v)
rentrer

cabrer /kaˈβɾe/ /kəˈβɾe/ (n, masc)
chevrier

cabridada /ka.bɾiˈða.ða/ /kə.βɾiˈða.ðə/ (n, fem)
portée

cabridar /ka.bɾiˈðaɾ/ /ka.βɾiˈða/ /kə.βɾiˈða/ (v)
chevreter

cabriol /ka.bɾiˈɔɫ/ /kə.βɾiˈɔɫ/ (n, masc)
sulky

cabriola /ka.bɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫa/ /ka.βɾiˈɔ.ɫɔ/ /kə.βɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
cabriole

cabriolar /ka.bɾi.oˈɫaɾ/ /ka.βɾi.oˈɫa/ /kə.bɾi.oˈɫa/ /kə.bɾi.uˈɫa/ /kə.βɾi.uˈɫa/ (v)
cabrioler

cabriolé /ka.bɾi.oˈɫe/ /kə.bɾi.oˈɫe/ /kə.bɾi.uˈɫe/ /kə.βɾi.uˈɫe/ (n, masc)
cabriolet

cabrit /kəˈβɾit/ (n, masc)
chevreau

cabró /kaˈbɾo/ /kəˈβɾo/ (n, masc)
salaud
  (vulgarisme) Persona amb males intencions.

cabuda /kaˈbu.ða/ /kəˈβu.ðə/ (n, fem)
capacité

cabusset /ka.buˈset/ /kə.buˈsət/ /kə.buˈsɛt/ /kə.βuˈsɛt/ (n, masc)
grèbe castagneux

cabàs /kaˈbas/ /kəˈβas/ (n, masc)
cabas

caca /ˈka.ka/ /ˈka.kə/ (n, fem)
caca
  (infantil) Excrements.

cacau /kaˈkaw/ /kəˈkaw/ (n, masc)
cacaoyer
  Arbre de la família de les esterculiàcies propi de l'Amèrica tropical (Theobroma cacao).
cacao
  Llavor del Theobroma cacao, l'ingredient principal de la xocolata.

cacauet /ka.kaˈwet/ /kə.kəˈwɛt/ (n, masc)
cacahuète, arachide

cacera /kaˈse.ɾa/ /kəˈse.ɾə/ (n, fem)
chasse
  Partida que fa una sortida de caça.

cacic /kaˈsik/ /kəˈsik/ (n, masc)
cacique

cacofonia /ka.ko.foˈni.a/ /kə.ko.foˈni.ə/ /kə.ku.fuˈni.ə/ (n, fem)
cacophonie

cactus /ˈkak.tus/ (n, masc)
cactus

cada /ˈka.ða/ /ˈka.ðə/ (adj)
chaque, tout

cadafal /ka.ðaˈfaɫ/ /kə.ðəˈfaɫ/ (n, masc)
scène
  Plataforma elevada destinada a permetre veure què s'hi esdevé.

cadarn /kaˈðaɾn/ /kəˈðarn/ (n, masc)
catharre

cadascun /ka.ðasˈkun/ (adj, masc)
chacun

cadascú /ka.ðasˈku/ /kə.ðəsˈku/ (pronoun)
chacun

cadastre /kaˈðas.tɾe/ /kəˈðas.tɾə/ (n, masc)
cadastre

cadell /kaˈðeʎ/ /kəˈðeʎ/ (n, masc)
chiot
  Cria del gos.
petit
  Cria del llop, de l’os, del lleó i d’altres feres quadrúpedes.

cadellada /ka.ðeˈʎa.ða/ /kə.ðəˈʎa.ðə/ (n, fem)
portée

cadellar /ka.ðeˈʎa/ /ka.ðeˈʎaɾ/ /kə.ðəˈʎa/ (v)
chienner
  Parir cadells, especialment la gossa, la lloba, la óssa i d’altres cànids i felins.
  Fer-se malbé les patates per l'acció dels cadells.

cadena /kaˈðe.na/ /kəˈðə.nə/ /kəˈðɛ.nə/ (n, fem)
chaîne
  Filera de moltes anelles o baules enllaçades amb unes altres pels caps, generalment de metall, com per exemple un collar, la cadena del vàter, les cadenes del cotxe per a la neu, la cadena d'una bicicleta, etc.
  (antic) Conjunt de presidiaris que anaven a complir la pena lligats un darrere de l'altre, i per extensió, la pena de presó.
esclavage
  Metafòricament, la subjecció o vincle que causa una passió vehement o una obligació.
enchaînement
  Successió, sèrie o encadenament d'esdeveniments o d'elements (per exemple, cadena hotelera, cadena de muntanyes, etc.)
station
  Conjunt d'emissores de ràdio o de televisió.

cadena de mesura (n, fem)
chaîne d'arpentage

cadernera /ka.ðeɾˈne.ɾa/ (n, fem)
chardonneret, chardonneret élégant

cadet /kaˈðet/ /kəˈðət/ /kəˈðɛt/ (n, neut)
cadet

cadi /ˈka.ði/ (n, neut)
cadi
  Jutge de causes civils al món musulmà.
caddie
  (golf) Persona encarregada de portar els bastons d'un jugador durant el joc, que pot ajudar-lo d'acord amb el que estableix el reglament.

cadi de posició (n, neut)
cadet éclaireur

cadi mestre (n, masc)
maître cadet

cadira /kaˈði.ɾa/ /kaˈɾi.ɾa/ /kəˈði.ɾə/ (n, fem)
chaise, fauteuil
  Moble utilitzat per seure i que té respatller.
chaise
  (tennis) Seient situat al capdamunt d'una plataforma d'1,8 a 2,4 m d'altura situada a 1,2 m d'un dels extrems de la xarxa, on s'asseu el jutge de cadira.

cadmi (n, masc)
cadmium

caduc /kaˈðuk/ /kəˈðuk/ (adj, masc)
caduc

cadàver /kaˈða.veɾ/ /kaˈða.βer/ /kaˈða.βeɾ/ /kəˈða.vəɾ/ (n, masc)
cadavre, corps

cadència /kaˈðɛn.si.a/ /kəˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
cadence
  En prosa i vers, ritme, distribució de pauses, pronúncia i accentuació que es consideren adequats.

caf /ˈkaf/ (n, fem)
kaf

cafarnaüm /ka.faɾ.naˈum/ /kə.fər.nəˈum/ (n, masc)
capharnaüm

cafetar /ka.feˈta/ /ka.feˈtaɾ/ /kə.fəˈta/ (n, masc)
caféière

cafetera /ka.feˈte.ɾa/ /kə.fəˈte.ɾə/ (n, fem)
cafetière

cafeïna /ka.feˈi.na/ /kə.fəˈi.nə/ (n, fem)
caféine

cafre /ˈka.fɾe/ /ˈka.fɾə/ (n, neut)
cafre
  (ofensiu, obsolet) xosa, bantu
kâfir
  (Islam, obsolet) infidel

cafè (n, masc)
café, caféier
  Establiment on se serveixen cafès (la beguda) i d’altres begudes (refrescs, conyac, vi, etc.).

cafè amb llet (n, masc)
café au lait

cafè teatre (n, masc)
café-théâtre

cagada /kaˈɣa.ða/ /kəˈɣa.ðə/ (n, masc)
loupage
  (vulgarisme) errada, espifiada

cagaferro /ˌka.ɣaˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ro/ /ˌka.ɣəˈfɛ.ru/ (n, masc)
mâchefer

cagar /kaˈɣa/ /kaˈɣaɾ/ /kəˈɣa/ (v)
chier, caguer

cagar-la /kaˈɣaɾ.ɫa/ /kəˈɣar.ɫə/ (v)
gaffer

caiac /kaˈjak/ (n, masc)
kayak

caiguda /kajˈɣu.ða/ /kəjˈɣu.ðə/ (n, fem)
chute
  (voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se per evitar que la pilota toqui a terra.

caiguda enrere (n, fem)
chute arrière

caiguda lateral (n, fem)
chute latérale

caiguda sobre el disc (n, fem)
tombée sur le palet

cairar /kajˈɾa/ /kajˈɾaɾ/ /kəjˈɾa/ (v)
carrer

cairell /kajˈɾeʎ/ /kəjˈɾeʎ/ (n, masc)
cheveux
  Cercle de cabellera manllevadissa que imita i supleix els cabells naturals.

cairó /kajˈɾo/ /kəjˈɾo/ (n, masc)
carreau

caixa /ˈka.ʃa/ /ˈkaj.ʃa/ (n, fem)
boite
  Receptacle rígid relativament gran destinat a guardar-hi objectes, embalar-los o transportar-los, normalment és de fusta de forma rectangular o quadrada.

caixa clara /ka.ʃa /kaj.ʃa (n, fem)
caisse claire

caixa de percussió (n, fem)
caisse de percussion

caixa de ritmes (n, fem)
battérie électronique

caixa negra /ˌka.ʃaˈne.ɣɾa/ /ˌka.ʃəˈnə.ɣɾə/ /ˌka.ʃəˈnɛ.ɣɾə/ /ˌkaj.ʃaˈne.ɣɾa/ (n, fem)
boîte noire

caixa xinesa (n, fem)
bloc chinois

caixabanc /ˌka.ʃaˈβaŋ/ /ˌka.ʃəˈbaŋk/ /ˌka.ʃəˈβaŋ/ /ˌkaj.ʃaˈbaŋk/ /ˌkaj.ʃaˈβaŋ/ (n, masc)
banc-coffre

caixó /kajˈʃo/ /kaˈʃo/ /kəˈʃo/ (n, masc)
cajón
  Instrument idiòfon que consisteix en un tambor en forma de caixa buida de fusta, que s'utilitza en la rumba cubana, la música afroperuana i el flamenc modern.

cala /ˈka.ɫa/ /ˈka.ɫə/ (n, fem)
crique
  Forma de la costa en què la mar penetra en la terra en forma de C, quedant un espai apte per a treure i varar embarcacions.
  Excavació al costat dels fonaments d'un edifici que s'omple de formigó per a reforçar la fonamentació.

calabrot /ka.ɫaˈbɾɔt/ /kə.ɫəˈβɾɔt/ (n, masc)
câble

calacabot /ka.ɫa.kaˈbɔt/ /kə.ɫə.kəˈβɔt/ (n, masc)
gobie paganel

calafatar /ka.ɫa.faˈta/ /ka.ɫa.faˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəˈta/ (v)
calfeutrer

calaix /kaˈɫajʃ/ /kəˈɫaj/ /kəˈɫaʃ/ (n, masc)
tiroir

calaixera /ka.ɫajˈʃe.ɾa/ /ka.ɫaˈʃe.ɾa/ /kə.ɫəˈʃe.ɾə/ (n, fem)
commode

calamar /ka.ɫaˈmaɾ/ /kə.ɫəˈma/ /kə.ɫəˈmar/ (n, masc)
calmar

calamarsa /ka.ɫaˈmaɾ.sa/ /kə.ɫəˈmar.sə/ (n, fem)
grêle

calamitosament /ka.ɫa.miˌto.zaˈmen/ /ka.ɫa.miˌto.zaˈment/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈmen/ /kə.ɫə.miˌto.zəˈment/ (adv)
calamiteusement

calandrar /ka.ɫanˈdɾa/ /ka.ɫanˈdɾaɾ/ /kə.ɫənˈdɾa/ (v)
calandrer

calar /kaˈɫa/ /kaˈɫaɾ/ /kəˈɫa/ (v)
caler
  Llançar una xarxa a dins la mar.
tremper
  Penetrar un líquid travessant un cos.
mettre
  Prendre el foc en un material.

calavera /ka.ɫaˈve.ɾa/ /ka.ɫaˈβe.ɾa/ /kə.ɫəˈve.ɾə/ /kə.ɫəˈβe.ɾə/ (n, masc)
crâne

calb /ˈkaɫp/ (adj, masc)
chauve

calba /ˈkaɫ.ba/ /ˈkaɫ.βə/ (n, fem)
calvitie

calc /ˈkaɫk/ (n, masc)
calque
  Còpia d'una obra original feta calcant.
  Manlleu d'un mot o d'una locució que manté l'estructura de la llengua original fent una traducció de cada mot o de cada morfema.

calcani /kaɫˈka.ni/ /kəɫˈka.ni/ (n, masc)
calcanéum

calcar /kaɫˈka/ /kaɫˈkaɾ/ /kəɫˈka/ (v)
copier

calceter /kaɫ.seˈte/ /kaɫ.seˈteɾ/ /kəɫ.səˈte/ (n, masc)
bonnetier

calci (n, masc)
calcium

calcificar /kaɫ.si.fiˈka/ /kaɫ.si.fiˈkaɾ/ /kəɫ.si.fiˈka/ (v)
calcifier

calcinar /kaɫ.siˈna/ /kaɫ.siˈnaɾ/ /kəɫ.siˈna/ (v)
calciner

calciorodocrosita /ˌkaɫ.si.o.ro.ðo.kɾoˈzi.ta/ /ˌkaɫ.si.o.ro.ðo.kɾoˈzi.tə/ /ˌkaɫ.si.u.ru.ðu.kɾuˈzi.tə/ (n, fem)
calciumrhodochrosite

calcisòl /kaɫ.siˈsɔɫ/ /kəɫ.siˈsɔɫ/ (n, masc)
calcisol

calcita /kaɫˈsi.ta/ /kəɫˈsi.tə/ (n, fem)
calcite

calculadora /kaɫ.ku.ɫaˈðo.ɾa/ (n, fem)
calculatrice, calculette

calcular /kaɫ.kuˈɫa/ /kaɫ.kuˈɫaɾ/ /kəɫ.kuˈɫa/ (v)
calculer

caldejar /kaɫ.deˈd͡ʒa/ /kaɫ.deˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.deˈʒa/ /kəɫ.dəˈd͡ʒa/ /kəɫ.dəˈʒa/ (v)
chauffer
  Escalfar per l’acció del sol.
rougir
  Arroentar al foc.

caldre /ˈkaɫ.dɾe/ (v)
falloir

calefacció /ka.ɫe.fak.siˈo/ /kə.ɫə.fək.siˈo/ (n, fem)
chaffage, chauffage

calefactar /ka.ɫe.fakˈta/ /ka.ɫe.fakˈtaɾ/ /kə.ɫə.fəkˈta/ (v)
chauffer

calendari /ka.lenˈda.ɾi/ /ka.ɫenˈda.ɾi/ /kə.ɫənˈda.ɾi/ (n, masc)
calendrier

calendari escolar (n, masc)
calendrier scolaire

calendari gregorià (n, masc)
calendrier grégorien

calent /kaˈɫen/ /kaˈɫent/ /kəˈɫen/ /kəˈɫent/ (adj, masc)
chaud
  De temperatura elevada.
excité
  Excitat sexualment.

calfred /kaɫˈfɾet/ /kəɫˈfɾət/ /kəɫˈfɾɛt/ (n, masc)
frisson

calibrar /ka.ɫiˈbɾaɾ/ /ka.ɫiˈβɾa/ /kə.ɫiˈβɾa/ (v)
calibrer
  Mesurar el calibre d’un objecte cilíndric.
aléser
  Donar a un objecte el calibre desitjat.
mesurer
  Ajustar les mesures d’un instrument amb el patró de magnituds.

calibre /kaˈɫi.bɾe/ /kəˈɫi.βɾə/ (n, masc)
calibre

calicle /kaˈɫi.kɫe/ /kəˈɫi.kɫə/ (n, masc)
calicule

calicular /ka.ɫi.kuˈɫaɾ/ /kə.ɫi.kuˈɫar/ (adj)
caliculaire

califa /kaˈɫi.fa/ /kəˈɫi.fə/ (n, masc)
calife

californi /kə.ɫiˈfɔr.ni/ (n, masc)
californium

caliu /kaˈɫiw/ /kəˈɫiw/ (n, masc)
braise
  Barreja de brases, carbó i cendra que romanen quan s'apaga la flama d’un foc.

call /ˈkaʎ/ (n, masc)
cal
  Durícia que es fa en la pell per fregament continuat.
ruelle
  Camí estret i llarg entre dues muntanyes.
juiverie
  (històric) Barri medieval català habitat per jueus.

calladament /kaˌʎa.ðaˈmen/ /kaˌʎa.ðaˈment/ /kəˌʎa.ðəˈmen/ /kəˌʎa.ðəˈment/ (adv)
silencieusement

callar /kaˈʎa/ /kaˈʎaɾ/ /kəˈʎa/ (v)
taire
  No dir cap paraula, deixar de pronunciar-les.

callat /kaˈʎat/ /kəˈʎat/ (adj, masc)
taciturne

calma /ˈkaɫ.ma/ /ˈkaɫ.mə/ (n, fem)
calme
  En general situació en la qual hi ha poc moviment o no n'hi ha cap.
  Situació en la qual el mar o el vent tenen un moviment suau o nul.
  Situació en la qual l'excitació nerviosa dels animals i en especial de les persones és molt baixa.

calmar /kaɫˈma/ /kaɫˈmaɾ/ (v)
calmer

calmosament /kaɫˌmo.zaˈmen/ /kaɫˌmo.zaˈment/ /kəɫˌmo.zəˈmen/ /kəɫˌmo.zəˈment/ (adv)
calmement

calmós /kaɫˈmos/ /kəɫˈmos/ (adj, masc)
calme
  Que fa les coses amb calma, sense presses.

calor /kaˈɫo/ /kaˈɫoɾ/ (n, fem)
chaleur
  Situació en la qual la temperatura és superior a la normal.
  Sensació de temperatura excessiva.
  Forma d'energia que es produeix amb el moviment cinètic de les molècules d'un cos o partícula. Es mesura mitjançant la magnitud de la temperatura.

calorosament /ka.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /ka.ɫoˌɾo.zaˈment/ /kə.ɫoˌɾo.zəˈment/ /kə.ɫuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
chaudement

calorós /ka.ɫoˈɾos/ /kə.ɫoˈɾos/ /kə.ɫuˈɾos/ (adj, masc)
chaleureux

calostre /kaˈɫɔs.tɾe/ /kəˈɫɔs.tɾə/ (n, masc)
colostrum

calquejar /kaɫ.keˈd͡ʒa/ /kaɫ.keˈd͡ʒaɾ/ /kaɫ.keˈʒa/ /kəɫ.kəˈd͡ʒa/ /kəɫ.kəˈʒa/ (v)
affairer
  (mallorquí, menorquí) Discórrer amb afany a un fi.

calumniador /ka.ɫum.ni.aˈðo/ /ka.ɫum.ni.aˈðoɾ/ /kə.ɫum.ni.əˈðo/ (adj, masc)
calomniateur

calumniar /ka.ɫum.niˈa/ /ka.ɫum.niˈaɾ/ /kə.ɫum.niˈa/ (v)
calomnier

calumniosament /ka.ɫum.niˌo.zaˈmen/ /ka.ɫum.niˌo.zaˈment/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈmen/ /kə.ɫum.niˌo.zəˈment/ (adv)
calomnieusement

calvari /kaɫˈva.ɾi/ /kaɫˈβa.ɾi/ /kəɫˈva.ɾi/ /kəɫˈβa.ɾi/ (n, masc)
calvaire
  (religió) Recorregut amb estacions o capelletes que evoca els passos de Jesús al lloc de crucifixió.
  Sèrie d’adversitats o penalitats.

calze /ˈkaɫ.ze/ /ˈkaɫ.zə/ (n, masc)
calice
  Estri en forma de copa que es fa servir en la litúrgia catòlica.
  En arqueologia, tipus de copa de metall, relacionada amb l'antiga cultura grega.
  Conjunt de sèpals que formen l'extrem d'una flor.

cal·laïta /kaɫ.ɫaˈi.ta/ /kəɫ.ɫəˈi.tə/ (n, fem)
callaïs

cal·li- (prefix)
calli-

cal·ligrafia /ka.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kaɫ.ɫi.ɣɾaˈfi.a/ /kə.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ /kəɫ.ɫi.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
calligraphie

cal·ligrafiar /ka.ɫi.ɣɾa.fiˈa/ /kaɫ.ɫi.ɣɾa.fiˈa/ /kaɫ.ɫi.ɣɾa.fiˈaɾ/ /kə.ɫi.ɣɾə.fiˈa/ /kəɫ.ɫi.ɣɾə.fiˈa/ (v)
calligraphier

cal·ligràfic /ka.ɫiˈɣɾa.fik/ /kaɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ /kə.ɫiˈɣɾa.fik/ /kəɫ.ɫiˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
calligraphique
  Corresponent o pertanyent a la cal·ligrafia.
  Que imita la cal·ligrafia (un escrit).

calç /ˈkaɫs/ (n, fem)
chaux

calça /ˈkaɫ.sa/ /ˈkaɫ.sə/ (n, fem)
slip
  (generalment en plural, central, septentrional, nord-occidental) Roba interior femenina sobre la cintura i l’entrecuix.

calçada /kaɫˈsa.ða/ (n, fem)
chaussée

calçar /kaɫˈsa/ /kaɫˈsaɾ/ /kəɫˈsa/ (v)
mettre
  Posar calçat als peus.

calçat /kaɫˈsat/ (n, masc)
chaussure

calçotada /kaɫ.soˈta.ða/ /kəɫ.soˈta.ðə/ /kəɫ.suˈta.ðə/ (n, fem)
calçotada

calçotets /kaɫ.soˈtets/ /kəɫ.soˈtəts/ /kəɫ.suˈtɛts/ (n, masc)
caleçon

calèndula /kaˈɫɛn.du.ɫa/ /kəˈɫɛn.du.ɫə/ (n, fem)
souci

calé /kaˈɫe/ /kəˈɫe/ (n, masc)
fric

caló /kaˈɫo/ (n, masc)
caló

calúmnia /kaˈɫum.ni.a/ /kəˈɫum.ni.ə/ (n, fem)
calomnie

cama /ˈka.ma/ (n, fem)
jambe
  Extremitat inferior del cos humà, sovint excloent el peu.

camafeu /ka.maˈfɛw/ /kə.məˈfɛw/ (n, masc)
camée

camaleó /ka.ma.ɫeˈo/ /kə.mə.ɫəˈo/ (n, masc)
caméléon

camamilla /ka.maˈmi.ʎa/ (n, fem)
camomille

camarada /ka.maˈɾa.ða/ /kə.məˈɾa.ðə/ (n, neut)
camarade
  Company amb qui es comparteixen afinitats.
  (política) Company de militància socialista o comunista.

camatort /ˌka.maˈtɔɾt/ /ˌka.məˈtɔrt/ (adj, masc)
fourchu

cambisòl /kam.biˈsɔɫ/ /kəm.biˈsɔɫ/ (n, masc)
cambisol

cambra /ˈkam.bɾa/ (n, fem)
chambre

cambrada /kamˈbɾa.ða/ /kəmˈbɾa.ðə/ (n, fem)
dortoir

cambrer /kamˈbɾe/ /kamˈbɾeɾ/ (n, masc)
garçon, serveur
  Persona encarregada de netejar les cambres i les zones de servei comunes, especialment als hotels o serveis de transport.
  Persona encarregada del servei de les taules a un establiment de restauració, com ara un restaurant, un bar o un cafè.

cambril /kamˈbɾiɫ/ /kəmˈbɾiɫ/ (n, masc)
niche
  Cambra situada darrere de les estàtues i dels altars.

camejar /ka.meˈd͡ʒa/ /ka.meˈd͡ʒaɾ/ /ka.meˈʒa/ /kə.məˈd͡ʒa/ /kə.məˈʒa/ (v)
gigoter
  (intransitiu) Moure les cames.

camell /kaˈmeʎ/ (n, masc)
chameau
  Gènere d'ungulats de la família dels camèlids (Camelus), amb un o dos geps remarcats carregats de greix a l'esquena (el nombre de geps depèn de l'espècie), robusts, i usats sovint com a animals de càrrega pels països més calorosos, ja que resisteixen bé les temperatures elevades.
dealer
  (col·loquial) Traficant de droga.

camforar /kaɱ.foˈɾa/ /kaɱ.foˈɾaɾ/ /kəɱ.foˈɾa/ /kəɱ.fuˈɾa/ (v)
camphrer

caminar /ka.miˈna/ /ka.miˈnaɾ/ (v)
marcher

camisa /kaˈmi.za/ /kəˈmi.ə/ (n, fem)
chemise
  Peça de roba que es posa al tronc.

camió /ka.miˈo/ (n, masc)
camion
  Vehicle de càrrega terrestre i autopropulsat de mida gran i de gran potència que duu la càrrega separada de la cabina (normalment en una caixa o en un remolc).

camió de bombers (n, masc)
camion de pompiers

camp /ˈkam/ /ˈkamp/ /ˈkamp/ (n, masc)
champ, campagne
  Extensió de terrenys fora de la ciutat, ocupats per conreus, boscos, etc.
camp, champ
  (esports de pilota) Cadascuna de les dues meitats en què queda dividit un camp de joc per la línia central, defensada per un dels dos adversaris i atacada per l'altre.

camp central (n, masc)
champ centre

camp contrari (n, masc)
camp adverse

camp de bitlles (n, masc)
piste de quilles

camp de golf (n, masc)
parcours de golf

camp de joc (n, masc)
aire de jeu
  (esports de pilota) Superfície de l'àrea de competició d'un esport de pilota, amb unes mides fixades reglamentàriament i generalment delimitada per línies, dintre la qual es desenvolupa el joc.
champ de jeu
  (rugbi) Part de l'àrea de joc compresa entre les dues línies d'assaig.

camp de pitch-and-putt (n, masc)
parcours de pitch and putt

camp de treball (n, masc)
camp de travail

camp del restador (n, masc)
camp du receveur

camp del servidor (n, masc)
camp du serveur

camp dret (n, masc)
champ droit

camp esquerre (n, masc)
champ gauche

camp exterior (n, masc)
arrière-champ

camp interior (n, masc)
avant-champ

camp propi (n, masc)
camp propre

campament (n, masc)
camp

campana /kamˈpa.na/ /kəmˈpa.nə/ (n, fem)
cloche

campana de Gauss (n, fem)
courbe de distribution normale

campana tubular (n, fem)
cloche tubulaire

campanada /kam.paˈna.ða/ /kəm.pəˈna.ðə/ (n, fem)
coup

campanar /kam.paˈna/ /kam.paˈnaɾ/ /kəm.pəˈna/ (n, masc)
clocher

campanar de cadireta (n, masc)
clocher-mur

campanejar /kam.pa.neˈd͡ʒa/ /kam.pa.neˈd͡ʒaɾ/ /kam.pa.neˈʒa/ /kəm.pə.nəˈd͡ʒa/ /kəm.pə.nəˈʒa/ (v)
carillonner
  Tocar les campanes durant força temps.

campanya /kamˈpa.ɲa/ /kəmˈpa.ɲə/ (n, fem)
campagne

campar /kamˈpa/ /kamˈpaɾ/ /kəmˈpa/ (v)
sauvegarder
  Salvar-se d'un perill.
s'y prendre
  Anar passant la vida, subsistir.

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ (adj, masc)
campagnard

camperol /kam.peˈɾɔɫ/ /kəm.pəˈɾɔɫ/ (n, masc)
paysan

campi qui pugui (idiom)
sauve-qui-peut

campionat /kam.pi.oˈnat/ /kəm.pi.oˈnat/ /kəm.pi.uˈnat/ (n, masc)
championnat

campir /kamˈpi/ /kamˈpiɾ/ /kəmˈpi/ (v)
peindre uniformément

campió /kam.piˈo/ /kəm.piˈo/ (n, masc)
champion

campus /ˈkam.pus/ (n, masc)
campus

campus virtual (n, masc)
campus virtuel

camuflar /ka.muˈfɫa/ /ka.muˈfɫaɾ/ /kə.muˈfɫa/ (v)
camoufler

camussa /kəˈmu.sə/ (n, fem)
chamois
  Pell d’isard (actualment de cabra o ovella) usada per a netejar per ser molt suau i flexible.

camí /kaˈmi/ (n, masc)
chemin

canac /kaˈnak/ /kəˈnak/ (n, masc)
Kanak

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ (adj, masc)
canadien
  Relatiu o pertanyent al Canadà.

canadenc /ka.naˈðeŋ/ /ka.naˈðeŋk/ /kə.nəˈðəŋk/ /kə.nəˈðɛŋ/ /kə.nəˈðɛŋk/ (n, masc)
Canadien
  Persona que habita o és originària del Canadà.
virage brusque
  (patinatge artístic sobre gel, hoquei sobre gel) Viratge efectuat posant en línia els dos patins, de manera que quedi davant el corresponent al costat cap on s'ha de girar, i inclinant molt el cos cap a l'interior de la corba.

canal /kaˈnaɫ/ (n, fem)
dalot
  (bowling) Cadascun dels dos solcs situats a banda i banda d'una pista de bowling per a recollir les boles que surten dels seus límits i conduir-les fins al final.

canal /kaˈnaɫ/ (n, masc)
canal, chaîne
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

canal alfa (n, masc)
canal alpha

canal de melé (n, masc)
canal de mêlée

canalitzar /ka.na.liˈza/ /ka.na.ɫiˈd͡za/ /ka.na.ɫiˈza/ /ka.na.ɫiˈzaɾ/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ /kə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
canaliser

canalla /kaˈna.ʎa/ /kəˈna.ʎə/ (n, neut)
canaille
  Persona vil i reprovable.

canana /kaˈna.na/ /kəˈna.nə/ (n, fem)
cartouchière
  Cartutxera amb una filera de bagues per a guardar-hi en cadascuna una bala o un cartutx, normalment cenyida a la cintura.
toutenon
  Mol·lusc semblant al calamar de cos més allargat (Todarodes sagittatus).

canapè /ka.naˈpe/ /kə.nəˈpɛ/ (n, masc)
canapé

canari (adj, masc)
canarien
  Relatiu a les illes Canàries, als seus habitants o a la seva llengua.

canari (n, masc)
Canarien
  Natural de les illes Canàries.
canari
  (ocells) Moixó de la família dels fringíl·lids de cant similar al de la cadernera i plomatge groc i originari de les Illes Canàries (Serinus canarius).
crénilabre rouquié
  (peixos) Peix de la família dels làbrids de color rosat o groc vermellós (Symphodus mediterraneus).

canceller /kan.seˈʎe/ /kan.seˈʎeɾ/ /kən.səˈʎe/ (n, masc)
chancelier

cancel·lar /kan.seɫˈɫa/ /kan.seɫˈɫaɾ/ /kan.seˈɫa/ /kən.səɫˈɫa/ /kən.səˈɫa/ (v)
annuler
  Deixar sense efecte un registre, document, acte jurídic, compromís.

candela /kanˈdɛ.ɫa/ /kanˈdɛ.ɾa/ /kənˈdə.ɫə/ /kənˈdɛ.ɫə/ (n, fem)
chandelle

candi /ˈkan.di/ (n, masc)
candi

candidat /kan.diˈðat/ /kən.diˈðat/ (n, masc)
candidat

candidat lliure (n, masc)
candidat libre

candidatura /kan.di.ðaˈtu.ɾa/ /kən.di.ðəˈtu.ɾə/ (n, fem)
candidature

candir /kanˈdi/ /kanˈdiɾ/ /kənˈdi/ (v)
candir
  Adobar amb sucre fos o almívar.

candorós /kan.doˈɾos/ /kən.doˈɾos/ /kən.duˈɾos/ (adj, masc)
candide
  Que té candor; càndid, ingenu.

canell /kaˈneʎ/ (n, masc)
poignet

canella /kaˈne.ʎa/ /kəˈne.ʎə/ (n, fem)
cannelle
  Canó per on surt l'aigua d’una font.

canelobre /ka.neˈlɔ.βɾe/ /kə.nəˈɫɔ.βɾə/ (n, masc)
candélabre

caneló /ka.neˈɫo/ /kə.nəˈɫo/ (n, masc)
cannellone

canescent /ka.neˈsen/ /ka.neˈsent/ /kə.nəsˈsen/ /kə.nəsˈsent/ /kə.nəˈsen/ (adj)
canescent

cangur /kaŋˈɡuɾ/ (n, masc)
kangourou
  Marsupial d'Austràlia i illes pròximes caracteritzat per tenir la part posterior més desenvolupada, que li permet de caminar a salts, i les femelles disposen d'una bossa a l'abdomen amb les glàndules mamàries.

cangur /kaŋˈɡuɾ/ (n, neut)
baby-sitter
  (castellanisme) Mainader o mainadera a hores convingudes.

canilla /kaˈni.ʎa/ /kəˈni.ʎə/ (n, fem)
meute

canonada /ka.noˈna.ða/ /kə.noˈna.ðə/ /kə.nuˈna.ðə/ (n, fem)
conduit

canonar /ka.noˈna/ /ka.noˈnaɾ/ /kə.noˈna/ /kə.nuˈna/ (v)
s'emplumer
  (intransitiu) Les aus, créixer els primers canons.
embobiner
  (transitiu, tèxtil) Carregar els canons de la llançadora amb el fil que es teixirà.

canoneig /ka.noˈnet͡ʃ/ /kə.noˈnət͡ʃ/ /kə.nuˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
canonnade

canonejar /ka.no.neˈd͡ʒa/ /ka.no.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.no.neˈʒa/ /kə.no.nəˈd͡ʒa/ /kə.nu.nəˈʒa/ (v)
canonner

canonge /kaˈnɔɲ.d͡ʒe/ /kəˈnɔɲ.ʒə/ (n, masc)
chanoine

canongessa /ka.noɲˈd͡ʒe.sa/ /kə.noɲˈʒə.sə/ /kə.nuɲˈʒɛ.sə/ (n, fem)
chanoinesse

canonitzar /ka.no.niˈd͡za/ /ka.no.niˈza/ /ka.no.niˈzaɾ/ /kə.no.niˈd͡za/ /kə.nu.niˈd͡za/ (v)
canoniser
  L'església, considerar sant a algú afegir-lo al cànon.

cansalada /kən.səˈɫa.ðə/ (n, fem)
lard
  (aliments) Part grassa del porc, compresa entre la pell i la carn, normalment tallada en penques i conservada en salaó.

cansalada viada (n, fem)
lard maigre

cansament /kan.saˈmen/ /kan.saˈment/ /kən.səˈmen/ /kən.səˈment/ (n, masc)
fatigue

cansar /kanˈsa/ /kanˈsaɾ/ /kənˈsa/ (v)
fatiguer

cansat /kanˈsat/ /kənˈsat/ (adj, masc)
fatigué

cant /ˈkan/ /ˈkant/ (n, masc)
chant

cant gregorià (n, masc)
chant grégorien

cantador /kan.taˈðo/ /kan.taˈðoɾ/ /kən.təˈðo/ (adj, masc)
chanteur

cantal /kanˈtaɫ/ /kənˈtaɫ/ (n, masc)
caillou

cantant /kanˈtan/ /kanˈtant/ /kənˈtan/ /kənˈtant/ (n, neut)
chanteur

cantar /kanˈta/ /kanˈtaɾ/ (v)
chanter
  Produir música amb la veu.
annoncer
  (beisbol, esports de raqueta) Fer saber en veu alta, un àrbitre o un anotador, el resultat d'un moment determinat del partit o la presa d'una decisió.

cantarella (n, fem)
accent chantant
  Modulació especial de la veu característica d’un determinat parlar i que resulta insòlita en el parlar propi.

cantarellejar /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.ta.ɾe.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ɾə.ʎəˈʒa/ (v)
chanter en parlant

cantell del tauler (n, masc)
bord du panneau

cantellejar /kan.te.ʎeˈd͡ʒa/ /kan.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /kan.te.ʎeˈʒa/ /kən.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /kən.tə.ʎəˈʒa/ (v)
être anguleux
  (intransitiu) Ser cantellut.
tailler les arêtes
  (transitiu) Fer cantells.

canterano /kan.teˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.no/ /kən.təˈɾa.nu/ (n, masc)
secrétaire

cantimplora /kan.timˈpɫɔ.ɾa/ /kan.timˈpɫɔ.ɾɔ/ /kən.timˈpɫɔ.ɾə/ (n, fem)
goude
  Recipient, normalment aplanat i amb coberta tèrmica, que serveix per a portar-hi aigua fresca.

cantiret /kan.tiˈɾet/ /kən.tiˈɾɛt/ (n, masc)
flageolet d'oiseau

cantonada /kan.toˈna.ða/ /kən.tuˈna.ðə/ (n, fem)
coin
  Encreuament de dos carrers.
  (hoquei sobre gel) Cadascun dels quatre angles arrodonits d'una pista de joc, delimitats per les tanques laterals i les tanques de fons.

cantor /kanˈto/ /kanˈtoɾ/ /kənˈto/ (n, masc)
chanteur
  Persona que canta, especialment en un cor o com a solista.

cantussejar /kan.tu.seˈd͡ʒa/ /kan.tu.seˈd͡ʒaɾ/ /kan.tu.seˈʒa/ /kən.tu.səˈd͡ʒa/ /kən.tu.səˈʒa/ (v)
chantonner

cantussol /kan.tuˈsɔɫ/ /kən.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
mélopée

cantàrida /kanˈta.ɾi.ða/ /kənˈta.ɾi.ðə/ (n, fem)
cantharide

cantó /kanˈto/ /kənˈto/ (n, masc)
canton

canusir /ka.nuˈzi/ /ka.nuˈziɾ/ /kə.nuˈzi/ (v)
grisonner

canvi /ˈkam.bi/ /ˈkaɱ.vi/ /ˈkaɱ.vi/ (n, masc)
échange, changement
  Acció i efecte de canviar.
monnaie
  (no comptable) Diners retornats al comprador quan paga amb una unitat de valor superior al preu.
  (no comptable) Diners en moneda fraccionària per a descanviar.
changement
  (esports de pilota) Acció i efecte de reemplaçar un jugador per un altre jugador del mateix equip en el transcurs d'un partit.
  (beisbol) Acció dels dos equips d'intercanviar-se les funcions ofensives i defensives al final de cada mitja entrada.

canvi al vol (n, masc)
changement volant

canvi antireglamentari (n, masc)
changement irrégulier

canvi d'efecte (n, masc)
variation d'effet

canvi d'oponent (n, masc)
changement d'adversaire

canvi de camp (n, masc)
changement de camp

canvi de direcció (n, masc)
changement de direction

canvi de joc (n, masc)
changement d'aile

canvi de pala (n, masc)
changement de raquette

canvi de posició (n, masc)
changement de position

canvi de professió (n, masc)
changement de carrière

canvi de receptor (n, masc)
changement de relanceur

canvi de servei (Interjection)
service perdu

canvi de servei (n, masc)
changement de service

canvi de servidor (n, masc)
changement de serveur

canvi de zones (n, masc)
changement de zone

canvi social (n, masc)
changement social

canviador /kam.bi.aˈðo/ /kam.bi.aˈðoɾ/ /kaɱ.vi.aˈðoɾ/ /kəm.bi.əˈðo/ /kəɱ.vi.əˈðo/ (n, masc)
changeur

canviar /kam.biˈa/ /kaɱ.viˈaɾ/ /kəɱ.viˈa/ (v)
changer
  Modificar, fer diferent, variar.
  Prendre i donar una cosa per altre que se'n rep o dóna.
  (esports de pilota) Reemplaçar un titular per un suplent en el transcurs d'un partit o una partida d'un esport d'equip.

canvista /kamˈbis.ta/ /kamˈbis.te/ /kaɱˈvis.ta/ /kaɱˈvis.te/ /kəmˈbis.tə/ /kəɱˈvis.tə/ (n, neut)
cambiste

canxa /ˈkaɲ.t͡ʃa/ /ˈkaɲ.ʃə/ (n, fem)
cancha

canya /ˈka.ɲa/ /ˈka.ɲə/ (n, fem)
canne, roseau
  Planta poàcia de fulles molt llargues, estretes i punxegudes.
roseau, tuyau
  Per semblança, tija del blat o d'altres cereals.
roseau, canne
  Espècie de jonc que s'usa per a bastons o mangales.
roseau
  El moll de l'os.
anche, roseau
  La llengüeta del baixó i d'altres instruments de vent que s'introdueix a la boca per a sonar.

canyaferla /ˌka.ɲaˈfɛr.ɫa/ /ˌka.ɲaˈfɛɾ.ɫa/ /ˌka.ɲaˈfɛɾ.ɫɛ/ /ˌka.ɲəˈfɛr.ɫə/ (n, fem)
férule

canyar /kaˈɲa/ /kaˈɲaɾ/ /kəˈɲa/ (n, masc)
cannaie

canyella /kaˈɲe.ʎa/ (n, fem)
cannelle
  Planta aromàtica emprada per aromatitzar aliments i perfums, es ven en forma de palets o canyetes.
os long
  Part anterior de la cama.

canyes /ˈka.ɲes/ /ˈka.ɲəs/ (n, fem)
carrousel
  Torneig que la noblesa solia fer en ocasió d'algunes celebracions públiques, consistent en el llançament de canyes contra l'adversari.

cançó (n, fem)
chanson
  Conjunt de notes harmonioses que es poden cantar.

cançó de bressol (n, fem)
berceuse

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ (adj)
cannibale
  Relatiu als animals que devoren d’altres de la mateixa espècie.

caníbal /kaˈni.baɫ/ /kəˈni.βəɫ/ (n, neut)
cannibale
  antropòfag

canícula /kaˈni.ku.ɫa/ /kəˈni.ku.ɫə/ (n, fem)
canicule

canòdrom /kaˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾom/ /kəˈnɔ.ðɾum/ (n, masc)
cynodrome

canònicament /kaˌnɔ.ni.kaˈmen/ /kaˌnɔ.ni.kaˈment/ /kəˌnɔ.ni.kəˈmen/ /kəˌnɔ.ni.kəˈment/ (adv)
canoniquement

canó /kaˈno/ (n, masc)
canon
  Part d'una arma de foc en forma de tub que defineix la direcció del projectil.

canó de projecció (n, masc)
canon de projection

canós /kaˈnos/ /kəˈnos/ (adj, masc)
chenu

caos /ˈka.os/ /ˈka.us/ (n, masc)
chaos

cap (adj)
aucun
  (negatiu) Ni un.
  (negatiu) Gens de.
  (interrogatiu, condicional) Alguna mena de.

cap (n, masc)
tête, caboche
  (anatomia) Part superior i anterior del cos d'un animal.
  Part superior del cos de l'ésser humà, considerada com a seu del pensament, l'intel·lecte, judici, talent, seny.
  Lloc de preferència, central.
  Localitat principal d'un territori; capital.
  La part més alta d'una cosa.
  Individu considerat com a membre d’una col·lectivitat.
  Extremitat en general.
  Part anterior, per on comença una cosa.
  Part final, per on acaba una cosa.
  Part de terra que s'endinsa en la mar.
  (nàutica) corda
  En un repartiment, cadascun dels participants.
  (golf) Part final d'un bastó, que impacta en la bola en executar el colp.
  (pilota basca) Part més ampla d'una eina.
  (bàdminton) base

cap (n, neut)
chef
  Persona que ocupa el primer lloc, que mana o que dirigeix quelcom; capitost.

cap a (preposition)
vers

cap d'any (n, masc)
jour de l'an

cap d'estudis (n, masc)
censeur des études
  Òrgan unipersonal de govern d'un centre educatiu al qual correspon la programació i el seguiment de les activitats docents del centre en col·laboració amb el director, el secretari acadèmic i el claustre de professors.

cap d'estudis (n, neut)
directeur des études
  Professional de l'educació escolar, habitualment docent, que exerceix la direcció d'estudis en un centre educatiu i té per funcions principals la coordinació del disseny i la implementació del currículum.

cap d'olla (n, masc)
globicéphale commun

cap d'olla d'aleta curta (n, masc)
globicéphale tropical

cap d'olla de l'Irauadi (n, masc)
orcelle

cap de casa (n, masc)
chef de famille

cap de fava (n, masc)
conard

cap de recollidors de pilotes (n, neut)
chef des ramasseurs de balles

cap de setmana (n, masc)
weekend, week-end

cap-roig /ˌkabˈrɔt͡ʃ/ (n, masc)
rascasse rouge

cap-roig de fonera (n, masc)
rascasse rose

capa /ˈka.pa/ /ˈka.pə/ (n, fem)
cape
  Vestimenta d'abric llarga i sense mànigues, oberta pel davant.
couche
  Extensió uniforme de material que cobreix alguna cosa.

capacitar /ka.pa.siˈta/ /ka.pa.siˈtaɾ/ /kə.pə.siˈta/ (v)
former

capacitat /ka.pa.siˈtat/ (n, fem)
capacité
  Contingut que cap en un espai concret.
  Aptitud que permet a una persona de reeixir en l'exercici d'una activitat determinada.

capacitat intel·lectual (n, fem)
capacité intellectuelle

capacitat intel·lectual límit (n, fem)
fonctionnement intellectuel limite

capalçar /ˌka.paɫˈsa/ /ˌka.paɫˈsaɾ/ /ˌka.pəɫˈsa/ /ˌka.βaɫˈsa/ (v)
soulever
  Alçar d’un cap.

capaç /kaˈpas/ /kəˈpas/ (adj)
capable
  Que té capacitat.
  Apte o hàbil per fer una cosa.

capaçment /kaˌpazˈmen/ /kaˌpazˈment/ /kəˌpazˈmen/ /kəˌpazˈment/ (adv)
capablement

capbaixar-se /ˌkab.bajˈʃar.se/ /ˌkab.bajˈʃaɾ.se/ /ˌkab.baˈʃaɾ.se/ /ˌkab.bə.ʃərˈsə/ /ˌkab.bəˈʃar.sə/ /ˌkab.bəˈʃaɾ.sə/ (v)
s'affaisser

capbreu /ˌkabˈbɾew/ (n, masc)
bail emphytéotique

capbussar /ˌkab.buˈsa/ /ˌkab.buˈsaɾ/ (v)
plonger
  Ficar sota l'aigua amb ímpetu o de cop.

capbussejar /kab.bu.seˈd͡ʒa/ /kab.bu.seˈd͡ʒaɾ/ /kab.bu.seˈʒa/ /kəb.bu.səˈd͡ʒa/ /kəb.bu.səˈʒa/ (v)
plonger

capbussó /kab.buˈso/ /kəb.buˈso/ (n, masc)
plongeon

capciosament /kap.siˌo.zaˈmen/ /kap.siˌo.zaˈment/ /kəp.siˌo.zəˈmen/ /kəp.siˌo.zəˈment/ (adv)
captieusement

capciós /kap.siˈos/ /kəp.siˈos/ (adj, masc)
captieux

capejar /ka.peˈd͡ʒa/ /ka.peˈd͡ʒaɾ/ /ka.peˈʒa/ /kə.pəˈd͡ʒa/ /kə.pəˈʒa/ (v)
capéer
  Resistir el mal temps navegant a la capa, amb les veles plegades i el timó a sotavent.

capella /kaˈpe.ʎa/ /kəˈpe.ʎə/ (n, fem)
chapelle

capellà /ka.peˈʎa/ /kə.pəˈʎa/ (n, masc)
chapelain
  Sacerdot titular d'una capellania.
capelan
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trisopterus minutus)
tacaud
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trisopterus luscus)
motelle de Méditerranée
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gaidropsarus mediterraneus)
plie commune
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pleuronectes platessa)

caperó /ka.peˈɾo/ /kə.pəˈɾo/ (n, masc)
chaperon

capficar /ˌkap.fiˈka/ /ˌkap.fiˈkaɾ/ (v)
marcotter
  Doblegar una branca i colgar-la en terra perquè arreli.

capgirar /ˌkab.d͡ʒiˈɾa/ /ˌkab.d͡ʒiˈɾaɾ/ (v)
renverser
  Voltar un objecte en sentit vertical, posant el que estava a dalt a la part de baix.
bouleverser
  Canviar radicalment les coses.

capgirellar /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎa/ /ˌkab.d͡ʒi.ɾeˈʎaɾ/ /ˌkab.ʒi.ɾəˈʎa/ (v)
rouler

capgròs /ˌkabˈɡɾɔs/ (n, masc)
têtard
  Larva d'amfibi amb cua i sense potes.

capibara /ka.piˈβa.ɾa/ /kə.piˈβa.ɾə/ (n, masc)
capybara, cabiai

capicular /ka.pi.kuˈɫa/ /ka.pi.kuˈɫaɾ/ /kə.pi.kuˈɫa/ (v)
bêcheveter

capil·lar /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piɫˈɫaɾ/ /ka.piˈɫaɾ/ /kə.piɫˈɫar/ /kə.piɫˈɫaɾ/ /kə.piˈɫar/ (n, masc)
capillaire
  (anatomia) vas capil·lar

capil·lici /ka.piɫˈɫi.si/ /ka.piˈɫi.si/ /kə.piɫˈɫi.si/ /kə.piˈɫi.si/ (n, masc)
capillitium

capissar /ka.piˈsa/ /ka.piˈsaɾ/ /kə.piˈsa/ (v)
comprendre
  (intransitiu) Saber comprendre, pensar-hi, veure-ho.

capital /ka.piˈtaɫ/ (adj)
capital
  De molta importància.

capital /ka.piˈtaɫ/ (n, fem)
capitale
  Població on es reuneixen les principals administracions d'una entitat política.

capital /ka.piˈtaɫ/ (n, masc)
capital
  Diners, conjunt de béns acumulats.

capital cultural (n, masc)
capital culturel

capital humà (n, masc)
capital humain

capitalisme /ka.pi.taˈɫiz.me/ (n, masc)
capitalisme

capitalitzar /ka.pi.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.pi.ta.ɫiˈza/ /ka.pi.ta.ɫiˈzaɾ/ /kə.pi.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
capitaliser
  (transitiu, economia) Fer esdevenir capital, com ara un valor realitzant-lo.
  (transitiu, economia, dret) Computar el capital que representa (una renda, un pagament periòdic...) d’acord amb una taxa d’interès.
  (transitiu, economia, política, activisme, de vegades figurat) Treure profit (d'un fet, d'una situació, d'una circumstància), generalment per a generar capital.
  (intransitiu, economia) Acumular capital, sovint destinat a inversions que pretenen produir-ne més.
  (transitiu, intransitiu, economia) Invertir en les accions d'una empresa per a fer augmentar el seu capital.

capitalment /ka.piˌtaɫˈmen/ /ka.piˌtaɫˈment/ /kə.piˌtaɫˈmen/ /kə.piˌtaɫˈment/ (adv)
capitalement

capitanejar /ka.pi.ta.neˈd͡ʒa/ /ka.pi.ta.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.pi.ta.neˈʒa/ /kə.pi.tə.nəˈd͡ʒa/ /kə.pi.tə.nəˈʒa/ (v)
commander

capitell /ka.piˈteʎ/ /kə.piˈteʎ/ (n, masc)
chapiteau

capitoli /ka.piˈtɔ.ɫi/ /kə.piˈtɔ.ɫi/ (n, masc)
Capitole

capitonar /ka.pi.toˈna/ /ka.pi.toˈnaɾ/ /kə.pi.toˈna/ /kə.pi.tuˈna/ (v)
capitonner

capitost /ka.piˈtɔst/ /kə.piˈtɔst/ (n, neut)
chef

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ (adj)
capitulaire
  Relatiu al capítol.

capitular /ka.pi.tuˈɫa/ /ka.pi.tuˈɫaɾ/ /kə.pi.tuˈɫa/ /kə.pi.tuˈɫar/ (v)
capituler
  (intransitiu) En una disputa, rendir-se, donar-se per vençut.

capitularment /ka.pi.tuˌɫarˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈmen/ /ka.pi.tuˌɫaɾˈment/ /kə.pi.tuˌɫarˈmen/ /kə.pi.tuˌɫaɾˈment/ (adv)
capitulairement

capità /ka.piˈta/ (n, masc)
capitaine

capità de joc (n, masc)
capitaine de jeu

caplletra /ˌkabˈʎe.tɾa/ /ˌkabˈʎə.tɾə/ /ˌkabˈʎɛ.tɾə/ (n, fem)
lettrine

caplleuta /ˌkabˈʎew.ta/ /ˌkabˈʎew.tə/ (n, fem)
caution

capmassar-se /ˌkab.maˈsaɾ.se/ /ˌkam.maˈsar.se/ /ˌkam.mə.sərˈsə/ /ˌkam.məˈsar.sə/ /ˌkam.məˈsaɾ.sə/ (v)
être abattu

capolar /ka.poˈɫa/ /ka.poˈɫaɾ/ /kə.poˈɫa/ /kə.puˈɫa/ (v)
hacher

capoll /kaˈpoʎ/ (n, masc)
bouton
  (morfologia vegetal) Fase del desenvolupament de les flors en la qual els pètals no s’han separat encara.

caponar /ka.poˈna/ /ka.poˈnaɾ/ /kə.poˈna/ /kə.puˈna/ (v)
chaponner
  Fer capó castrant un pollastre.
côcher
  Cobrir el mascle d’aviram a la femella.

capot /kaˈpɔt/ /kəˈpɔt/ (n, masc)
capote

capota /kaˈpɔ.ta/ /kaˈpɔ.tɔ/ /kəˈpɔ.tə/ (n, fem)
capote
  Capell lleuger de dona.
  Coberta lleugera d’alguns vehicles.

capotar /ka.poˈta/ /ka.poˈtaɾ/ /ka.puˈta/ /kə.poˈta/ /kə.puˈta/ (v)
capoter

capotejar /ka.po.teˈd͡ʒa/ /ka.po.teˈd͡ʒaɾ/ /ka.po.teˈʒa/ /kə.po.təˈd͡ʒa/ /kə.pu.təˈʒa/ (v)
hocher

capricorn /ka.pɾiˈkɔɾn/ /kə.pɾiˈkɔrn/ (n, neut)
Capricorne

capritx /kaˈpɾit͡ʃ/ /kəˈpɾit͡ʃ/ (n, masc)
caprice

capritxosament /ka.pɾiˌt͡ʃo.zaˈmen/ /ka.pɾiˌt͡ʃo.zaˈment/ /kə.pɾiˌt͡ʃo.zəˈmen/ /kə.pɾiˌt͡ʃo.zəˈment/ (adv)
capricieusement

capsa /ˈkap.sa/ (n, fem)
boîte

capsa de música (n, fem)
boîte à musique

capsigrany /kap.siˈɣɾaɲ/ /kəp.siˈɣɾaɲ/ (n, masc)
pie-grièche
  Ocell de la família dels lànids.

capta /ˈkap.ta/ /ˈkap.tə/ (n, fem)
accattonaggio, mendicité

captaire /kapˈtaj.ɾe/ (n, neut)
mendiant

captar /kapˈta/ /kapˈtaɾ/ /kəpˈta/ (v)
capturer

captenir-se /ˌkap.teˈniɾ.se/ /ˌkap.tə.nirˈsə/ /ˌkap.təˈnir.sə/ /ˌkap.təˈniɾ.sə/ (v)
se comporter

capterrera /kap.teˈre.ɾa/ /kəp.təˈre.ɾə/ (n, fem)
couronnement

capterrerar /kap.te.reˈɾa/ /kap.te.reˈɾaɾ/ /kəp.tə.rəˈɾa/ (v)
couronner

captinyós /kap.tiˈɲos/ /kəp.tiˈɲos/ (n, masc)
petite rascasse

captiu /kapˈtiw/ /kəpˈtiw/ (n, masc)
captif

captivar /kap.tiˈvaɾ/ /kap.tiˈβa/ /kəp.tiˈva/ /kəp.tiˈβa/ (v)
attraper
  Agafar i retenir algú contra la seva voluntat, fer captiu.
captiver
  Atreure fortament l'atenció.

captrencar /ˌkap.tɾeŋˈka/ /ˌkap.tɾeŋˈkaɾ/ /ˌkap.tɾəŋˈka/ (v)
blesser

captura de moviment (n, fem)
capture de mouvements

capturar /kap.tuˈɾa/ /kap.tuˈɾaɾ/ /kəp.tuˈɾa/ (v)
capturer
  Aconseguir apoderar-se vencent la resistència.

caputxa /kaˈpu.t͡ʃa/ (n, fem)
capuche, capuchon
  Part d’una indumentària destinada a cobrir el cap.

caputxino /ka.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.no/ /kə.puˈt͡ʃi.nu/ (n, masc)
cappuccino

caputxí /ka.puˈt͡ʃi/ /kə.puˈt͡ʃi/ (n, masc)
capucin
  (botànica) Primat platirí del gènere Cebus.

capvespre /ˌkabˈbes.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾe/ /ˌkabˈves.pɾə/ (n, masc)
nuit
  Última part de la tarda quan el sol ja s'ha post i fosqueja.

capça /ˈkap.sa/ (n, fem)
pomme
  Massa compacta de fulles apinyades de certes hortalisses a l'extrem del caluix.

capçada /kapˈsa.ða/ /kəpˈsa.ðə/ (n, fem)
feuillage
  Conjunt de les branques d'un arbre.

capçal /kapˈsaɫ/ /kəpˈsaɫ/ (n, masc)
chevet
  Part del llit on es posa el cap.
tête
  (informàtica) Dispositiu que permet enregistrar dades en un suport magnètic o òptic.

capítol /kaˈpi.toɫ/ /kəˈpi.toɫ/ /kəˈpi.tuɫ/ (n, masc)
chapitre
  Cadascuna de les parts en què es divideix una narració.
  Sala d'un monestir on es reuneixen els monjos per prendre decisions.
capitule
  (botànica) Grup d’estructures reproductores de forma globulosa.

capó /kaˈpo/ /kəˈpo/ (n, masc)
chapon
  Pollastre que ha estat castrat i després engreixat.
chaîne
  (nàutica) Cap gruixut o cadena que subjecta l’àncora a l’amura del vaixell.
capot
  Tapa de la carrosseria que cobreix el motor d’un automòbil.

caqui (n, masc)
kaki
  (botànica) Fruita del caquier
  Color marró clar groguenc.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ (adj, masc)
cher
  De preu elevat.
  Estimat, volgut.

car /ˈka/ /ˈkar/ /ˈkaɾ/ (conjunction)
car

cara /ˈka.ɾa/ (n, fem)
visage, face
  (anatomia) Rostre.
côté
  Superfície d'un cos (les cares d'un cub)
  (pilota basca, golf, esports de raqueta) Cadascuna de les dues bandes de la fulla d'una pala o del cap d'una raqueta, una eina o un bastó amb què es colpeja la pilota, el volant o la bola.

cara oberta (n, fem)
face ouverte

cara plana (n, fem)
face à plat

cara pàl·lida (n, masc)
visage pâle

cara tancada (n, fem)
face fermée

carabassa /kə.ɾəˈβa.sə/ /kərˈβa.sə/ (n, fem)
citrouille
  Fruit gran i sovint ataronjat que cria la carabassera. Moltes varietats són comestibles.

carabassejar /ka.ɾa.ba.seˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾa.βa.seˈd͡ʒa/ /ka.ɾa.βa.seˈʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.bə.səˈʒa/ /kə.ɾə.βə.səˈʒa/ (v)
tirer sur l’orange
  (intransitiu) Un color, tirar a ataronjat com el carabassa.
recaler
  (transitiu, col·loquial) Donar carabassa, suspendre a algú en un examen.
congédier, être une courge
  (transitiu, col·loquial) Donar carabassa una noia, rebutjar un pretendent.

caracterial /ka.ɾak.te.ɾiˈaɫ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈaɫ/ (n, neut)
caractériel

caracteritzar /ka.ɾak.te.ɾiˈd͡za/ /ka.ɾak.te.ɾiˈza/ /ka.ɾak.te.ɾiˈzaɾ/ /kə.ɾək.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
caractériser

característic /ka.ɾak.teˈɾis.tik/ /kə.ɾək.təˈɾis.tik/ (adj, masc)
caractéristique

característica /ka.ɾak.teˈɾis.ti.ka/ /kə.ɾək.təˈɾis.ti.kə/ (adj, fem)
caractéristique
  Forma femenina de característic.

caracul /ka.ɾaˈkuɫ/ /kə.ɾəˈkuɫ/ (n, masc)
caracul

carafeixar /ˌka.ɾa.fejˈʃa/ /ˌka.ɾa.fejˈʃaɾ/ /ˌka.ɾa.feˈʃa/ /ˌka.ɾə.fəˈʃa/ (v)
ébranler

caragirar /ˌka.ɾa.d͡ʒiˈɾa/ /ˌka.ɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /ˌka.ɾa.ʒiˈɾa/ /ˌka.ɾə.ʒiˈɾa/ (v)
faire [[changer d'avis]]
  Fer canviar de manera de pensar, d'idea.
se raviser
  (pronominal) Canviar d’idea, trencar una promesa o una relació.

caragol /ka.ɾaˈɣɔɫ/ /karˈɣɔɫ/ /kə.ɾəˈɣɔɫ/ /kərˈɣɔɫ/ (n, masc)
escargot
  (zoologia) Mol·lusc de la classe gastròpode, amb la característica de la torsió i la closca en espiral.
  (col·loquial) diners
vis
  Objecte en forma d'espiral: escala de caragol, un caragol de cabells, etc.
  (anatomia) Una de les tres cavitats internes de l'orella, que té forma en espiral.

caragolar /ka.ɾa.ɣoˈɫa/ /ka.ɾa.ɣoˈɫaɾ/ /kə.ɾə.ɣoˈɫa/ /kə.ɾə.ɣuˈɫa/ (v)
visser

carall /kaˈɾaʎ/ /kəˈɾaj/ /kəˈɾaʎ/ (Interjection)
zut
  (vulgarisme) Expressió de sorpresa per l’estranyesa, l’admiració o l’enuig.

carall /kaˈɾaʎ/ /kəˈɾaj/ /kəˈɾaʎ/ (n, masc)
bite
  (vulgarisme) penis

carambola /ka.ɾamˈbɔ.ɫa/ /kə.ɾəmˈbɔ.ɫə/ (n, fem)
carambolage
  (billar) Jugada del billar de caramboles consistent a fer que la bola d'atac toqui les altres dues boles.
  (pilota basca) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota contra el frontis de manera que a continuació toqui la paret esquerra i s'obri cap a l'ample.

caramel /ka.ɾaˈmɛɫ/ /kə.ɾəˈmɛɫ/ /kərˈmɛɫ/ (n, masc)
caramel
  Pasta de sucre cremat.
bonbon
  Dolç fet amb pasta de sucre i essències.

caramella (n, fem)
chalumeau

caramel·lització /ka.ɾa.me.ɫi.d͡za.siˈo/ /ka.ɾa.me.ɫi.za.siˈo/ /ka.ɾa.meɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /ka.ɾa.meɫ.ɫi.za.siˈo/ /kə.ɾə.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /kə.ɾə.məɫ.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
caramélisation

caramel·litzar /ka.ɾa.me.ɫiˈd͡za/ /ka.ɾa.me.ɫiˈza/ /ka.ɾa.meɫ.ɫiˈd͡za/ /ka.ɾa.meɫ.ɫiˈzaɾ/ /kə.ɾə.mə.ɫiˈd͡za/ /kə.ɾə.məɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
caraméliser

caramull /ka.ɾaˈmuʎ/ /kə.ɾəˈmuʎ/ (n, masc)
comble
  Part d'un contingut que sobresurt d'un recipient.

caramullar /ka.ɾa.muˈʎa/ /ka.ɾa.muˈʎaɾ/ /kə.ɾə.muˈʎa/ (v)
combler
  Omplir un recipient per sobre de les vores.
entasser
  Amuntegar diverses coses en un munt desordenat.

caravanserrall /ka.ɾa.van.seˈraʎ/ /ka.ɾa.βan.seˈraʎ/ /kə.ɾə.vən.səˈraʎ/ /kə.ɾə.βən.səˈraʎ/ (n, masc)
caravansérail

caravel·la /ka.ɾaˈvɛɫ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫa/ /ka.ɾaˈβɛ.ɫɛ/ /ka.ɾaˈβɛɫ.ɫa/ /kə.ɾəˈvɛɫ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛ.ɫə/ /kə.ɾəˈβɛɫ.ɫə/ (n, fem)
caravelle

carbonar /kar.βoˈna/ /kaɾ.boˈnaɾ/ /kaɾ.βoˈna/ /kər.buˈna/ /kəɾ.boˈna/ (v)
charbonner

carbonatar /kar.βo.naˈta/ /kaɾ.bo.naˈtaɾ/ /kaɾ.βo.naˈta/ /kər.bu.nəˈta/ /kəɾ.bo.nəˈta/ (v)
carbonater

carboni /kərˈbɔ.ni/ (n, masc)
carbone

carbonitrurar /ˌkar.bu.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkar.βo.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkaɾ.bo.ni.tɾuˈɾa/ /ˌkaɾ.bo.ni.tɾuˈɾaɾ/ /ˌkaɾ.βo.ni.tɾuˈɾa/ (v)
carbonitrurer

carbonitzar /kar.βo.niˈd͡za/ /kaɾ.bo.niˈzaɾ/ /kaɾ.βo.niˈza/ /kər.bu.niˈd͡za/ /kəɾ.bo.niˈd͡za/ (v)
carboniser

carbur /kaɾˈbuɾ/ /kərˈbur/ (n, masc)
carbure

carburar /kar.βuˈɾa/ /kaɾ.buˈɾaɾ/ /kaɾ.βuˈɾa/ /kər.buˈɾa/ (v)
carburer

carbó /kaɾˈbo/ (n, masc)
charbon, houille
  Nom genèric donat a dos tipus de materials (carbó vegetal i carbó mineral) orgànics, sòlids i de color negre utilitzats com a combustible per la seva gran quantitat de carboni.
charbon
  (botànica) Nom comú de les malalties de les plantes produïdes per fongs ustilaginals.

carcaix /kaɾˈkajʃ/ /kərˈkaʃ/ (n, masc)
carquois

carcinogen /kar.siˈnɔ.ʒen/ /kaɾ.siˈnɔ.d͡ʒen/ /kər.siˈnɔ.ʒən/ (n, masc)
carcinogène

carcinoma /kaɾ.siˈno.ma/ /kər.siˈno.mə/ (n, masc)
carcinome

carcomprar /ˌkar.komˈpɾa/ /ˌkar.kumˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾa/ /ˌkaɾ.komˈpɾaɾ/ (v)
acheter cher

card /ˈkart/ (n, masc)
chardon

carda /ˈkar.də/ /ˈkaɾ.ða/ (n, fem)
cardage

cardar /karˈða/ /kaɾˈða/ /kaɾˈðaɾ/ /kərˈda/ (v)
carder
  Pentinar (la llana, el cotó, etc.) amb la carda per poder-la filar millor.
baiser
  (vulgarisme) Fer l'acte sexual.

cardenal /kər.dəˈnaɫ/ (n, masc)
cardinal
  En l'Església Catòlica, el càrrec superior a un bisbe.
trachyptère ventru
  Peix de la família dels traquiptèrids. (Zu cristatus)

cardinal /kaɾ.ðiˈnaɫ/ /kər.diˈnaɫ/ (adj)
cardinal

cardio- /ˈkar.di.u/ /ˈkar.ði.u/ /ˈkaɾ.ði.o/ (prefix)
cardio-

cardiologia /kar.ði.o.ɫoˈʒi.a/ /kaɾ.ði.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kər.di.u.ɫuˈʒi.ə/ /kər.ði.u.ɫuˈʒi.ə/ /kəɾ.ði.o.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
cardiologie

cardiopatia /kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /kər.di.u.pəˈti.ə/ /kər.ði.u.pəˈti.ə/ /kəɾ.ði.o.pəˈti.ə/ (n, fem)
cardiopathie

cardiovascular /ˌkar.di.u.βəs.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.o.βas.kuˈɫar/ /ˌkar.ði.u.vəs.kuˈɫar/ /ˌkaɾ.ði.o.vas.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.vəs.kuˈɫaɾ/ /ˌkaɾ.ði.o.βas.kuˈɫaɾ/ (adj)
cardiovasculaire

carejar /ka.ɾeˈd͡ʒa/ /ka.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾeˈʒa/ /kə.ɾəˈd͡ʒa/ /kə.ɾəˈʒa/ (v)
faire le côté visible
  Fer l’acabat de la cara visible d’una peça de construcció.
être cher
  Tirar a car, donar-se la tendència de preus elevats.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ (adj, masc)
carélien
  Relatiu a la República de Carèlia, a l’ètnia del territori o la seva llengua.

carelià /ka.ɾe.ɫiˈa/ /kə.ɾə.ɫiˈa/ (n, masc)
carélien, Carélien
  Individu finès oriental originari de Carèlia.
carélien
  (invariable) Llengua baltofinesa parlada a Carèlia i territoris adjacents.

carenar /ka.ɾeˈna/ /ka.ɾeˈnaɾ/ /kə.ɾəˈna/ (v)
caréner

carenejar /ka.ɾe.neˈd͡ʒa/ /ka.ɾe.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.ɾe.neˈʒa/ /kə.ɾə.nəˈd͡ʒa/ /kə.ɾə.nəˈʒa/ (v)
marcher le long de la crête

carener /ka.ɾeˈne/ /ka.ɾeˈneɾ/ /kə.ɾəˈne/ (adj, masc)
xxx
  Situat a la carena, d’una muntanya, d’una teulada.

carener /ka.ɾeˈne/ /ka.ɾeˈneɾ/ /kə.ɾəˈne/ (n, masc)
faîtage
  Aresta culminant en la intersecció de dos aiguavessos d’una teulada.

cariar-se /ka.ɾiˈaɾ.se/ /kə.ɾi.ərˈsə/ /kə.ɾiˈar.sə/ /kə.ɾiˈaɾ.sə/ (v)
se carier

caribeny /kə.ɾiˈbəɲ/ /kə.ɾiˈbɛɲ/ /kə.ɾiˈβɛɲ/ (adj, masc)
caribéen

caricaturar /ka.ɾi.ka.tuˈɾa/ /ka.ɾi.ka.tuˈɾaɾ/ /kə.ɾi.kə.tuˈɾa/ (v)
caricaturer

carilló /ka.ɾiˈʎo/ /kə.ɾiˈʎo/ (n, masc)
carillon, jeu de timbres
  Instrument idiòfon de percussió consistent en una sèrie de làmines metàl·liques que hom fa sonar amb baquetes de fusta.

carinar /ka.ɾiˈna/ /ka.ɾiˈnaɾ/ /kə.ɾiˈna/ (v)
hurler

carinyena /ka.ɾiˈɲe.na/ /kə.ɾiˈɲɛ.nə/ (n, masc)
carignan

cariogàmia /ka.ɾi.oˈɣa.mi.a/ /kə.ɾi.oˈɣa.mi.ə/ /kə.ɾi.uˈɣa.mi.ə/ (n, fem)
caryogamie

cariorrexi /ka.ɾi.oˈrɛk.si/ /kə.ɾi.oˈrɛk.si/ /kə.ɾi.uˈrɛk.si/ (n, fem)
caryorrexie

cariotip /ka.ɾi.oˈtip/ /kə.ɾi.oˈtip/ /kə.ɾi.uˈtip/ (n, masc)
caryotype

carisma /kaˈɾiz.ma/ /kəˈɾiz.mə/ (n, masc)
charisme

caritat /kə.ɾiˈtat/ (n, fem)
charité

caritatiu /kə.ɾi.təˈtiw/ (adj, masc)
caritatif

caritativament /ka.ɾi.taˌti.vaˈment/ /ka.ɾi.taˌti.βaˈmen/ /kə.ɾi.təˌti.vəˈmen/ /kə.ɾi.təˌti.vəˈment/ /kə.ɾi.təˌti.βəˈmen/ (adv)
charitablement

carmanyola /kar.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫa/ /kaɾ.maˈɲɔ.ɫɔ/ /kər.məˈɲɔ.ɫə/ (n, fem)
gamelle
  Recipient tapat per a portar aliments preparats per a menjar.
carmagnole
  (històric) Gec dels revolucionaris francesos de final del segle XVIII.

carmenar /kar.meˈna/ /kaɾ.meˈna/ /kaɾ.meˈnaɾ/ /kər.məˈna/ (v)
démêler

carmesí /kər.məˈzi/ (n, masc)
cramoisi

carminatiu /kaɾ.mi.naˈtiw/ /kər.mi.nəˈtiw/ (adj, masc)
carminatif

carmí /kərˈmi/ (n, masc)
carmin

carn (n, fem)
viande, chair

carnalment /karˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈmen/ /kaɾˌnaɫˈment/ /kərˌnaɫˈmen/ /kəɾˌnaɫˈment/ (adv)
charnellement

carnaval /kar.naˈβaɫ/ /kaɾ.naˈvaɫ/ /kaɾ.naˈβaɫ/ /kər.nəˈβaɫ/ /kəɾ.nəˈvaɫ/ (n, masc)
carnaval

carnet d'estudiant (n, masc)
carte d'étudiant

carnet internacional d'estudiant (n, masc)
carte d'étudiant internationale

carnificar-se /kaɾ.ni.fiˈkaɾ.se/ /kər.ni.fi.kərˈsə/ /kər.ni.fiˈkar.sə/ /kəɾ.ni.fiˈkaɾ.sə/ (v)
se carnifier

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ (adj, masc)
carnassier
  Molt aficionat a menjar carn.

carnisser /kar.niˈse/ /kaɾ.niˈseɾ/ /kər.niˈse/ (n, masc)
boucher
  Ofici del que talla i ven carn per a consum humà.

carnívor /karˈni.βor/ /kaɾˈni.voɾ/ /kaɾˈni.βoɾ/ /kərˈni.vur/ /kərˈni.βur/ /kəɾˈni.voɾ/ (adj, masc)
carnivore, carnassier

carnívors /karˈni.βors/ /kaɾˈni.voɾs/ /kaɾˈni.βoɾs/ /kərˈni.vurs/ /kərˈni.βurs/ /kəɾˈni.voɾs/ (n, masc)
carnivores

carota /kaˈɾɔ.ta/ /kaˈɾɔ.tɔ/ /kəˈɾɔ.tə/ (n, fem)
masque
  Màscara que representa una cara grotesca.
rimace
  Ganyota que representa un posat desagradable.

carp /ˈkarp/ (n, masc)
carpe

carpa /ˈkar.pə/ /ˈkaɾ.pa/ (n, fem)
carpe commune, carpe
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cyprinus carpio)
carassin commun
  (Carassius carassius)

carpeta /kərˈpɛ.tə/ (n, masc)
dossier
  Objecte per a organitzar i desar documents, consistent en un parell de cobertes.
  (informàtica) Element d'una estructura d'arxius que els agrupa i que s'organitza normalment en forma jeràrquica.

carpòfor /kaɾˈpɔ.foɾ/ /kərˈpɔ.fur/ /kəɾˈpɔ.foɾ/ (n, masc)
carpophore

carrasca /kaˈras.ka/ /kəˈras.kə/ (n, fem)
chêne vert

carregador /ka.re.ɣaˈðo/ /ka.re.ɣaˈðoɾ/ /kə.rə.ɣəˈðo/ (n, masc)
charger
  Treballador que carrega mercaderies.
chargeur
  Aparell que serveix per a carregar un acumulador.
charger
  Dispositiu d’una arma de foc on hi ha els projectils a introduir en la recambra.

carregar /ka.reˈɣa/ /ka.reˈɣaɾ/ /kə.rəˈɣa/ (v)
charger
  Portar pes al damunt amb la intenció de transportar-lo.
  (informàtica) Transferir dades d'un emmagatzematge auxiliar a la memòria de l'ordinador.
  (esports de pilota) Escometre un adversari recolzant-hi el cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.
  (rugbi) Intentar interceptar un xut de l'equip adversari.

carregar un temps mort (v)
imputer un temps mort

carrell /kaˈreʎ/ /kəˈreʎ/ (n, masc)
?
  Conjunt de fruits agrupats per un fil o posades en filera.
bobine
  Petit cilindre de fusta per desar el fil al seu voltant.

carrer /kaˈre/ /kəˈre/ (n, masc)
rue
  En un nucli de població, lloc per on hi circula la gent i els vehicles que és l'origen o el resultat de l'organització de l'espai edificat.
allée
  (golf) Zona del recorregut d'un forat coberta d'herba arranada i ben condicionada, situada entre el lloc de sortida i el green, per la qual està previst que es desenvolupi el joc.

carrera /kaˈre.ɾa/ /kəˈre.ɾə/ (n, fem)
carrière
  Trajectòria professional o pública.
études
  Estudis que fa una persona per a l'obtenció d'un títol que permet exercir una determinada professió.

carrera docent (n, fem)
carrière en enseignement

carrera professional (n, fem)
carrière

carreta /kəˈrə.tə/ /kəˈrɛ.tə/ (n, fem)
chariot

carretejar /ka.re.teˈd͡ʒa/ /ka.re.teˈd͡ʒaɾ/ /ka.re.teˈʒa/ /kə.rə.təˈd͡ʒa/ /kə.rə.təˈʒa/ (v)
transporter

carretera /ka.reˈte.ɾa/ (n, fem)
route
  Via que uneix dues poblacions i que és apta per a la circulació de vehicles.

carretó /ka.reˈto/ /kə.rəˈto/ (n, masc)
brouette

carretó de golf (n, masc)
chariot

carreu /kaˈrɛw/ /kəˈrɛw/ (n, masc)
carreau

carril /kaˈriɫ/ /kəˈriɫ/ (n, masc)
voie

carril bici (n, masc)
bande cyclable

carrinclonejar /ka.riŋ.kɫo.neˈd͡ʒa/ /ka.riŋ.kɫo.neˈd͡ʒaɾ/ /ka.riŋ.kɫo.neˈʒa/ /kə.riŋ.kɫo.nəˈd͡ʒa/ /kə.riŋ.kɫu.nəˈʒa/ (v)
boiter

carrincló /ka.riŋˈkɫo/ /kə.riŋˈkɫo/ (adj, masc)
ringard
  Sense distinció, ridícul per excessiva sensibleria.

carrisqueig /ka.risˈket͡ʃ/ /kə.risˈkət͡ʃ/ /kə.risˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
grincement

carrisquejar /ka.ris.keˈd͡ʒa/ /ka.ris.keˈd͡ʒaɾ/ /ka.ris.keˈʒa/ /kə.ris.kəˈd͡ʒa/ /kə.ris.kəˈʒa/ (v)
grincer

carro /ˈka.ro/ /ˈka.ru/ (n, masc)
charrette
  Vehicle tirat per animals per transportar objectes o persones.

carronya /kaˈro.ɲa/ /kəˈro.ɲə/ (n, fem)
charogne

carruatge /ka.ruˈa.d͡ʒe/ /kə.ruˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
carrosse

carró (n, masc)
carreau

carta /ˈkaɾ.ta/ (n, fem)
lettre, épître
  Document escrit per a comunicar amb una altra persona, generalment amb una estructura formal.
carte
  Llista de tots els plats i de les begudes que se serveixen en un restaurant.
  Sinònim de mapa., especialment de navegació.

cartejar /kar.teˈʒa/ /kaɾ.teˈd͡ʒa/ /kaɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /kər.təˈʒa/ /kəɾ.təˈd͡ʒa/ (v)
correspondre

carter /karˈte/ /kaɾˈteɾ/ /kərˈte/ (n, masc)
facteur

cartera /kaɾˈte.ɾa/ /kərˈte.ɾə/ (n, fem)
portefeuille
  Bossa prima i rectangular de pell, plàstic o altres materials tous, utilitzada per guardar-hi diners (en forma de bitllets), targetes i documentació.

cartesià /kaɾ.te.ziˈa/ /kər.tə.ziˈa/ (adj, masc)
cartésien

cartipàs /kaɾ.tiˈpas/ /kər.tiˈpas/ (n, masc)
cahier
  Quadern de paper que serveix per anotar algunes coses i escriure allò que dicten els mestres de les universitats.

cartografiar /kar.to.ɣɾa.fiˈa/ /kaɾ.to.ɣɾa.fiˈa/ /kaɾ.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /kər.tu.ɣɾə.fiˈa/ /kəɾ.to.ɣɾə.fiˈa/ (v)
cartographier

cartolina /kaɾ.toˈɫi.na/ /kər.tuˈɫi.nə/ /kəɾ.toˈɫi.nə/ (n, fem)
bristol

cartomància /kaɾ.toˈman.si.a/ /kər.tuˈman.si.ə/ /kəɾ.toˈman.si.ə/ (n, fem)
cartomancie

cartutx /kaɾˈtut͡ʃ/ /kərˈtut͡ʃ/ (n, masc)
cartouche
  En les armes lleugeres, conjunt de beina i bala travades.
  Element canviable de les màquines d'escriure i de les impressores que conté la tinta.

cartílag /kaɾˈti.ɫak/ /kərˈti.ɫək/ (n, masc)
cartilage

cartílag tiroide (n, masc)
cartilage thyroïde

cartó /kaɾˈto/ /kərˈto/ (n, masc)
carton

carxofa /karˈt͡ʃɔ.fa/ /kaɾˈt͡ʃɔ.fɔ/ /kərˈʃɔ.fə/ (n, fem)
artichaut

caràcter /kaˈɾak.teɾ/ /kəˈɾak.tə/ (n, masc)
caractère
  Signe gràfic, usat sobretot en impressió o informàtica.
  Tret dominant que permet reconèixer o diferenciar.

caràngid irisat (n, masc)
arc-en-ciel

carència /kaˈɾɛn.si.a/ /kəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
carence

caròtide /kaˈɾɔ.ti.ðe/ /kəˈɾɔ.ti.ðə/ (n, fem)
carotide

cas (n, masc)
cas
  Situació particular que es produeix entre les diverses possibles.
  Objecte d'estudi d'alguna disciplina.
  (lingüística) Categoria gramatical que marca la funció sintàctica d’un mot.

cas oblic (n, masc)
cas oblique

casa /ˈka.za/ (n, fem)
maison, domicile
  Edifici destinat a l'habitatge de persones, llar.

casa de colònies (n, fem)
centre de vacances pour enfants

casaca /kaˈza.ka/ /kəˈza.kə/ (n, fem)
casaque

casal /kaˈzaɫ/ /kəˈzaɫ/ (n, masc)
maison

casament /ka.zaˈmen/ /ka.zaˈment/ /kə.zəˈmen/ /kə.zəˈment/ (n, masc)
mariage
  Acte amb què s'estableix un matrimoni.

casar /kaˈza/ /kaˈzaɾ/ (v)
marier
  Contraure matrimoni.
  Unir o ajuntar una cosa amb una altra.
accorder
  Una cosa, fer joc amb altres, tenir correspondència.

casat /kaˈzat/ /kəˈzat/ (adj, masc)
marié

casc /ˈkask/ (n, masc)
casque
  Peça dura que cobreix el cap com a defensa en certes activitats: bombers, motoristes, policia, esportistes.

cascar /kasˈka/ /kasˈkaɾ/ /kəsˈka/ /kəsˈka/ (v)
battre, mettre
  Copejar, masegar.
mettre
  (pronominal, col·loquial) prendre (menjar o beure)

cascavell /kas.kaˈveʎ/ /kas.kaˈβeʎ/ /kəs.kəˈveʎ/ (n, masc)
grelot

casmogàmia /kaz.moˈɣa.mi.a/ /kəz.moˈɣa.mi.ə/ /kəz.muˈɣa.mi.ə/ (n, fem)
chasmogamie

casolà /ka.zoˈɫa/ /kə.zoˈɫa/ /kə.zuˈɫa/ (adj, masc)
domestique
  Propi de la casa, fet allà o seguint les seves normes.

caspa /ˈkas.pa/ /ˈkas.pə/ (n, fem)
pellicules

casquet /kasˈket/ /kəsˈkət/ /kəsˈkɛt/ (n, masc)
bonnet
  Gorra o lligadura de tela, de cuir, etc., sense ales ni visera.

cassa /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, fem)
pot

cassar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ (v)
casser

casserola /ka.seˈɾɔ.ɫa/ /ka.seˈɾɔ.ɫɔ/ /kə.səˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
casserole

cassola /kaˈsɔ.ɫa/ /kaˈsɔ.ɫɔ/ /kəˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
cocotte

cassolada /ka.soˈɫa.ða/ /kə.soˈɫa.ðə/ /kə.suˈɫa.ðə/ (n, fem)
casserolade
  Soroll de cassoles i altres objectes metàl·lics com a manifestació de protesta o de reivindicació.

cassoleta /ka.soˈɫe.ta/ /kə.soˈɫə.tə/ /kə.suˈɫɛ.tə/ (n, fem)
coupe

cassó /kaˈso/ /kəˈso/ (n, masc)
louche

cast /ˈkast/ (adj, masc)
chaste

casta /ˈkas.ta/ /ˈkas.tə/ (n, fem)
caste

castament /ˌkas.taˈmen/ /ˌkas.taˈment/ /ˌkas.təˈmen/ /ˌkas.təˈment/ (adv)
chastement

castany /kəsˈtaɲ/ (n, masc)
châtain

castanya (n, fem)
châtaigne, chastaigne
  (botànica) Fruit del castanyer, de color marró fosc brillant, que es cull a la tardor i és comestible.

castanyola /kas.taˈɲɔ.ɫa/ /kas.taˈɲɔ.ɫɔ/ (n, fem)
grande castagnole

castanyoles /kas.taˈɲɔ.les/ /kəs.təˈɲɔ.ɫəs/ (n, fem)
castagnettes

castanyoleta /kas.ta.ɲoˈɫe.ta/ /kəs.tə.ɲoˈɫə.tə/ /kəs.tə.ɲuˈɫɛ.tə/ (n, fem)
castagneau

castedat /kas.teˈðat/ /kəs.təˈðat/ (n, fem)
chasteté

castell /kasˈteʎ/ (n, masc)
château, château fort
  Fortificació defensiva.

castellanisme /kas.te.ʎaˈniz.me/ /kəs.tə.ʎəˈniz.mə/ (n, masc)
hispanisme

castellanitzar /kas.te.ʎa.niˈd͡za/ /kas.te.ʎa.niˈza/ /kas.te.ʎa.niˈzaɾ/ /kəs.tə.ʎə.niˈd͡za/ (v)
castillaniser

castellanoparlant /kas.teˌʎa.no.parˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.no.pəɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.nu.pərˈɫan/ (adj)
hispanophone
  Que s’expressa en castellà.

castellanoparlant /kas.teˌʎa.no.parˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫan/ /kas.teˌʎa.no.paɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.no.pəɾˈɫant/ /kəs.təˌʎa.nu.pərˈɫan/ (n, neut)
hispanophone
  Qui parla castellà.

castellà (adj, masc)
espagnol
  Relatiu a la llengua originària de Castella.

castellà (n, masc)
châtelain
  Habitant d'un castell.
Castillan, castillan
  Natural de Castella.
espagnol, castillan
  (masculí singular) Llengua pròpia de Castella.

castigar /kas.tiˈɣa/ /kas.tiˈɣaɾ/ /kəs.tiˈɣa/ (v)
punir
  Donar un reforç aversiu quan s'ha produït una conducta que es pretén eliminar.
graisser
  (gastronomia) Afegir al sucre un altre producte, com ara glucosa, crémor tàrtar o àcid cítric, per a evitar-ne la cristal·lització.

castor /kasˈto/ /kəsˈto/ (n, masc)
castor, bièvre
  Gènere de mamífer rosegador semi-aquàtic de la família dels castòrids. Destaca per la seva habilitat per construir preses i caus.

castrar /kasˈtɾa/ /kasˈtɾaɾ/ /kəsˈtɾa/ (v)
castrer
  Extirpar els òrgans reproductors.

casual /ka.zuˈaɫ/ (adj)
casuel

casualitat /ka.zu.a.ɫiˈtat/ /kə.zu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
casualité

casualment /ka.zuˌaɫˈmen/ /ka.zuˌaɫˈment/ /kə.zuˌaɫˈmen/ /kə.zuˌaɫˈment/ (adv)
par hazard

catalanada /ka.ta.ɫaˈna.ða/ /kə.tə.ɫəˈna.ðə/ (n, fem)
idiotisme

catalanisme /ka.ta.ɫaˈniz.me/ /kə.tə.ɫəˈniz.mə/ (n, masc)
catalanisme

catalanitat /ka.ta.ɫa.niˈtat/ /kə.tə.ɫə.niˈtat/ (n, fem)
catalanité

catalanització /ka.ta.la.ni.d͡za.siˈo/ /ka.ta.la.ni.za.siˈo/ /kə.tə.ɫə.nid.zə.siˈo/ (n, fem)
catalanisation

catalanitzar /ka.ta.ɫa.niˈd͡za/ /ka.ta.ɫa.niˈza/ /ka.ta.ɫa.niˈzaɾ/ /kə.tə.ɫə.niˈd͡za/ (v)
catalaniser

catalanofonia /ka.ta.ɫa.no.foˈni.a/ /kə.tə.ɫə.no.foˈni.ə/ /kə.tə.ɫə.nu.fuˈni.ə/ (n, fem)
catalanophonie

catalanofòbia /ka.taˌɫa.noˈfɔ.bi.a/ /kə.təˌɫa.noˈfɔ.bi.ə/ /kə.təˌɫa.nuˈfɔ.bi.ə/ /kə.təˌɫa.nuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
catalanophobie

catalanoparlant /ka.taˌɫa.no.parˈɫan/ /ka.taˌɫa.no.paɾˈɫan/ /ka.taˌɫa.no.paɾˈɫant/ /kə.təˌɫa.no.pəɾˈɫant/ /kə.təˌɫa.nu.pərˈɫan/ (adj)
catalanophone

catalitzar /ka.ta.ɫiˈd͡za/ /ka.ta.ɫiˈza/ /ka.ta.ɫiˈzaɾ/ (v)
catalyser

catalogar /ka.ta.ɫoˈɣa/ /ka.ta.ɫoˈɣaɾ/ /kə.tə.ɫoˈɣa/ /kə.tə.ɫuˈɣa/ (v)
cataloguer

català (adj, masc)
catalan
  Relatiu o pertanyent a Catalunya, als seus habitants o a la llengua catalana.

català (n, masc)
Catalan
  Natural de Catalunya.
catalan
  (masculí singular) Llengua històricament parlada a Catalunya, Andorra, País Valencià, les illes Balears, la Catalunya Nord, l'Alguer i la Franja de Ponent.

català antic (n, masc)
ancien catalan

cataplasma /ka.taˈpɫaz.ma/ /kə.təˈpɫaz.mə/ (n, masc)
cataplasme
  Composició calmant i emol·lient que es posa entre dues gases i s'aplica sobre la pell.

catapulta /ka.taˈpuɫ.ta/ /kə.təˈpuɫ.tə/ (n, fem)
catapulte
  Arma de l'antiguitat i l'edat mitjana que mitjançant la tensió acumulada en la torsió de fustes o bé amb l'empenta de contrapesos era capaç de llançar projectils pesants a certa distància.

catari /kaˈta.ɾi/ /kəˈta.ɾi/ (adj)
cataire

catarro /kaˈta.ro/ /kəˈta.ro/ /kəˈta.ru/ (n, masc)
catarrhe
  Inflamació d’una membrana mucosa, generalment amb hipersecreció.

catarsi /kaˈtaɾ.si/ /kəˈtar.si/ (n, fem)
catharsis

catarí /ka.taˈri/ /kə.təˈri/ (n, masc)
catarrhinien

catastròfic /ka.tasˈtɾɔ.fik/ (adj, masc)
catastrophique

catecolamina /ka.te.ko.ɫaˈmi.na/ /kə.tə.ko.ɫəˈmi.nə/ /kə.tə.ku.ɫəˈmi.nə/ (n, fem)
catécholamine

catedral /ka.teˈðɾaɫ/ (n, fem)
cathédrale

catedràtic /ka.teˈðɾa.tik/ (n, masc)
professeur d'université

categoria /ka.te.ɣoˈɾi.a/ /kə.tə.ɣoˈɾi.ə/ /kə.tə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
catégorie

categoria gramatical (n, fem)
catégorie grammaticale

categoria lèxica (n, fem)
catégorie lexicale

categòricament /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /ka.teˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /kə.təˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
catégoriquement

catequitzar /ka.te.kiˈd͡za/ /ka.te.kiˈza/ /ka.te.kiˈzaɾ/ /kə.tə.kiˈd͡za/ (v)
catéchiser

catet /kaˈtet/ /kəˈtɛt/ (n, masc)
cathète

catifa /kaˈti.fa/ (n, fem)
tapis

catió /ka.tiˈo/ /kə.tiˈo/ (n, masc)
cation

catorze /kaˈtoɾ.ze/ (number)
quatorze

catorze-cents /kaˌtoɾ.zeˈsens/ /kəˌtor.zəˈsens/ (number)
quatorze cents

catorzè /ka.toɾˈze/ /kə.toɾˈzə/ /kə.turˈzɛ/ (number)
quatorzième

cats /ˈkats/ (n, masc)
Cattes

catxa /ˈka.t͡ʃa/ /ˈka.t͡ʃə/ (n, fem)
bluff

catxalot /ka.t͡ʃaˈɫɔt/ /kə.t͡ʃəˈɫɔt/ (n, masc)
cachalot

catxalot nan (n, masc)
cachalot nain

catxalot pigmeu (n, masc)
cachalot pygmée

catxalots pigmeus (n, masc)
Kogiidés

catxupí /ka.t͡ʃuˈpi/ /kə.t͡ʃuˈpi/ (n, masc)
gachupin

catàlisi /kaˈta.ɫi.zi/ (n, fem)
catalyse

catàstrofe /kaˈtas.tɾo.fe/ /kəˈtas.tɾu.fə/ (n, fem)
catastrophe
  Desgràcia gran, especialment quan hi ha víctimes mortals.

catàstrofe natural (n, fem)
catastrophe naturelle

catòlic /kaˈtɔ.ɫik/ (adj, masc)
catholique
  Dit del qui pertany a la religió cristiana que accepta la universalitat de l'autoritat del Papa.

catòlicament /kaˌtɔ.ɫi.kaˈmen/ /kaˌtɔ.ɫi.kaˈment/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈmen/ /kəˌtɔ.ɫi.kəˈment/ (adv)
catholiquement

catúfol /kaˈtu.foɫ/ /kəˈtu.foɫ/ /kəˈtu.fuɫ/ (n, masc)
godet

cau /ˈkaw/ (n, masc)
tanière
  Forat en terra on certes bèsties s’hi amaguen.

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ (adj, masc)
caucasien
  Relatiu o pertanyent al Caucas.

caucasià /kaw.ka.ziˈa/ /kəw.kə.ziˈa/ (n, masc)
Caucasien
  Persona que habita o és originària del Caucas.

caució /kaw.siˈo/ /kəw.siˈo/ (n, fem)
caution

caucàsic /kawˈka.zik/ /kəwˈka.zik/ (adj, masc)
caucasique

caure /ˈkaw.ɾe/ (v)
tomber
  Precipitar-se cap a baix per pèrdua de l'equilibri o acció de la gravetat.
  Escaure's en cert temps o cert lloc.

caure malalt (v)
tomber malade

causa /ˈkaw.za/ (n, fem)
cause, raison
  Motiu, explicació, el perquè.

causar /kawˈza/ /kawˈzaɾ/ /kəwˈza/ (v)
causer

cautela /kawˈtɛ.ɫa/ /kawˈtɛ.ɫɛ/ /kəwˈtɛ.ɫə/ (n, fem)
précaution

cautelosament /kaw.teˌɫo.zaˈmen/ /kaw.teˌɫo.zaˈment/ /kəw.təˌɫo.zəˈmen/ /kəw.təˌɫo.zəˈment/ (adv)
cauteleusement

cauteri /kawˈtɛ.ɾi/ /kəwˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
cautère
  Barra de ferro rodona amb un cap o botonet a la punta, de la qual se servien els cirurgians per aplicar-la roent sobre ferides per estroncar la sang i eixugar-les.
  L'acció d'aplicar el cauteri.
remède
  Metafòricament, allò que corregeix o preserva d'algun mal.

cauteritzar /kaw.te.ɾiˈd͡za/ /kaw.te.ɾiˈza/ /kaw.te.ɾiˈzaɾ/ /kəw.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
cautériser

cava /ˈka.va/ /ˈka.və/ /ˈka.βa/ /ˈka.βə/ (n, fem)
cave
  Celler subterrani a on s'emmagatzema el vi.

cava /ˈka.va/ /ˈka.və/ /ˈka.βa/ /ˈka.βə/ (n, masc)
champagne
  (normalment no comptable) Xampany català.

cavalcada /ka.vaɫˈka.ða/ /ka.βaɫˈka.ða/ /kə.vəɫˈka.ðə/ /kə.βəɫˈka.ðə/ (n, fem)
cavalcade
  Comitiva a cavall.
chevauchée
  Correguda de cavalls.

cavalcador /ka.vaɫ.kaˈðoɾ/ /ka.βaɫ.kaˈðo/ /ka.βaɫ.kaˈðoɾ/ /kə.vəɫ.kəˈðo/ /kə.βəɫ.kəˈðo/ (n, masc)
chevaucheur

cavalcadura /ka.vaɫ.kaˈðu.ɾa/ /ka.βaɫ.kaˈðu.ɾa/ /kə.vəɫ.kəˈðu.ɾə/ /kə.βəɫ.kəˈðu.ɾə/ (n, fem)
monture

cavalcar /ka.vaɫˈkaɾ/ /ka.βaɫˈka/ /ka.βaɫˈkaɾ/ /kə.vəɫˈka/ /kə.βəɫˈka/ (v)
chevaucher

cavall /kaˈval/ /kaˈvaʎ/ /kaˈβaʎ/ /kəˈvaʎ/ (n, masc)
cheval
  (mamífers) Mamífer domèstic ungulat (Equus caballus), de la família dels èquids, utilitzat per l'home per a cavalcar o com a animal de tir.
cavalier, cheval
  (escacs) Peça dels escacs amb la forma del cap i el coll de l'animal, la qual es pot moure només dues caselles cap endavant i una cap al costat o dues cap a un costat i una cap endavant.
trois-murs
  (pilota basca) Jugada ofensiva de la modalitat de frontennis consistent a llançar la pilota contra el frontis de manera que toqui a continuació la paret esquerra i vagi a la paret de rebot.

cavall de mar (n, masc)
hippocampe moucheté

cavall per dins (n, masc)
trois-murs intérieur

cavall per fora (n, masc)
trois-murs extérieur

cavaller /ka.vaˈʎeɾ/ /ka.βaˈʎe/ /kə.vəˈʎe/ /kə.βəˈʎe/ (n, masc)
chevalier
  Soldat medieval de categoria, honrat amb la cavalleria per un senyor feudal.
gentleman
  Home educat i de classe.

cavalleresc /ka.va.ʎeˈɾesk/ /ka.βa.ʎeˈɾesk/ /kə.və.ʎəˈɾɛsk/ /kə.βə.ʎəˈɾɛsk/ (adj, masc)
chevaleresque

cavallerescament /ka.va.ʎeˌɾes.kaˈment/ /ka.βa.ʎeˌɾes.kaˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ /kə.və.ʎəˌɾɛs.kəˈment/ /kə.βə.ʎəˌɾɛs.kəˈmen/ (adv)
cavalièrement

cavalleria /ka.va.ʎeˈɾi.a/ /ka.βa.ʎeˈɾi.a/ /kə.və.ʎəˈɾi.ə/ /kə.βə.ʎəˈɾi.ə/ (n, fem)
cavalerie
  Tropa que va a cavall, modernament amb vehicles motoritzats i blindats, en contraposició a la infanteria que va a peu.

cavallerós /ka.va.ʎeˈɾos/ /ka.βa.ʎeˈɾos/ /kə.və.ʎəˈɾos/ /kə.βə.ʎəˈɾos/ (adj, masc)
chevaleresque

cavallet /ka.vaˈʎet/ /ka.βaˈʎet/ /kə.vəˈʎət/ /kə.vəˈʎɛt/ /kə.βəˈʎɛt/ (n, masc)
râteau
  (billar) Instrument utilitzat per a guiar el final de la fletxa del tac quan la bola que es vol colpejar queda massa lluny perquè el jugador faci el pont.

cavallets /ka.vaˈʎets/ /ka.βaˈʎets/ /kə.vəˈʎəts/ /kə.vəˈʎɛts/ /kə.βəˈʎɛts/ (n, masc)
carrousel
  Atracció infantil de fira que consisteix en una plataforma giratòria accionada mecànicament damunt la qual s'instal·len diversos artificis perquè els infants hi puguin pujar.

cavallfort /kaˌvaʎˈfɔɾt/ /kaˌβaʎˈfɔrt/ /kaˌβaʎˈfɔɾt/ /kəˌvaʎˈfɔɾt/ /kəˌβaʎˈfɔrt/ (n, masc)
cheval fondu

cavalló /ka.vaˈʎo/ /ka.βaˈʎo/ /kə.vəˈjo/ /kə.vəˈʎo/ /kə.βəˈʎo/ (n, masc)
billon
  Munt de terra que queda entre dos solcs.

cavar /kaˈvaɾ/ /kaˈβa/ /kəˈva/ /kəˈβa/ (v)
creuser

caviar /ka.viˈaɾ/ /ka.βiˈar/ /ka.βiˈaɾ/ /kə.viˈaɾ/ /kə.βiˈar/ (n, masc)
caviar

cavilat /ka.viˈɫat/ /ka.βiˈɫat/ /kə.viˈɫat/ /kə.βiˈɫat/ (n, masc)
chabot commun

cavil·lar /ka.viɫˈɫaɾ/ /ka.βiɫˈɫa/ /ka.βiˈɫa/ /kə.viɫˈɫa/ /kə.βiɫˈɫa/ /kə.βiˈɫa/ (v)
réfléchir

cavitat /ka.viˈtat/ /ka.βiˈtat/ /kə.viˈtat/ /kə.βiˈtat/ (n, fem)
cavité
  Espai buid a dins d'un sòlid.

cavitat abdominal (n, fem)
cavité abdominale

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, fem)
chasse
  Acció de caçar.

caça /ˈka.sa/ /ˈka.sə/ (n, masc)
chasseur
  Avió militar destinat a combatre aeronaus enemigues.

caçador /ka.saˈðo/ /ka.saˈðoɾ/ /kə.səˈðo/ (n, masc)
chasseur

caçadora /ka.saˈðo.ɾa/ /kə.səˈðo.ɾə/ (n, fem)
blouson

caçar /kaˈsa/ /kaˈsaɾ/ (v)
chasser

caçó /kaˈso/ /kəˈso/ (n, masc)
requin-hâ

caòticament /kaˌɔ.ti.kaˈmen/ /kaˌɔ.ti.kaˈment/ /kəˌɔ.ti.kəˈmen/ /kəˌɔ.ti.kəˈment/ (adv)
chaotiquement

ce (n, fem)
cé
  Lletra c/C.

ce trencada (n, fem)
c cédille

ceba /ˈsə.bə/ /ˈsɛ.bə/ /ˈsɛ.βə/ (n, fem)
oignon, ognon

cebuà /se.buˈa/ /sə.βuˈa/ (n, masc)
cebuano
  Llengua de la família austronèsica del grup visaia parlada a Cebu (Filipines) i illes adjacents.

cec (adj)
aveugle
  Que no hi veu.

cec (n, masc)
aveugle
  Privat de la capacitat de veure-hi.
cæcum
  (anatomia) Porció de l'intestí gros en cul-de-sac situada entre l'ili i el còlon.

cedir /seˈði/ /seˈðiɾ/ /səˈði/ (v)
céder

cefalea /se.faˈle.a/ /sə.fəˈle.ə/ (n, fem)
céphalalgie

cefaloraquidi /ˌsɛ.fa.ɫo.raˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫo.rəˈki.ði/ /ˌsɛ.fə.ɫu.rəˈki.ði/ (adj, masc)
céphalorachidien

cefalàlgia /se.faˈɫaɫ.d͡ʒi.a/ /sə.fəˈɫaɫ.ʒi.ə/ (n, fem)
céphalalgie

cegament /ˌse.ɣaˈmen/ /ˌse.ɣaˈment/ /ˌse.ɣəˈmen/ /ˌse.ɣəˈment/ (adv)
aveuglément

cegar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ (v)
aveugler

ceguesa /seˈɣe.za/ /səˈɣə.zə/ /səˈɣɛ.zə/ (n, fem)
cécité

cel (n, masc)
ciel
  Volta celeste, capa que envolta la Terra, espai aeri on es troben els núvols.
  Espai sense límits visibles, des d'un punt de vista terrestre, on són les estrelles.

cel shading (n, masc)
ombrage de celluloïd

celada (n, fem)
casque
  Casc que cobreix cap i nuca però no la cara.
embuscade
  Emboscada, trampa, engany.

celadont /se.ɫaˈðon/ /sə.ɫəˈðon/ /sə.ɫəˈðont/ (n, masc)
céladon

celebració /se.ɫe.bɾa.siˈo/ /sə.ɫə.βɾə.siˈo/ (n, fem)
célébration

celebrar /se.ɫeˈbɾaɾ/ /se.ɫeˈβɾa/ (v)
tenir
  Acomplir amb solemnitat seguint un ritual.
célébrer
  Fer activitats festives.
réjouir
  Alegrar-se per un fet.

celebritat /se.ɫe.βɾiˈtat/ /sə.ɫə.βɾiˈtat/ (n, fem)
célébrité

celemí /se.leˈmi/ /sə.ləˈmi/ (n, masc)
picotin
  (arcaisme) Mesura de grans, que conté la dotzena part de la faneca.
  (arcaisme) Quantitat que hi cap en la mesura del mateix nom.

celesta /seˈɫes.ta/ /səˈɫes.tə/ (n, fem)
célesta

celidònia /se.liˈðɔ.ni.a/ /sə.liˈðɔ.ni.ə/ (n, fem)
grande chélidoine

cella /ˈse.ʎa/ /ˈsə.ʎə/ /ˈsɛ.jə/ /ˈsɛ.ʎə/ (n, fem)
sourcil
  Cadascuna de les zones que sobresurten lleugerament de la cara i que es troben pel damunt d'un ull per fer-li de visera.

celler /seˈʎe/ /seˈʎeɾ/ /səˈʎe/ (n, masc)
cave à vin

celobert /ˌsɛ.ɫoˈbɛɾt/ /ˌsɛ.ɫuˈbɛrt/ /ˌsɛ.ɫuˈβɛrt/ (n, masc)
cour

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ (adj)
celte
  Propi dels celtes.

celta /ˈsɛɫ.ta/ /ˈsɛɫ.tə/ /ˈsɛɫ.tɛ/ (n, neut)
Celte
  Individu pertanyent a la cultura principal que habità Europa en l'antiguitat.

cel·la /ˈsɛ.ɫa/ /ˈsɛ.ɫə/ /ˈsɛ.ɫɛ/ /ˈsɛɫ.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫə/ (n, fem)
cellule

cel·lofana /se.ɫoˈfa.na/ /seɫ.ɫoˈfa.na/ /sə.ɫuˈfa.nə/ /səɫ.ɫoˈfa.nə/ /səɫ.ɫuˈfa.nə/ (n, fem)
cellophane

cel·lulosa /se.ɫuˈɫo.za/ /seɫ.ɫuˈɫo.za/ /sə.ɫuˈɫo.zə/ /səɫ.ɫuˈɫo.zə/ (n, fem)
cellulose

cement /seˈmen/ /seˈment/ /səˈmen/ /səˈment/ (n, masc)
cément

cementiri /se.menˈti.ɾi/ (n, masc)
cimetière

cendra /ˈsɛn.dɾa/ /ˈsɛn.dɾɛ/ (n, fem)
cendre

cendrar /senˈdɾa/ /senˈdɾaɾ/ /sənˈdɾa/ (v)
purifier

cendrer /senˈdɾe/ /senˈdɾeɾ/ /sənˈdɾe/ (n, masc)
cendrier

cenocític /se.noˈsi.tik/ /sə.noˈsi.tik/ /sə.nuˈsi.tik/ (adj, masc)
coenocytique

cenotafi /se.noˈta.fi/ /sə.noˈta.fi/ /sə.nuˈta.fi/ (n, masc)
cénotaphe

cens /ˈsens/ /ˈsens/ /ˈsɛns/ (n, masc)
recensement

censura /senˈsu.ɾa/ /sənˈsu.ɾə/ (n, fem)
censure

censurar /sen.suˈɾa/ /sen.suˈɾaɾ/ /sən.suˈɾa/ (v)
censurer
  Reprendre, criticar algú per les seves opinions o comportament.
  Recriminar, condemnar alguna cosa.

cent /ˈsen/ /ˈsent/ (number)
cent

centau /senˈtaw/ /sənˈtaw/ (n, masc)
centavo

centenar /sen.teˈna/ /sen.teˈnaɾ/ /sən.təˈna/ (n, masc)
centaine

centil (n, masc)
centile

centrada /senˈtɾa.ða/ /sənˈtɾa.ðə/ (n, fem)
centre
  (esports de pilota) Passada en què la pilota, la bola o el disc es desplaça des d'una banda del camp de joc fins a l'àrea situada davant de la porteria contrària.
  (esports de pilota) Acció de posar la pilota, la bola o el disc en joc des del centre del camp de joc al començament del partit o de cada part i després de la consecució d'un gol.

central /senˈtɾaɫ/ /sənˈtɾaɫ/ (n, neut)
centre
  (handbol, hoquei sobre gel) Jugador que ocupa la posició del mig en la línia davantera, encarregat generalment de dirigir el joc d'atac de l'equip.
  (futbol americà) Jugador situat al mig de la línia ofensiva, que s'encarrega de fer l'esnap.

central nuclear (n, fem)
central nucléaire

centrar /senˈtɾa/ /senˈtɾaɾ/ (v)
centrer
  Situar una cosa en el centre de visió.
  Ignorar els elements poc importants d'una activitat.
  (esports de pilota) Fer una passada en què la pilota, la bola o el disc es desplaça des d'una banda del camp de joc fins a l'àrea situada davant de la porteria contrària.
  (esports de pilota) Posar la pilota, la bola o el disc en joc des del centre del camp al començament del partit o de cada part i després de la consecució d'un gol.
  (pilota basca) empalar

centre /ˈsen.tɾe/ (n, masc)
centre
  El més distant o retirat de la superfície exterior d'una cosa.
  Lloc d'on surten o a on convergeixen accions particulars coordenades.

centre cívic (n, masc)
centre communautaire

centre d'acolliment per a infants i adolescents (n, masc)
foyer d'accueil

centre d'atenció a la infància i l'adolescència (n, masc)
centre jeunesse

centre d'autoaprenentatge (n, masc)
centre autoapprentissage

centre d'educació especial (n, masc)
centre d'éducation spéciale

centre d'educació infantil i primària (n, masc)
école élémentaire

centre d'educació superior (n, masc)
centre d'enseignement supérieur

centre d'interès (n, masc)
centre d'intérêt

centre de recerca (n, masc)
centre de recherche

centre de recursos pedagògics (n, masc)
centre de ressources pédagogiques

centre del camp (n, masc)
centre du terrain

centre educatiu (n, masc)
centre d'enseignement

centre experimental (n, masc)
école pilote

centre obert infantil i juvenil (n, masc)
foyer de jour

centre residencial d'acció educativa (n, masc)
foyer pour enfants et adolescents en difficultés sociales

centre subvencionat d'ensenyament (n, masc)
centre d'enseignement subventionné

centrifugació /sen.tɾi.fu.ɣa.siˈo/ /sən.tɾi.fu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
centrifugation

centrifugar /sen.tɾi.fuˈɣa/ /sen.tɾi.fuˈɣaɾ/ /sən.tɾi.fuˈɣa/ (v)
centrifuger

centrífug /senˈtɾi.fuk/ /sənˈtɾi.fuk/ (adj, masc)
centrifuge

centuplicar /sen.tu.pɫiˈka/ /sen.tu.pɫiˈkaɾ/ /sən.tu.pɫiˈka/ (v)
centupler

centurió /sen.tu.ɾiˈo/ /sən.tu.ɾiˈo/ (n, masc)
centurion

centè /senˈte/ /sənˈtə/ /sənˈtɛ/ (number)
centième

centímetre /senˈti.me.tɾe/ (n, masc)
centimètre
  Unitat de longitud del sistema cegesimal equivalent a la centèsima part d'un metre. Símbol cm.

cenyir /seˈɲi/ /seˈɲiɾ/ (v)
ceindre

ceptre /ˈsep.tɾe/ /ˈsep.tɾə/ (n, masc)
sceptre

cera /ˈse.ɾa/ /ˈsə.ɾə/ /ˈsɛ.ɾə/ (n, fem)
cire, fart

cerca de camins (n, fem)
recherche de chemin

cerca-raons /ˌseɾ.ka.raˈons/ /ˌsəɾ.kə.rəˈons/ /ˌsɛr.kə.rəˈons/ (n, neut)
bagarreur
  Persona que es dedica a cercar discussions sovint.

cercador /ser.kaˈðo/ /seɾ.kaˈðoɾ/ /sər.kəˈðo/ (n, masc)
chercheur
  Qui cerca.
  (informàtica) Eina de cerca consistent en una base de dades de pàgines web indexades automàticament, que permet a l'usuari de fer consultes a partir d'una o més paraules que apareguin en els documents indexats per mitjà d'un llenguatge d'interrogació.

cercar /serˈka/ /seɾˈka/ /seɾˈkaɾ/ (v)
chercher
  Explorar l’entorn per tal de trobar, de descobrir, quelcom o algú.

cercatalents /ˌseɾ.ka.taˈɫens/ /ˌsəɾ.kə.təˈɫens/ /ˌsɛr.kə.təˈɫens/ (n, neut)
chasseur de têtes

cercle /ˈseɾ.kɫe/ (n, masc)
cercle
  Part interior d'una circumferència, figura geomètrica sense cap costat.
  (basquetbol) Cadascuna de les tres àrees d'una pista de joc limitades per una circumferència d'1,8 m de radi.

cercle central (n, masc)
cercle central

cercle d'espera (n, masc)
cercle d'attente

cercle de llançament (n, masc)
cercle de lancer

cercle de servei (n, masc)
cercle d'engagement

cercosporiosi /seɾ.kos.po.ɾiˈɔ.zi/ /sər.kus.pu.ɾiˈɔ.zi/ /səɾ.kos.po.ɾiˈɔ.zi/ (n, fem)
cercosporiose

cereal /se.ɾeˈaɫ/ /sə.ɾeˈaɫ/ (n, masc)
céréale

cerebel /se.ɾeˈβɛɫ/ /sə.ɾəˈβɛɫ/ (n, masc)
cervelet

cerebel·lós /se.ɾe.beɫˈɫos/ /se.ɾe.βeˈɫos/ /sə.ɾə.bəɫˈɫos/ /sə.ɾə.βəɫˈɫos/ /sə.ɾə.βəˈɫos/ (adj)
cérébelleux

cerebral /se.ɾeˈbɾaɫ/ /sə.ɾəˈβɾaɫ/ (adj)
cérébral

ceri (adj, masc)
cireux
  De cera.

ceri (n, masc)
cérium
  Element químic de nombre atòmic 58 i símbol Ce.

cerimoniosament /se.ɾi.mo.niˌo.zaˈmen/ /se.ɾi.mo.niˌo.zaˈment/ /sə.ɾi.mo.niˌo.zəˈment/ /sə.ɾi.mu.niˌo.zəˈmen/ (adv)
cérémonieusement

cerimònia /se.ɾiˈmɔ.ni.a/ /sə.ɾiˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
cérémonie

cerndre /ˈsɛn.dɾe/ /ˈsɛn.dɾə/ (v)
cribler

cerro /ˈsɛ.ro/ /ˈsɛ.ru/ (n, masc)
quenouille

cert /ˈsɛrt/ (adj, masc)
vrai
  Conforme a la realitat, veritable.
certain
  Segur, sens dubte.
  Algú o alguna cosa determinada però no especificada.

certament /ˌsɛr.taˈmen/ /ˌsɛr.təˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈmen/ /ˌsɛɾ.taˈment/ /ˌsɛɾ.təˈment/ (adv)
certainement

certesa /seɾˈte.za/ /sərˈtɛ.zə/ /səɾˈtə.zə/ (n, fem)
certitude

certificar /seɾ.ti.fiˈka/ /seɾ.ti.fiˈkaɾ/ /sər.ti.fiˈka/ (v)
certifier
  Donar una cosa per certa.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ (adj)
recommandé
  Enviament postal amb garantia de lliurament al destinatari.

certificat /seɾ.ti.fiˈkat/ /sər.ti.fiˈkat/ (n, masc)
certificat, document
  Document oficial que assegura la veracitat d'un fet.

certificat d'aptitud pedagògica (n, masc)
certificat d'aptitude au professorat de l'enseignement du second degré

cervatell /ser.βaˈteʎ/ /seɾ.vaˈteʎ/ /seɾ.βaˈteʎ/ /sər.bəˈteʎ/ /səɾ.vəˈteʎ/ (n, masc)
faon

cervell /serˈβeʎ/ /seɾˈveʎ/ /seɾˈβeʎ/ /sərˈbeʎ/ /səɾˈveʎ/ (n, masc)
cerveau, cervelle
  (anatomia) Òrgan dels animals que conté neurones i és capaç de coordinar els moviments del cos, les funcions vitals i el pensament.

cervellera /ser.βeˈʎe.ɾa/ /seɾ.veˈʎe.ɾa/ /seɾ.βeˈʎe.ɾa/ /sər.bəˈʎe.ɾə/ /səɾ.vəˈʎe.ɾə/ (n, fem)
cabasset

cervesa /serˈβe.za/ /seɾˈve.za/ /sərˈbɛ.zə/ /sərˈvɛ.zə/ /səɾˈvə.zə/ (n, fem)
bière, cervoise
  (aliments) Beguda alcohòlica obtinguda per la fermentació de malt o altres cereals germinats, i aromatitzada amb llúpol.
cervoise
  (històric) Beguda feta d’ordi o blat, sovint amb mel, fruites i espècies, sense llúpol, consumida a l’antiguitat fins a l’edat mitjana.

cervesòfil /ser.βeˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.veˈzɔ.fiɫ/ /seɾ.βeˈzɔ.fiɫ/ /sər.bəˈzɔ.fiɫ/ /səɾ.vəˈzɔ.fiɫ/ (n, masc)
zythophile

ceràmica /seˈɾa.mi.ka/ /səˈɾa.mi.kə/ (n, fem)
céramique

cesi (n, masc)
césium

cessar /seˈsa/ /seˈsaɾ/ /səˈsa/ (v)
cesser
  (intransitiu) Arribar a la fi.

cessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ (n, fem)
cession

cessió al porter (n, fem)
passe au gardien

cesta /ˈses.ta/ /ˈses.tə/ (n, fem)
chistera

cesta punta (n, fem)
cesta punta, chistera de cesta-punta
  (pilota basca) Modalitat masculina de pilota basca practicada amb una cesta punta en un frontó llarg, en partits per parelles de quaranta punts.
chistera de cesta-punta
  (pilota basca) Cesta de 62 a 68 cm de llargada i amb un fons de 13 a 15 cm de profunditat.

cester (n, masc)
fabricant de chisteras

cesària /seˈza.ɾi.a/ /səˈza.ɾi.ə/ (n, fem)
césarienne

cetacis /seˈta.sis/ /səˈta.sis/ (n, masc)
cétacés

chaise longue /ˌʃɛzˈɫoŋ/ /ˌʃɛzˈɫoŋk/ /ˌʃɛzˈɫoŋk/ (n, fem)
chaise longue

chardonnay /ʃar.doˈne/ (n, masc)
chardonnay

chavacano (n, masc)
chavacano

chenin /t͡ʃeˈnin/ /ʃəˈnin/ (n, masc)
chenin

cherokee /t͡ʃeˈɾɔ.ki/ /t͡ʃəˈɾɔ.ki/ (n, neut)
chéroki
  (masculí singular) Llengua ameríndia de la família iroquesa originària del sud dels Apalatxes.

choctaw (n, masc)
choctaw

cian /siˈan/ (n, masc)
cyan

ciberassetjament escolar (n, masc)
cyberintimidation

ciberatac /si.be.ɾaˈtak/ /si.βə.ɾəˈtak/ (n, masc)
cyberattaque

ciberguerra /si.beɾˈɣɛ.ra/ /si.βerˈɣɛ.ra/ /si.βeɾˈɣɛ.rɛ/ /si.βərˈɡɛ.rə/ (n, fem)
cyberguerre

cicatritzant /si.ka.tɾiˈd͡zan/ /si.ka.tɾiˈzan/ /si.ka.tɾiˈzant/ /si.kə.tɾiˈd͡zan/ /si.kə.tɾiˈd͡zant/ (adj)
cicatrisant

cicatriu /si.kaˈtɾiw/ /si.kəˈtɾiw/ (n, fem)
cicatrice, balafre

cicerone /si.seˈɾo.ne/ /si.səˈɾo.nə/ (n, neut)
cicérone

cicle /ˈsi.kɫe/ (n, masc)
cycle

cicle formatiu (n, masc)
cycle de formation

cicle formatiu de grau mitjà (n, masc)
cycle de formation de degré moyen

cicle formatiu de grau superior (n, masc)
cycle de formation de degré supérieur

cicle inicial d'educació primària (n, masc)
premier cycle de l'enseignement primaire

cicle mitjà d'educació primària (n, masc)
deuxième cycle de l'enseignement primaire

cicle superior d'educació primària (n, masc)
troisième cycle de l'education primaire

cicle universitari (n, masc)
cycle universitaire

ciclisme /siˈkɫiz.me/ /siˈkɫiz.mə/ (n, masc)
cyclisme

ciclista /siˈkɫis.ta/ /siˈkɫis.te/ /siˈkɫis.tə/ (n, neut)
cycliste

cicloheximida /ˌsi.kɫo.eɡ.ziˈmi.ða/ /ˌsi.kɫo.əɡ.ziˈmi.ðə/ /ˌsi.kɫu.əɡ.ziˈmi.ðə/ (n, fem)
cicloheximide

ciclomotor /ˌsi.kɫo.moˈtoɾ/ /ˌsi.kɫu.muˈtor/ (n, masc)
cyclomoteur

ciclostil /si.kɫosˈtiɫ/ /si.kɫusˈtiɫ/ (n, masc)
rotative

cicloturisme (n, masc)
cyclotourisme

cicloïdal /si.kɫo.iˈðaɫ/ /si.kɫu.iˈðaɫ/ (adj)
cycloïdal

cicló /siˈkɫo/ (n, masc)
cyclone

cicuta /siˈku.ta/ /siˈku.tə/ (n, fem)
cigüe

científic /si.enˈti.fik/ (adj, masc)
scientifique
  Relatiu a la ciència.

científic /si.enˈti.fik/ (n, masc)
scientifique
  Persona que es dedica a la recerca.

científicament /si.enˌti.fi.kaˈmen/ /si.enˌti.fi.kaˈment/ /si.ənˌti.fi.kəˈmen/ /si.ənˌti.fi.kəˈment/ (adv)
scientifiquement

cigala /siˈɣa.ɫa/ /siˈɣa.ɫə/ (n, fem)
cigale
  Insecte de l'orde dels hemípters, que s'alimenta de la saba de les plantes i emet un cric-cric de 100 decibels a la freqüència de 86 Hz.
  Crustaci de la família dels decàpodes palinurs, que habita a les roques i la sorra del litoral, i és molt valorat gastronòmicament.
bite
  (vulgarisme) penis

cigar /siˈɣar/ (n, masc)
cigare

cigarreta /si.ɣaˈre.ta/ /si.ɣəˈrə.tə/ /si.ɣəˈrɛ.tə/ (n, fem)
cigarette

cigne /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (n, masc)
cygne, cygneau

cigonya /siˈɣo.ɲa/ (n, fem)
cigogne

cigró /siˈɣɾo/ (n, masc)
pois chiche

cilici (n, masc)
cilice

cilindre /siˈɫin.dɾe/ /siˈɫin.dɾə/ (n, masc)
cylindre
  (basquetbol) Espai imaginari de forma cilíndrica d'una pista de joc que comprèn la zona ocupada per un jugador en contacte amb el terra i la zona que ocuparia amb un salt vertical.

cilíndric /siˈɫin.dɾik/ (adj, masc)
cilindrique

cim /ˈsim/ (n, masc)
surcroît, sommet

ciment /siˈmen/ /siˈment/ (n, masc)
ciment

cimera /siˈme.ɾa/ /siˈmɛ.ɾə/ (n, fem)
cimier
  Ornament de la part superior de l’elm.
sommet
  Reunió de dirigents d’alt nivell.

cinabri (n, masc)
cinabre

cinc /ˈsiŋ/ /ˈsiŋk/ /ˈsiŋk/ (number)
cinq
  (cardinal) Nombre que segueix el quatre i precedeix el sis.
  (valor ordinal) Cinquè, cinquena.

cinc bitlles (n, masc)
billard italien

cinc-cents /ˌsiŋˈsens/ (number)
cinq-cents

cinccentista /ˌsiŋ.senˈtis.ta/ /ˌsiŋ.senˈtis.te/ /ˌsiŋ.sənˈtis.tə/ (adj)
cinquecentiste

cineasta /si.neˈas.ta/ /si.neˈas.tə/ (n, neut)
cinéaste

cinegètic /si.neˈd͡ʒɛ.tik/ /si.neˈʒɛ.tik/ /si.nəˈʒɛ.tik/ (adj, masc)
cynégétique

cinema /siˈne.ma/ /siˈnə.mə/ /siˈnɛ.mə/ (n, masc)
cinéma

cinematografia (n, masc)
cinématographie

cinematògraf /si.ne.maˈtɔ.ɣɾaf/ /si.nə.məˈtɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
cinématographe
  Màquina capaç de filmar i projectar imatges en moviment.

cinemàtica /si.neˈma.ti.ka/ /si.nəˈma.ti.kə/ (n, fem)
cinématique

cinemàtica directa (n, fem)
cinématique directe

cinemàtica inversa (n, fem)
cinématique inverse

cinesina /si.neˈzi.na/ /si.nəˈzi.nə/ (n, fem)
kinésine

cinglar /siŋˈɡɫa/ /siŋˈɡɫaɾ/ (v)
seller

cingle /ˈsiŋ.ɡɫe/ /ˈsiŋ.ɡɫə/ (n, masc)
falaise

cino- (prefix)
cyno-

cinocèfal /si.noˈsɛ.faɫ/ /si.noˈsɛ.fəɫ/ /si.nuˈsɛ.fəɫ/ (adj, masc)
cynocéphale
  Que té cap de gos.

cinologia /si.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.no.ɫoˈʒi.a/ /si.no.ɫoˈʒi.ə/ /si.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
cynologie

cinoròdon /si.noˈrɔ.ðon/ /si.nuˈrɔ.ðun/ (n, masc)
cynorhodon

cinquanta /siŋˈkwan.ta/ (number)
cinquante

cinquanta-cinc /siŋˌkwan.taˈsiŋ/ /siŋˌkwan.taˈsiŋk/ /siŋˌkwan.təˈsiŋ/ /siŋˌkwan.təˈsiŋk/ (number)
cinquante-cinq

cinquanta-cinquè /siŋˌkwan.ta.siŋˈke/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkə/ /siŋˌkwan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
cinquante-cinquième

cinquanta-dos /siŋˌkwan.taˈðos/ /siŋˌkwan.təˈðos/ (number)
cinquante-deux

cinquanta-dosè /siŋˌkwan.ta.ðoˈze/ /siŋˌkwan.tə.ðoˈzə/ /siŋˌkwan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
cinquante-deuxième

cinquanta-nou /siŋˌkwan.taˈnɔw/ /siŋˌkwan.təˈnɔw/ (number)
cinquante-neuf

cinquanta-novè /siŋˌkwan.ta.noˈve/ /siŋˌkwan.ta.noˈβe/ /siŋˌkwan.tə.noˈvə/ /siŋˌkwan.tə.nuˈvɛ/ /siŋˌkwan.tə.nuˈβɛ/ (number)
cinquante-neuvième

cinquanta-quatre /siŋˌkwan.taˈkwa.tɾe/ /siŋˌkwan.təˈkwa.tɾə/ (number)
cinquante-quatre

cinquanta-quatrè /siŋˌkwan.ta.kwaˈtɾe/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾə/ /siŋˌkwan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
cinquante-quatrième

cinquanta-set /siŋˌkwan.taˈsɛt/ /siŋˌkwan.təˈsɛt/ (number)
cinquante-sept

cinquanta-setè /siŋˌkwan.ta.seˈte/ /siŋˌkwan.tə.səˈtə/ /siŋˌkwan.tə.səˈtɛ/ (number)
cinquante-septième

cinquanta-sis /siŋˌkwan.taˈsis/ /siŋˌkwan.təˈsis/ (number)
cinquante-six

cinquanta-sisè /siŋˌkwan.ta.siˈze/ /siŋˌkwan.tə.siˈzə/ /siŋˌkwan.tə.siˈzɛ/ (number)
cinquante-sixième

cinquanta-tres /siŋˌkwan.taˈtɾes/ /siŋˌkwan.təˈtɾəs/ /siŋˌkwan.təˈtɾɛs/ (number)
cinquante-trois

cinquanta-tresè /siŋˌkwan.ta.tɾeˈze/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzə/ /siŋˌkwan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
cinquante-troisième

cinquanta-un /siŋˌkwan.taˈun/ /siŋˌkwan.təˈun/ (number)
cinquante-et-un

cinquanta-una /siŋˌkwan.taˈu.na/ /siŋˌkwan.təˈu.nə/ (number)
cinquante-et-une
  Forma femenina de cinquanta-un.

cinquanta-unè /siŋˌkwan.ta.uˈne/ /siŋˌkwan.tə.uˈnə/ /siŋˌkwan.tə.uˈnɛ/ (number)
cinquante-et-unième

cinquanta-vuit /siŋˌkwan.taˈvujt/ /siŋˌkwan.taˈβujt/ /siŋˌkwan.təˈvujt/ /siŋˌkwan.təˈβujt/ (number)
cinquante-huit

cinquanta-vuitè /siŋˌkwan.ta.vujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βujˈte/ /siŋˌkwan.ta.βwiˈte/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtə/ /siŋˌkwan.tə.vujˈtɛ/ /siŋˌkwan.tə.βujˈtɛ/ (number)
cinquante-huitième

cinquantejar /siŋ.kwan.teˈd͡ʒa/ /siŋ.kwan.teˈd͡ʒaɾ/ /siŋ.kwan.teˈʒa/ /siŋ.kwən.təˈd͡ʒa/ /siŋ.kwən.təˈʒa/ (v)
friser

cinquantè /siŋ.kwanˈte/ /siŋ.kwənˈtə/ /siŋ.kwənˈtɛ/ (number)
cinquantième

cinquena falta (n, fem)
cinquième faute

cinquè /siŋˈke/ /siŋˈkə/ /siŋˈkɛ/ (number)
cinquième

cinta /ˈsin.ta/ /ˈsin.tə/ (n, fem)
ruban
  Tira de tela per adornar la roba o recollir els cabells.
  (pilota basca) Tira de roba que serveix per a subjectar el guant d'una cesta al canell.

cinta adhesiva (n, fem)
toile adhésive

cinta elàstica (n, fem)
bande élastique

cinta magnètica (n, fem)
bande magnétique

cinta tensora (n, fem)
sangle

cintra /ˈsin.tɾa/ /ˈsin.tɾə/ (n, fem)
cintre

cintrar /sinˈtɾa/ /sinˈtɾaɾ/ (v)
cintrer

cintura /sinˈtu.ɾa/ /sinˈtu.ɾə/ (n, fem)
taille

cinturó (n, masc)
ceinture
  Peça de roba, cuir o similar que serveix per cenyir-se el pantaló, els calçons o la camisa a la cintura.

cinèfil /siˈnɛ.fiɫ/ (n, masc)
cinéphile

cinètic /siˈnɛ.tik/ (adj, masc)
cinétique

ciprinodòntid /si.pɾi.noˈðɔn.tit/ /si.pɾi.nuˈðɔn.tit/ (n, masc)
cyprinodonte

circ (n, masc)
cirque
  Local normalment circular amb espectacles d'acrobàcia, equilibrisme, doma i pallassos.

circa /ˈsir.ka/ (adv)
circa

circadiari /sir.kə.ðiˈa.ɾi/ /siɾ.ka.ðiˈa.ɾi/ (adj, masc)
circadien

circuit /sirˈkujt/ (n, masc)
circuit
  Recorregut a l'entorn d'un lloc.

circulació /sir.ku.ɫə.siˈo/ /siɾ.ku.ɫa.siˈo/ (n, fem)
circulation
  Acció de circular
  Trànsit de vehicles per una via.
  (esports de pilota) Moviment de la pilota o d'un atacant durant la fase d'atac.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ (adj)
circulaire
  Relacionat amb el cercle.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ (n, fem)
circulaire
  Comunicat enviat a diversos membres d'un grup, els quals han de confirmar haver-lo llegit.

circular /sir.kuˈɫa/ /sir.kuˈɫar/ /siɾ.kuˈɫa/ /siɾ.kuˈɫaɾ/ (v)
circuler
  Moure's donant una o diverses voltes pe un mateix camí.
  (esports de pilota) Estar en moviment, la pilota o un atacant, durant la fase d'atac.

circularitzar /sir.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /sir.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈza/ /siɾ.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ (v)
circulariser

circularment /sir.kuˌɫarˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈmen/ /siɾ.kuˌɫaɾˈment/ (adv)
circulairement

circumcidar /sir.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈða/ /siɾ.kum.siˈðaɾ/ (v)
circoncire

circumferència /siɾ.kuɱ.feˈɾɛn.si.a/ (n, fem)
circonférence

circumnavegació /sir.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /sir.kum.nə.βə.ɣə.siˈo/ /siɾ.kum.na.ve.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.na.βe.ɣa.siˈo/ /siɾ.kum.nə.və.ɣə.siˈo/ (n, fem)
circumnavigation

circumscripció /siɾ.kums.kɾip.siˈo/ (n, fem)
circumscription

circumspectament /sir.kumsˌpɛk.taˈmen/ /sir.kumsˌpɛk.təˈmen/ /siɾ.kumsˌpɛk.taˈmen/ /siɾ.kumsˌpɛk.taˈment/ /siɾ.kumsˌpɛk.təˈment/ (adv)
circonspectement

circumstància /siɾ.kumsˈtan.si.a/ (n, fem)
circonstance

circumvolució /sir.kum.bo.lu.siˈo/ /sir.kum.bu.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vo.ɫu.siˈo/ /siɾ.kuɱ.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
circonvolution

circumvolució cingular (n, fem)
gyrus cingulaire

cirera (n, fem)
cerise
  Fruit petit, rodó, dolç i vermell que cria el cirerer.

cirera d'arboç /siˌɾe.ɾa.ðaɾˈbos/ (n, fem)
arbouse

cirerer /si.ɾeˈɾe/ /si.ɾeˈɾeɾ/ (n, masc)
cerisier

ciri /ˈsi.ɾi/ (n, masc)
cierge
  Candela de cera d'un sol ble, llarga i gruixuda més del normal.
  (futbol) Xut defectuós en què la pilota surt projectada verticalment.
chandelle, cierge
  (rugbi) Xut al vol consistent a impulsar la pilota a gran altura per sobre l'equip defensor.

cirialera /si.ɾi.aˈɫe.ɾa/ /si.ɾi.əˈɫe.ɾə/ (n, fem)
salicorne

cirrus (n, masc)
cirrus

cirurgia /si.ɾuɾˈd͡ʒi.a/ (n, fem)
chirurgie

cirurgià /si.ɾuɾ.d͡ʒiˈa/ (n, masc)
chirurgien

cisa /ˈsi.za/ /ˈsi.zə/ (n, fem)
échancrure
  Acció i efecte de cisar.
emmanchure
  Tall fet en un vestit per després adaptar-hi les mànigues.

cisalla /siˈza.ʎa/ (n, fem)
cisaille

cisell /siˈzeʎ/ (n, masc)
ciseau

cisellar /si.zeˈʎa/ /si.zeˈʎaɾ/ /si.zəˈʎa/ (v)
ciseler

cisfòbia /sisˈfɔ.bi.a/ /sisˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
cisphobie

cisgènere /sizˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/ /siʒˈʒɛ.nə.ɾə/ /siˈʒɛ.nə.ɾə/ (adj)
cissexuel

cisma /ˈsiz.ma/ /ˈsiz.mə/ (n, masc)
schisme
  Divisió o separació entre els individus d'algun cos o comunitat.
  Discòrdia, desavinença.

cismàtic /sizˈma.tik/ (adj, masc)
schismatique
  Que s'aparta del seu legítim cap.
inquiet
  Que introdueix el cisma o discòrdia en alguna comunitat.

cissexualitat /si.sek.su.a.ɫiˈtat/ /si.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
cissexualité

cissoïdal /si.so.iˈðaɫ/ /si.su.iˈðaɫ/ (adj)
cissoïdal

cista /ˈsis.ta/ /ˈsis.tə/ (n, fem)
ciste

cistell (n, masc)
panier

cistella /sisˈte.ʎa/ /sisˈte.ʎə/ (n, fem)
but
  (basquetbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de basquetbol constituïdes pel tauler, el cèrcol i la xarxa i situades al mig de cada línia de fons, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.
  (basquetbol, corfbol) Acció i efecte d'introduir la pilota de dalt a baix en el cèrcol o en el cilindre de vímet de la cistella contrària.
panier, but
  (corfbol) Cadascuna de les dues estructures d'una pista de corfbol constituïdes per un cilindre de vímet sense fons de 25 cm d'alçària, situat a 3,5 m de terra, i per un pal de subjecció, que delimiten l'espai dintre el qual s'ha de fer entrar la pilota per a puntuar.

cistella de dos punts (n, fem)
panier de deux points

cistella de pilotes (n, fem)
panier de balles

cistella de tres punts (n, fem)
panier de trois points

cistellet farcit xinès (n, masc)
shaomai

cisterna /sisˈtɛɾ.na/ /sisˈtɛɾ.nə/ (n, fem)
citerne

cistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ (n, masc)
cistre

cita /ˈsi.ta/ (n, fem)
rendez-vous
  Trobada amorosa per conèixer més l'altra persona i gaudir de la mútua companyia.

citació /si.ta.siˈo/ /si.tə.siˈo/ (n, fem)
citation
  Escrit que demana la compareixença.
  Referència a un altre autor en suport del que es diu.

citar /siˈta/ /siˈtaɾ/ (v)
donner
  Avisar a algú assenyalant-li dia, hora i lloc per tractar d'algun negoci.
citer
  Referir o anotar en un escrit els autors, lleis o llocs que s'al·leguen en suport del que es diu o escriu.
  Fer saber a alguna persona el manament del jutge perquè comparegui en judici.

cito- (prefix)
cyto-

citosquelet /si.tos.keˈɫet/ /si.tos.kəˈɫət/ /si.tus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
cytosquelette

citostàtic /si.tosˈta.tik/ /si.tusˈta.tik/ (adj, masc)
cytostatique

citra vina (n, fem)
chitra vina

citrinina /si.tɾiˈni.na/ /si.tɾiˈni.nə/ (n, fem)
citrinine

citòlisi /siˈtɔ.ɫi.zi/ (n, fem)
cytolyse

ciutadella /siw.taˈðe.ʎa/ /siw.təˈðe.ʎə/ (n, fem)
citadelle

ciutadà /siw.taˈða/ /siw.təˈða/ (n, masc)
cotoyen, citoyen

ciutat (n, fem)
ville, cité

ciutat educadora (n, fem)
cité éducative

ciutat universitària (n, fem)
cité universitaire

civada /siˈva.ða/ /siˈva.ðə/ /siˈβa.ða/ (n, fem)
avoine

civeta /siˈve.ta/ /siˈvə.tə/ /siˈvɛ.tə/ /siˈβe.ta/ /siˈβɛ.tə/ (n, fem)
civette

civil /siˈviɫ/ /siˈviɫ/ /siˈβiɫ/ (adj)
civil
  Relatiu a allò de la societat que no pertany a l'exèrcit ni a l'església.

civilitat /si.vi.ɫiˈtat/ /si.vi.ɫiˈtat/ /si.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
civilité

civilització /si.vi.ɫi.d͡zə.siˈo/ /si.vi.ɫi.za.siˈo/ /si.βi.ɫi.d͡za.siˈo/ /si.βi.ɫi.za.siˈo/ (n, fem)
civilisation

civilitzar /si.vi.liˈzaɾ/ /si.vi.ɫiˈd͡za/ /si.βi.liˈd͡za/ /si.βi.liˈzaɾ/ /si.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
civiliser

civilitzat /si.vi.ɫiˈd͡zat/ /si.vi.ɫiˈzat/ /si.βi.ɫiˈd͡zat/ /si.βi.ɫiˈzat/ (adj, masc)
civilisé

civilment /siˌviɫˈmen/ /siˌviɫˈment/ /siˌβiɫˈmen/ (adv)
civilement
  Segons el dret civil.
  Amb civilitat.

civisme /siˈviz.me/ /siˈviz.mə/ /siˈβiz.me/ /siˈβiz.mə/ (n, masc)
civisme

ciència /siˈen.si.ə/ /siˈɛn.si.a/ (n, fem)
science

ciència aplicada (n, fem)
science appliquée

ciència cognitiva (n, fem)
science cognitive

ciències de l'educació (n, fem)
sciences de l'éducation

ciències humanes (n, fem)
sciences de l'homme

ciències naturals (n, fem)
sciences de la nature

ciències socials (n, fem)
sciencies sociales

claca /ˈkɫa.ka/ /ˈkɫa.kə/ (n, fem)
claque

clacar /kɫaˈka/ /kɫaˈkaɾ/ /kɫəˈka/ (v)
cacarder

clam /ˈkɫam/ (n, masc)
clameur

clamar /kɫaˈma/ /kɫaˈmaɾ/ /kɫəˈma/ (v)
clamer

clamor /kɫaˈmo/ /kɫaˈmoɾ/ /kɫəˈmo/ (n)
clameur

clamorosament /kɫa.moˌɾo.zaˈmen/ /kɫa.moˌɾo.zaˈment/ /kɫə.moˌɾo.zəˈment/ /kɫə.muˌɾo.zəˈmen/ (adv)
éclatamment

clan /ˈklan/ (n, masc)
clan

clandestinament /kɫan.desˌti.naˈmen/ /kɫan.desˌti.naˈment/ /kɫən.dəsˌti.nəˈmen/ /kɫən.dəsˌti.nəˈment/ (adv)
clandestinement

clandestí /kɫan.desˈti/ /kɫən.dəsˈti/ (adj, masc)
clandestin

clapar /kɫaˈpa/ /kɫaˈpaɾ/ /kɫəˈpa/ (v)
pioncer

clapir /kɫaˈpi/ /kɫaˈpiɾ/ /kɫəˈpi/ (v)
glapir
  Lladrar el gos amb un crit sec i agut, especialment quan veu o segueix peces de caça.

clapit /kɫaˈpit/ /kɫəˈpit/ (n, masc)
glapissement

clar /ˈkɫa/ /ˈkɫaɾ/ (adj, masc)
clair
  Evident, fàcil de comprendre.

clara /ˈkɫa.ɾə/ (n, fem)
blanc
  Part blanca de l'ou que protegeix i nodreix el rovell.
panaché
  (barceloní, gironí, valencià) Cervesa amb llimonada.

claraboia /kɫa.ɾaˈbɔ.ja/ /kɫa.ɾaˈβɔ.ja/ /kɫa.ɾaˈβɔ.jɔ/ /kɫə.ɾəˈβɔ.jə/ (n, fem)
claire-voie
  En un edifici, part del sostre feta amb material translúcid o transparent, o bé, obertura sense sostre, pensada per a deixar passar la llum.

clarament /ˌkɫa.ɾaˈmen/ /ˌkɫa.ɾaˈment/ /ˌkɫa.ɾəˈmen/ /ˌkɫa.ɾəˈment/ (adv)
clairement

clarinet /kɫa.ɾiˈnet/ /kɫə.ɾiˈnət/ /kɫə.ɾiˈnɛt/ (n, masc)
clarinette

clarinetista /kɫa.ɾi.neˈtis.ta/ /kɫa.ɾi.neˈtis.te/ /kɫə.ɾi.nəˈtis.tə/ (n, neut)
clarinettiste

clarividència /kɫa.ɾi.viˈðɛn.si.a/ /kɫa.ɾi.βiˈðɛn.si.a/ /kɫə.ɾi.viˈðɛn.si.ə/ /kɫə.ɾi.βiˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
clairvoyance
  Capacitat de veure coses més enllà del que permeten els sentits naturals o la tecnologia: veure el futur, el passat, perills inadvertits, etc.

clarió /kɫa.ɾiˈo/ /kɫə.ɾiˈo/ (n, masc)
craie

claror /kɫaˈɾo/ /kɫaˈɾoɾ/ /kɫəˈɾo/ (n, fem)
clarté

clarí /kɫaˈɾi/ /kɫəˈɾi/ (n, masc)
clairon

clarí de claus (n, masc)
bugle à clefs

classe /ˈkɫa.se/ /ˈkɫa.sə/ (n, fem)
classe
  Tipus, mena
  Unitat de sessió d'ensenyament i aprenentatge.
  grup, grup classe
  estil propi, distinció
salle de classe
  Aula.

classe magistral (n, fem)
classe magistrale

classe mixta (n, fem)
classe mixte

classe particular (n, fem)
leçon particulière

classificació /kɫa.si.fi.ka.siˈo/ (n, fem)
classification
  Resultat de distribuir uns elements tenint a partir d'un criteri o criteris proposats.
  Llista ordenada dels participants en una competició segons la puntuació aconseguida per cadascun d'ells.

classificar /kɫa.si.fiˈka/ /kɫa.si.fiˈkaɾ/ /kɫə.si.fiˈka/ (v)
classer
  Distribuir en classes, assignar una categoria, un grup.
placer
  (pronominal) Assolir un lloc determinat en una competició.

clatell /kɫaˈteʎ/ /kɫəˈteʎ/ (n, masc)
nuque
  Part del coll que està al darrere.

clau (adj)
clef
  Que és el més important o rellevant

clau (n, fem)
clé, clef
  Estri per obrir una porta tancada amb pany.
clef
  Pista que permet resoldre un entrellat.
clé
  (música) Signe que indica com s'ha de llegir el pentagrama.

clau (n, masc)
clou
  Barreta metàl·lica pensada per a ser clavada a cops, normalment amb l'objectiu d'ajuntar un objecte amb un altre. L'extrem que cal copejar és més ample i s'anomena cap.

clau de volta (n, fem)
clef de voûte

claudicar /kɫaw.ðiˈka/ /kɫaw.ðiˈkaɾ/ /kɫəw.ðiˈka/ (v)
boiter
  (arcaisme) Coixejar, caminar defectuosament o desarreglada.

claudàtor /kɫawˈða.toɾ/ /kɫəwˈða.tor/ (n, masc)
crochet

clauer /kɫaˈwe/ /kɫaˈweɾ/ /kɫəˈwe/ (n, masc)
clavier, porte-clé
  Anella de metall (o actualment d'altres materials) on s'hi porten les claus.

claustre /ˈklaws.tɾe/ /ˈklaws.tɾə/ (n, masc)
cloître
  (arquitectura) Recinte tancat amb un pati central voltat de galeries porticades.
claustrum
  (anatomia) Làmina prima de substància grisa en cada hemisferi cerebral.

claustre de professors (n, masc)
assemblée des professeurs

claustre universitari (n, masc)
conseil d'université

clavar /kɫaˈvaɾ/ /kɫaˈβa/ /kɫəˈva/ /kɫəˈβa/ (v)
clouer
  Fixar mitjançant claus.

claveguera /kɫa.veˈɣe.ɾa/ /kɫa.βeˈɣe.ɾa/ /kɫə.vəˈɣe.ɾə/ /kɫə.βəˈɣe.ɾə/ (n, fem)
égout

clavell /kɫaˈveʎ/ /kɫaˈβeʎ/ /kɫəˈveʎ/ /kɫəˈβeʎ/ (n, masc)
œillet
  Flor de la clavellina.

clavellada /kɫa.veˈʎa.ða/ /kɫa.βeˈʎa.ða/ /kɫə.vəˈʎa.ðə/ /kɫə.βəˈʎa.ðə/ (n, fem)
raie brunette

clavicordi /kɫa.viˈkɔɾ.ði/ /kɫa.βiˈkɔr.ði/ /kɫa.βiˈkɔɾ.ði/ /kɫə.viˈkɔɾ.ði/ /kɫə.βiˈkɔr.di/ (n, masc)
clavicorde, clavicordio

clavicèmbal /kɫa.viˈsɛm.baɫ/ /kɫa.βiˈsɛm.baɫ/ /kɫə.viˈsɛm.bəɫ/ (n, masc)
cembalo

clavilla /kɫaˈvi.ʎa/ /kɫaˈβi.ʎa/ /kɫəˈvi.jə/ /kɫəˈvi.ʎə/ /kɫəˈβi.ʎə/ (n, fem)
goupille
  Petit cilindre de metall o fusta, que serveix per a tibar les cordes d'un instrument musical.

claviorgue /kla.viˈɔɾ.ɣe/ /kla.βiˈɔɾ.ɣe/ /kɫə.viˈɔɾ.ɣə/ /kɫə.βiˈɔr.gə/ (n, masc)
clavecin organisé

clavícula /kɫaˈvi.ku.ɫa/ /kɫaˈβi.ku.ɫa/ /kɫəˈvi.ku.ɫə/ (n, fem)
clavicule

clear (n, masc)
clear

clear defensiu (n, masc)
dégagement de défense

clear ofensiu (n, masc)
dégagement d'attaque

clec /ˈkɫɛk/ (n, masc)
bouton-pression
  Botó de dues peces metàl·liques circulars que encaixen a pressió.

cleda /ˈkɫe.ða/ /ˈkɫɛ.ðə/ (n, fem)
claie

clemàstecs /kɫeˈmas.teks/ /kɫəˈmas.teks/ /kɫəˈmas.təks/ (n, masc)
crémaillère

clenxa /ˈkɫeɲ.t͡ʃa/ /ˈkɫəɲ.ʃə/ /ˈkɫɛɲ.ʃə/ (n, fem)
raie
  Línia que apareix quan, en pentinar, se separen els cabells del cap en dues parts.
ligne
  (argot) Dosi de cocaïna, o altres drogues en pols, disposada en línia per a inhalar-la pel nas.

clenxinar /kɫeɲ.t͡ʃiˈna/ /kɫeɲ.t͡ʃiˈnaɾ/ /kɫəɲ.ʃiˈna/ (v)
peigner

cleptomania /kɫep.to.maˈni.a/ /kɫəp.to.məˈni.ə/ /kɫəp.tu.məˈni.ə/ (n, fem)
kleptomanie

clergue /ˈkɫɛɾ.ɣe/ (n, masc)
clerc

clericalment /kɫe.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫe.ɾiˌkaɫˈment/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈmen/ /kɫə.ɾiˌkaɫˈment/ (adv)
cléricalement

clic /ˈkɫik/ (n, masc)
déclic
  (informàtica) Selecció d'una icona, d'un enllaç o qualsevol altre element de la pantalla de l'ordinador prement un instant un dels botons del ratolí amb la busca situada sobre l'element que es vol seleccionar.

clicar /kɫiˈka/ /kɫiˈkaɾ/ (v)
cliquer

client /kɫiˈen/ /kɫiˈent/ (n, masc)
client

clima /ˈkɫi.ma/ /ˈkɫi.mə/ (n, masc)
climat

clima de l'aula (n, masc)
atmosphère éducative

clima educatiu (n, masc)
climat scolaire

climatitzar /kɫi.ma.tiˈd͡za/ /kɫi.ma.tiˈza/ /kɫi.ma.tiˈzaɾ/ /kɫi.mə.tiˈd͡za/ (v)
climatiser

climàtic /kɫiˈma.tik/ (adj, masc)
climatique

clip /ˈkɫip/ (n, masc)
trombone, pince à cheveux
  Pinça petita, que fa pressió pel doblec, per a subjectar objectes lleugers.
cale-pied
  (ciclisme) Fixació que subjecta el peu al pedal de la bicicleta.

cloenda /kɫoˈen.da/ /kɫoˈen.də/ /kɫuˈen.də/ (n, fem)
cloison
  Envà per a separar locals d’un edifici.
conclusion
  Acte final que conclou un esdeveniment públic.

clofolla /kɫoˈfo.ʎa/ /kɫoˈfo.ʎə/ /kɫuˈfo.ʎə/ (n, fem)
coque
  Embolcall dur i llenyós d’un fruit.

clon /ˈkɫon/ (n, masc)
clone

clonar /kɫoˈna/ /kɫoˈnaɾ/ /kɫuˈna/ (v)
cloner

cloqueig /kɫoˈket͡ʃ/ /kɫoˈkət͡ʃ/ /kɫuˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
caquètement

cloquejar /kɫo.keˈd͡ʒa/ /kɫo.keˈd͡ʒaɾ/ /kɫo.keˈʒa/ /kɫo.kəˈd͡ʒa/ /kɫu.kəˈʒa/ (v)
glousser

clor (n, masc)
chlore

clorar /kloˈɾa/ /kloˈɾaɾ/ /kɫuˈɾa/ (v)
chlorer

clorofil·la /kɫo.ɾoˈfi.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫa/ /kɫo.ɾoˈfiɫ.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfi.ɫə/ /kɫu.ɾuˈfiɫ.ɫə/ (n, fem)
chlorophylle

cloroform /kɫo.ɾoˈfoɾm/ /kɫu.ɾuˈform/ (n, masc)
chloroforme

cloroplast /kɫo.ɾoˈpɫast/ /kɫu.ɾuˈpɫast/ (n, masc)
chloroplaste

clos /ˈkɫɔs/ (adj, masc)
fermé

closca /ˈkɫɔs.ka/ /ˈkɫɔs.kɔ/ /ˈkɫɔs.kə/ (n, fem)
coque

clot /ˈkɫɔt/ (n, masc)
nid-de-poule

clota /ˈkɫɔ.ta/ /ˈkɫɔ.tɔ/ /ˈkɫɔ.tə/ (n, fem)
fosse

clotada /kɫoˈta.ða/ /kɫoˈta.ðə/ /kɫuˈta.ðə/ (n, fem)
cuvette

clotet /kɫoˈtet/ /kɫoˈtət/ /kɫuˈtɛt/ (n, masc)
fossette

cloure /ˈkɫɔw.ɾe/ /ˈkɫɔw.ɾə/ (v)
fermer
  Tancar una obertura, aïllar-la de l’exterior.
enfermer
  Acabar de treure les dents el bestiar.

cloïssa /kɫoˈi.sa/ /kɫoˈi.sə/ /kɫuˈi.sə/ (n, fem)
palourde

club (n, masc)
club
  Associació, societat de persones per al foment d’un fi especialment esportiu.

clàssic /ˈkɫa.sik/ (adj, masc)
classique

clàxon /ˈkɫak.son/ /ˈkɫak.sun/ (n, masc)
klaxon

clímax /ˈkɫi.maks/ /ˈkɫi.məks/ (n, masc)
climax

clínex /ˈkɫi.neks/ /ˈkɫi.nəks/ (n, masc)
Kleenex

clíping /ˈkɫi.piŋ/ /ˈkɫi.piŋk/ (n, masc)
blocage par derrière

clític /ˈkɫi.tik/ (adj, masc)
clitique

clítoris /ˈkli.to.ɾis/ /ˈkɫi.tu.ɾis/ (n, masc)
clitoris

coadjuvar /ko.ad.d͡ʒuˈvaɾ/ /ko.ad.d͡ʒuˈβa/ /ko.əd.ʒuˈva/ /ku.əd.ʒuˈva/ /ku.əd.ʒuˈβa/ (v)
aider

coagular /ko.a.ɣuˈɫa/ /ko.a.ɣuˈɫaɾ/ /ko.ə.ɣuˈɫa/ /ku.ə.ɣuˈɫa/ (v)
coaguler

coalitzar-se /ko.a.ɫiˈd͡zar.se/ /ko.a.ɫiˈzaɾ.se/ /ko.ə.ɫiˈd͡zaɾ.sə/ /ku.ə.ɫi.d͡zərˈsə/ /ku.ə.ɫiˈd͡zar.sə/ (v)
coaliser

coartar /ko.arˈta/ /ko.aɾˈta/ /ko.aɾˈtaɾ/ /ko.əɾˈta/ /ku.ərˈta/ (v)
réduire

coavaluació (n, fem)
coévaluation

cobalt /koˈbaɫt/ /koˈβaɫ/ /kuˈbaɫ/ /kuˈβaɫ/ (n, masc)
cobalt

cobejar /ko.beˈd͡ʒaɾ/ /ko.bəˈd͡ʒa/ /ko.βeˈd͡ʒa/ /ko.βeˈʒa/ /ku.bəˈʒa/ /ku.βəˈʒa/ (v)
convoiter

cobejosament /ko.beˌd͡ʒo.zaˈment/ /ko.bəˌʒo.zəˈment/ /ko.βeˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ko.βeˌʒo.zaˈmen/ /ku.bəˌʒo.zəˈmen/ /ku.βəˌʒo.zəˈmen/ (adv)
cupidement

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ (adj, masc)
couvert
  (heràldica) Guarnit amb una cosa al damunt, una teulada, una tapadora.

cobert /koˈbɛɾt/ /kuˈβɛrt/ /kuˈβɛɾt/ (n, masc)
couverture
  Lloc a l’abric de la intempèrie.
couvert
  Estri que es col·loca a taula per ajudar a menjar; nom genèric de ganivet, cullera i forquilla.
  (figurat) Lloc destinat a les persones convidades a taula.

coberta /koˈbɛɾ.ta/ /kuˈβɛr.ta/ /kuˈβɛɾ.tɛ/ (n, fem)
couvert, couverture
  Element de cobriment que hom posa sobre un altre per a tapar-lo o resguardar-lo.
pont
  (nàutica) Cadascuna de les divisions horitzontals d'un vaixell i que cobreixen tota l'eslora i en especial la més alta de totes.

cobla /ˈko.bɫa/ /ˈko.βɫa/ /ˈko.βɫə/ /ˈkob.bɫa/ /ˈkob.bɫə/ (n, fem)
cobla

coblejar /ko.bɫeˈd͡ʒaɾ/ /ko.βɫeˈd͡ʒa/ /ko.βɫeˈʒa/ /kob.bɫeˈʒa/ /kob.bɫəˈd͡ʒa/ /ku.βɫəˈʒa/ /kub.bɫəˈʒa/ (v)
coupleter

cobra /ˈko.bɾa/ /ˈkɔ.βɾə/ (n, fem)
cobra

cobrament /ko.bɾaˈment/ /ko.bɾəˈment/ /ko.βɾaˈmen/ /ku.bɾəˈmen/ /ku.βɾəˈmen/ (n, masc)
encaissement

cobrar /koˈbɾa/ /koˈbɾaɾ/ /koˈβɾa/ /kuˈbɾa/ /kuˈβɾa/ (v)
gagner

cobrir /koˈbɾiɾ/ /koˈβɾi/ /kuˈβɾi/ (v)
couvrir
  Tapar un cos o objecte posant alguna cosa per damunt.
  Muntar un mascle a una femella per fecundar-la.

cobrir la canxa (v)
couvrir sa zone

cobrir una base (v)
couvrir une base

coc /ˈkɔk/ (n, masc)
coccus
  Bacteri esfèric.

coca /ˈko.ka/ /ˈko.kə/ (n, fem)
tourte
  Bescuit de poc gruix, la massa del qual fermenta abans d'enfornar.

cocaïna /ko.kaˈi.na/ /ko.kəˈi.nə/ /ku.kəˈi.nə/ (n, fem)
cocaïne

cocció /kok.siˈo/ /kuk.siˈo/ (n, fem)
cuisson

coclear /ko.kɫeˈaɾ/ /ku.kɫeˈar/ (adj)
cochléaire
  Relatiu a la còclea.

coco /ˈko.ko/ /ˈko.ku/ (n, masc)
noix de coco

cocodril /ko.koˈðɾiɫ/ /ku.kuˈðɾiɫ/ (n, masc)
crocodile

cocota /koˈkɔ.ta/ /koˈkɔ.tɔ/ /koˈkɔ.tə/ /kuˈkɔ.tə/ (n, fem)
cocotte

coda /ˈko.ða/ /ˈko.ðə/ (n, fem)
coda
  (música) Fragment final d'una composició musical que té caràcter conclusiu.
  (filologia) Part de la síl·laba amb les consonants que segueixen el nucli vocàlic.

codeïna /ko.ðeˈi.na/ /ko.ðəˈi.nə/ /ku.ðəˈi.nə/ (n, fem)
codéine

codi (n, masc)
code

codi de regió (n, masc)
code de région

codicil /ko.ðiˈsiɫ/ /ku.ðiˈsiɫ/ (n, masc)
codicille

codificar /ko.ði.fiˈka/ /ko.ði.fiˈkaɾ/ /ku.ði.fiˈka/ (v)
codifier
  Transformar un text seguint un codi acordat.
  Aplegar lleis i costums jurídiques en un llibre.

codony /koˈðoɲ/ /kuˈðoɲ/ (n, masc)
coing

coeducació (n, fem)
coéducation

coeficient /ko.e.fi.siˈen/ /ko.e.fi.siˈent/ /ko.ə.fi.siˈent/ /ku.ə.fi.siˈen/ (n, masc)
coefficient

coent /koˈen/ /koˈent/ /kuˈen/ (adj)
cuisant
  Que cou com una cremada.
ringard
  Presumptuosament ridícul.

coentor /ko.enˈto/ /ko.enˈtoɾ/ /ko.ənˈto/ /ku.ənˈto/ (n, fem)
cuisson
  Impressió de coent o picant.

coercir /ko.erˈsi/ /ko.eɾˈsiɾ/ /ku.ərˈsi/ (v)
coercir

coet /koˈet/ /koˈət/ /kuˈɛt/ (n, masc)
fusée
  Artefacte pirotècnic amb un cilindre de pólvora que és projectat enlaire i detona llançant un doll de partícules.
  Projectil bèl·lic autopropulsat i proveït d’una càrrega explosiva.
  Vehicle espacial emprat per a transportar una càrrega a l’espai.

coetani /ko.eˈta.ni/ /ko.əˈta.ni/ /ku.əˈta.ni/ (adj, masc)
contemporain

coetern /ˌko.eˈtɛɾn/ /ˌko.əˈtɛrn/ (adj, masc)
coéternel

coexistir /ko.eɡ.zisˈti/ /ko.eɡ.zisˈtiɾ/ /ko.əɡ.zisˈti/ /ku.əɡ.zisˈti/ (v)
coexister

cof /ˈkof/ (n, fem)
qouf

cofa /ˈkɔ.fa/ /ˈkɔ.fɔ/ /ˈkɔ.fə/ (n, fem)
hune
  (nàutica) Suport pla i elevat situat en els pals dels vaixells que normalment fa la funció de talaia o de suport a l'aparell.

cofinançar /ko.fi.nanˈsa/ /ko.fi.nanˈsaɾ/ /ko.fi.nənˈsa/ /ku.fi.nənˈsa/ (v)
cofinancer

cofoiament /koˌfɔ.jaˈmen/ /koˌfɔ.jaˈment/ /koˌfɔ.jəˈment/ /kuˌfo.jəˈmen/ /kuˌfɔ.jəˈmen/ (adv)
fièrement

cofre /ˈko.fɾe/ /ˈkɔ.fɾə/ (n, masc)
coffre

cogestió educativa (n, fem)
cogestion éducative

cognat /koŋˈnat/ /koɡˈnat/ /kuŋˈnat/ (n, masc)
cognat

cognició (n, fem)
cognition

cognitiu /koŋ.niˈtiw/ /koɡ.niˈtiw/ /kuŋ.niˈtiw/ (adj, masc)
cognitif

cognitivisme (n, masc)
cognitivisme

cognom /koŋˈnɔm/ /koɡˈnɔm/ /kuŋˈnɔm/ (n, masc)
nom de famille, nom

cogombre /koˈɣom.bɾə/ /kuˈɣom.bɾə/ (n, masc)
concombre
  (botànica) El fruit comestible del cogombre.
  (botànica) Planta que pertany a la família de les cucurbitàcies (Cucumis sativus).

cogulla /koˈɣu.ʎa/ /koˈɣu.ʎə/ /kuˈɣu.ʎə/ (n, fem)
cuculle

cohabitar /ko.a.βiˈta/ /ko.a.βiˈtaɾ/ /ko.ə.βiˈta/ (v)
cohabiter

coherentment /ko.eˌɾemˈmen/ /ko.eˌɾemˈment/ /ko.əˌɾemˈment/ /ku.əˌɾemˈmen/ (adv)
cohéremment

coherència /ko.eˈɾɛn.si.a/ /ko.əˈɾɛn.si.ə/ /ku.əˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
cohérence

cohesionar /ko.e.zi.oˈna/ /ko.e.zi.oˈnaɾ/ /ko.ə.zi.oˈna/ /ku.ə.zi.uˈna/ (v)
unir

cohesió /ko.e.ziˈo/ /ko.ə.ziˈo/ /ku.ə.ziˈo/ (n, fem)
cohésion

cohesió social (n, fem)
cohésion sociale

cohibir /ko.iˈβi/ /ko.iˈβiɾ/ /ku.iˈβi/ (v)
restreindre

cohobar /ko.oˈβa/ /ko.oˈβaɾ/ /ku.uˈβa/ (v)
cohober

cohort /koˈɔɾt/ /kuˈɔrt/ (n, fem)
cohorte
  Cos d'infanteria entre els romans, compost per la desena part d'una legió, entre cinc-cents i sis-cents soldats.
  Conjunt d'alumnes que coincideixen o han coincidit en una mateixa classe o curs durant un determinat període de temps.

coincidir /kojn.siˈði/ /kojn.siˈðiɾ/ /kujn.siˈði/ (v)
coïncider

coit /ˈkɔjt/ (n, masc)
coït

coix /ˈkojʃ/ (adj, masc)
boiteux

coixejar /ko.ʃeˈd͡ʒa/ /ko.ʃəˈd͡ʒa/ /koj.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /koj.ʃeˈʒa/ /ku.ʃəˈʒa/ (v)
boitiller

coixinera /ko.ʃiˈne.ɾa/ /ko.ʃiˈne.ɾə/ /koj.ʃiˈne.ɾa/ /ku.ʃiˈne.ɾə/ (n, fem)
taie d'oreiller

coixí /kojˈʃi/ /koˈʃi/ /kujˈʃi/ /kuˈʃi/ (n, masc)
coussin, oreiller
  Sac de tela ple de llana o d'un altre material tou, per a recolzar-hi el cap, l’esquena, etc.
coussin
  (beisbol) Cadascun dels tres sacs de lona blanca plens d'escuma, de 38 cm de costat i de 7 a 12 cm de gruix, situats a la primera base, la segona base i la tercera base, que ha de tocar un corredor per a guanyar una base.

col (n, fem)
chou

cola /ˈko.ɫa/ /ˈko.ɫə/ (n, fem)
colle
  Substància que es fa servir per enganxar dues superfícies de manera permanent.
coca
  Beguda efervescent, tònica i estimulant, aromatitzada amb extractes de llavors de l’arbre Cola.

colada /koˈɫa.ða/ /koˈɫa.ðə/ /kuˈɫa.ðə/ (n, fem)
coulée
  (metal·lúrgia) Metall fos.
  (geologia) Lava que flueix fins que es consolida en estat sòlid.

colador /ko.ɫaˈðo/ /ko.ɫaˈðoɾ/ /ko.ɫəˈðo/ /ku.ɫəˈðo/ (n, masc)
passoire

colecistectomia /ˌko.ɫeˌsis.tek.toˈmi.a/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.toˈmi.ə/ /ˌko.ɫəˌsis.tək.tuˈmi.ə/ (n, fem)
cholécystectomie

colesterol /ko.ɫes.teˈɾɔɫ/ /ku.ɫəs.təˈɾɔɫ/ (n, masc)
cholestérol

colgar /koɫˈɣa/ /koɫˈɣaɾ/ /kuɫˈɣa/ (v)
enterrer
  Cobrir una cosa completament de terra.

colgar-se (v)
se coucher
  ficar-se al llit

colibrí /ko.ɫiˈβɾi/ /ku.ɫiˈβɾi/ (n, masc)
colibri, oiseau de fleurs

coliflor /ˌkɔ.ɫiˈfɫɔ/ (n, fem)
chou-fleur

colina /koˈɫi.na/ /koˈɫi.nə/ /kuˈɫi.nə/ (n, fem)
choline

colinèrgic /ko.ɫiˈnɛɾ.d͡ʒik/ /ko.ɫiˈnɛɾ.ʒik/ /ku.ɫiˈnɛr.ʒik/ (adj, masc)
cholinergique

colitis /koˈɫi.tis/ /kuˈɫi.tis/ (n, fem)
colite

coll (n, masc)
cou, col
  Part del cos d'un animal que uneix el cap i el tronc. S'aplica figuradament a objectes.
col
  Part més baixa, i relativament plana, que es troba entre dos cims, alhora que separa dues valls oposades.
couleur
  Sèrie de cartes representada amb una de les quatre figures en què es divideix la baralla.
col
  Part d’una peça de vestir que correspon a la zona superior del tors pròxima al cap.
  (golf) Part del cap d'un bastó que l'uneix amb la vara.
haut de manche
  (esports de raqueta) Part de l'empunyadura d'una raqueta més pròxima al cap.

collar /koˈʎa/ /koˈʎaɾ/ /kuˈʎa/ (n, masc)
collier
  Corretja o cadena que es posa al voltant del coll d’un animal.
protège-cou
  (futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se el coll.

collar /koˈʎa/ /koˈʎaɾ/ /kuˈʎa/ (v)
fixer
  Unir fortament dues peces.

collaret /ko.ʎaˈɾet/ /ko.ʎəˈɾət/ /ku.ʎəˈɾɛt/ (n, masc)
collier

collir /koˈʎi/ /koˈʎiɾ/ /kuˈji/ /kuˈʎi/ (v)
cueillir
  Arrencar flors o fruits directament de la planta o de l'arbre.
ramasser
  Arreplegar del terra.

collita /koˈʎi.ta/ /koˈʎi.tə/ /kuˈji.tə/ /kuˈʎi.tə/ (n, fem)
récolte

collons /koˈʎons/ /kuˈjons/ /kuˈʎons/ (Interjection)
putain
  (vulgarisme) Expressió d'admiració o entusiasme.
  (vulgarisme) Expressió d'enuig o irritació.

colltort /ˌkɔʎˈtɔrt/ (n, masc)
torcol

colló /koˈʎo/ /kuˈjo/ /kuˈʎo/ (n, masc)
couille
  (sovint plural, vulgarisme) testicle

colobra /koˈɫo.bɾa/ /koˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.bɾə/ /kuˈɫɔ.βɾə/ (n, fem)
couleuvre

colofó /ko.ɫoˈfo/ /ku.ɫuˈfo/ (n, masc)
colophon
  Inscripció al final d'un llibre que indica les dades bibliogràfiques.
clou
  Complement final.

colom /koˈɫom/ /kuˈɫom/ (n, masc)
pigeon, colombe

coloma /koˈɫo.ma/ /koˈɫo.mə/ /kuˈɫo.mə/ (n, fem)
pigeonne

colomí /ko.ɫoˈmi/ /ku.ɫuˈmi/ (n, masc)
pigeonneau

colon /koˈɫon/ /kuˈɫon/ (n, masc)
colon
  (sovint en plural) Persona que forma part d'una colònia.

colonial /ko.ɫo.niˈaɫ/ /ku.ɫu.niˈaɫ/ (adj)
colonial

colonialisme /ko.ɫo.ni.aˈɫiz.me/ /ko.ɫo.ni.əˈɫiz.mə/ /ku.ɫu.ni.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
colonialisme

colonització /ko.ɫo.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɫo.ni.d͡zə.siˈo/ /ko.ɫo.ni.za.siˈo/ /ku.ɫu.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
colonisation, colonizzazione

color /koˈɫo/ /koˈɫoɾ/ /koˈɫoɾ/ /kuˈɫo/ /kuˈɫor/ (n)
couleur

color de merda d'oca (n)
caca d'oie

colorant /ko.ɫoˈɾan/ /ko.ɫoˈɾant/ /ku.ɫuˈɾan/ (adj)
colorant
  Que colora.

colorant /ko.ɫoˈɾan/ /ko.ɫoˈɾant/ /ku.ɫuˈɾan/ (n, masc)
colorant
  Substància que pot impregnar color a certs materials.

colossalment /ko.ɫoˌsaɫˈmen/ /ko.ɫoˌsaɫˈment/ /ku.ɫuˌsaɫˈmen/ (adv)
colossalement

colpejar /koɫ.peˈd͡ʒa/ /koɫ.peˈd͡ʒaɾ/ /koɫ.peˈʒa/ /koɫ.pəˈd͡ʒa/ /kuɫ.pəˈʒa/ (v)
attaquer
  (esports de pilota) Impulsar la pilota, la bola, el volant o el disc per mitjà d'un contacte brusc amb la raqueta, l'estic, el bastó, la pala, el tac, la mà o el peu.

colpir /koɫˈpi/ /koɫˈpiɾ/ /kuɫˈpi/ (v)
frapper

coltellada /koɫ.teˈʎa.ða/ /koɫ.təˈʎa.ðə/ /kuɫ.təˈʎa.ðə/ (n, fem)
taillade

coltellejar /koɫ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /koɫ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /koɫ.te.ʎeˈʒa/ /koɫ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ /kuɫ.tə.ʎəˈʒa/ (v)
poignarder

columna /koˈɫum.na/ /koˈɫum.nə/ /kuˈɫum.nə/ (n, fem)
colonne
  Pilar que sosté en arquitectura un sostre, arc o similar.

columna vertebral (n, fem)
colonne vertébrale

columnata /ko.ɫumˈna.ta/ /ko.ɫumˈna.tə/ /ku.ɫumˈna.tə/ (n, fem)
colonnade

colza /ˈkoɫ.za/ /ˈkɔɫ.zə/ (n, fem)
colza

colze /ˈkoɫ.ze/ (n, masc)
coude, coudée
  Unitat de longitud que, generalment es calcula mesurant de la punta del dit del cor fins a l’articulació del braç.
coude
  (golf) Revolt relativament pronunciat d'un carrer.

col·laboració /ko.ɫa.βo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫa.bo.ɾa.siˈo/ /koɫ.ɫə.bo.ɾə.siˈo/ /ku.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
collaboration

col·laborador educatiu (n, masc)
collaborateur éducatif

col·laborar /ko.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫa.boˈɾaɾ/ /koɫ.ɫa.βoˈɾa/ /koɫ.ɫə.boˈɾa/ /ku.ɫə.βuˈɾa/ /kuɫ.ɫə.buˈɾa/ /kuɫ.ɫə.βuˈɾa/ (v)
collaborer
  Participar en alguna tasca de grup.

col·laboratiu /ko.ɫa.βo.ɾaˈtiw/ /koɫ.ɫa.bo.ɾaˈtiw/ /koɫ.ɫə.bo.ɾəˈtiw/ /kuɫ.ɫə.bu.ɾəˈtiw/ /kuɫ.ɫə.βu.ɾəˈtiw/ (adj, masc)
collaboratif

col·lació /ko.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫa.siˈo/ /koɫ.ɫə.siˈo/ /ku.ɫə.siˈo/ /kuɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
collation

col·lapsar /ko.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsa/ /koɫ.ɫapˈsaɾ/ /koɫ.ɫəpˈsa/ /ku.ɫəpˈsa/ /kuɫ.ɫəpˈsa/ (v)
s'effondrer

col·lapse /koɫˈɫap.se/ /koɫˈɫap.sə/ /koˈɫap.se/ /kuɫˈɫap.sə/ /kuˈɫap.sə/ (n, masc)
collapse

col·lateral /ko.ɫa.teˈɾaɫ/ /koɫ.ɫa.teˈɾaɫ/ /koɫ.ɫə.təˈɾaɫ/ /ku.ɫə.təˈɾaɫ/ /kuɫ.ɫə.təˈɾaɫ/ (adj)
collatéral

col·lateralment /ko.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ /koɫ.ɫa.teˌɾaɫˈmen/ /koɫ.ɫa.teˌɾaɫˈment/ /koɫ.ɫə.təˌɾaɫˈment/ /ku.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ /kuɫ.ɫə.təˌɾaɫˈmen/ (adv)
collatéralement

col·leccionable /ko.ɫek.si.oˈna.βɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈna.bɫe/ /koɫ.ɫek.si.oˈnab.bɫe/ /koɫ.ɫək.si.oˈnab.bɫə/ /ku.ɫək.si.uˈna.βɫə/ /kuɫ.ɫək.si.uˈnab.bɫə/ (adj)
collectable
  Que pot ser col·leccionat.

col·leccionar /ko.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈna/ /koɫ.ɫek.si.oˈnaɾ/ /koɫ.ɫək.si.oˈna/ /ku.ɫək.si.uˈna/ /kuɫ.ɫək.si.uˈna/ (v)
collectioner

col·lecció /ko.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫek.siˈo/ /koɫ.ɫək.siˈo/ /ku.ɫək.siˈo/ /kuɫ.ɫək.siˈo/ (n, fem)
collection

col·lecta /koɫˈɫɛk.ta/ /koɫˈɫɛk.tə/ /koˈɫɛk.ta/ /koˈɫɛk.tɛ/ /kuɫˈɫɛk.tə/ /kuˈɫɛk.tə/ (n, fem)
collecte

col·lectivament /ko.ɫekˌti.βaˈmen/ /koɫ.ɫekˌti.vaˈment/ /koɫ.ɫekˌti.βaˈmen/ /koɫ.ɫəkˌti.vəˈment/ /ku.ɫəkˌti.βəˈmen/ /kuɫ.ɫəkˌti.vəˈmen/ /kuɫ.ɫəkˌti.βəˈmen/ (adv)
collectivement

col·lectivitat /ko.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.viˈtat/ /koɫ.ɫek.ti.βiˈtat/ /koɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /ku.ɫək.ti.βiˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.viˈtat/ /kuɫ.ɫək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
collectivité

col·lega /koɫˈɫe.ɣa/ /kuɫˈɫɛ.ɣə/ (n, neut)
collègue

col·legi /koɫˈɫɛ.d͡ʒi/ /koɫˈɫɛ.ʒi/ /koˈɫɛ.d͡ʒi/ /koˈɫɛ.ʒi/ /kuɫˈɫɛ.ʒi/ /kuˈɫɛ.ʒi/ (n, masc)
collège

col·legi major (n, masc)
foyer d'étudiants

col·legial /ko.le.d͡ʒiˈaɫ/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˈaɫ/ /kuɫ.ɫə.ʒiˈaɫ/ (n, masc)
collégien

col·legialment /ko.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈmen/ /ko.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫe.d͡ʒiˌaɫˈment/ /koɫ.ɫe.ʒiˌaɫˈmen/ /koɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈment/ /ku.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ /kuɫ.ɫə.ʒiˌaɫˈmen/ (adv)
collégialement

col·legir /ko.ɫeˈd͡ʒi/ /ko.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /koɫ.ɫeˈʒi/ /koɫ.ɫəˈʒi/ /ku.ɫəˈʒi/ /kuɫ.ɫəˈʒi/ (v)
colliger

col·limació /ko.ɫi.ma.siˈo/ /koɫ.ɫi.ma.siˈo/ /koɫ.ɫi.mə.siˈo/ /ku.ɫi.mə.siˈo/ /kuɫ.ɫi.mə.siˈo/ (n, fem)
collimation

col·limar /ko.ɫiˈma/ /koɫ.ɫiˈma/ /koɫ.ɫiˈmaɾ/ /ku.ɫiˈma/ /kuɫ.ɫiˈma/ (v)
collimater

col·liri /koɫˈɫi.ɾi/ /koˈɫi.ɾi/ /kuɫˈɫi.ɾi/ /kuˈɫi.ɾi/ /kəɫˈɫi.ɾi/ (n, masc)
collyrie
  (medicina) Medicament líquid que s'ha d'aplicar a la part conjuntiva dels ulls.
colirio
  (teatre) Incoherència per transposició de mots en la intervenció d'un actor.

col·lisió /ko.ɫi.ziˈo/ /koɫ.ɫi.ziˈo/ /ku.ɫi.ziˈo/ /kuɫ.ɫi.ziˈo/ (n, fem)
collision

col·locació /ko.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.ka.siˈo/ /koɫ.ɫo.kə.siˈo/ /ku.ɫu.kə.siˈo/ /kuɫ.ɫu.kə.siˈo/ (n, fem)
placement
  Acció i efecte de col·locar.
place
  Lloc de treball amb el que es guanya el sou.
collocation
  (lingüística) Seqüència de mots que presenten una concurrència freqüent no predictible i que sovint expressen un significat determinat d’una manera idiomàtica o convencional.
adresse
  (golf) Postura que adopta un golfista per a executar un swing, generalment consistent a disposar els genolls lleugerament flexionats, el cos inclinat cap endavant i la pelvis una mica enfora.

col·locació dels peus (n, fem)
placement des pieds

col·locador (n, masc)
passeur
  (voleibol) Jugador encarregat de fer les passades de col·locació.
passeur, placeur
  (futbol americà) Jugador de l'equip especial encarregat de situar la pilota en el camp de joc o sobre el suport i de subjectar-la fins que el xutador la colpeja.

col·locar /ko.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈka/ /koɫ.ɫoˈkaɾ/ /ku.ɫuˈka/ /kuɫ.ɫuˈka/ (v)
placer
  Posar una cosa en el lloc pertinent o en el més adient, juntament amb altres de la mateixa classe.
  (esports de pilota) Dirigir intencionadament la pilota, la bola, el volant o el disc en un lloc allunyat de l'abast de l'adversari que faciliti l'obtenció de punts.
passer
  (voleibol) Passar la pilota a un company d'equip perquè pugui rematar-la en condicions favorables.

col·locar la pilota (v)
placer le ballon

col·loqui /koɫˈɫɔ.ki/ /koˈɫɔ.ki/ /kuɫˈɫɔ.ki/ /kuˈɫɔ.ki/ (n, masc)
colloque

col·loïdal /ko.ɫo.iˈðaɫ/ /koɫ.ɫo.iˈðaɫ/ /ku.ɫu.iˈðaɫ/ /kuɫ.ɫu.iˈðaɫ/ (adj)
colloïdal

colèricament /koˌɫɛ.ɾi.kaˈmen/ /koˌɫɛ.ɾi.kaˈment/ /koˌɫɛ.ɾi.kəˈment/ /kuˌɫɛ.ɾi.kəˈmen/ (adv)
colériquement

colònia /koˈɫɔ.ni.a/ /koˈɫɔ.ni.ə/ /kuˈɫɔ.ni.ə/ (n, fem)
colonie
  Lloc on s'estableix gent d'un altre país.
eau de cologne
  Composició d’aigua i alcohol perfumada amb essències aromàtiques.
camp
  (sovint en plural) Activitat lúdica i educativa destinada a nens i joves i dirigida per mestres i monitors, que es duu a terme en una casa de colònies o en un altre establiment especialitzat.

colònia d'estiu (n, fem)
camp d'été

colònia escolar (n, fem)
camp scolaire

com /ˈkom/ (adv)
comment
  De quina forma, manera o mode.
comme
  De la mateixa forma, manera o mode.

com /ˈkom/ (conjunction)
comme
  Pel fet que.

com ara (conjunction)
comme

com cal (adv)
comme il faut

com més serem, més riurem /kom (idiom)
plus nous serons, plus nous rirons
  Indica que com més gent assisteixi a un esdeveniment, millor serà anar-hi.

com peix a l'aigua (adv)
comme un poisson dans l'eau

com-s'ha-fet /ˌkom.saˈfet/ /ˌkom.səˈfet/ (n, masc)
making of

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ (n, fem)
virgule
  Signe de puntuació (,) que normalment indica una pausa en una sentència o separació d'elements d'una llista.
ravin
  Circ glacial en forma de cóm.

coma /ˈko.ma/ /ˈko.mə/ (n, masc)
coma
  (medicina) Estat sever de pèrdua de consciència normalment induït per algun trauma.

comandament /ko.man.daˈmen/ /ko.man.daˈment/ /ko.mən.dəˈment/ /ku.mən.dəˈmen/ (n, masc)
commandement
  Conjunt d'òrgans de direcció, especialment a nivell militar.
commande
  Instruments que actuen sobre una màquina per tal de controlar-ne el funcionament.

comandament de joc (n, masc)
manette de jeu

comandant /ko.manˈdan/ /ko.manˈdant/ /ko.mənˈdant/ /ku.mənˈdan/ (n, masc)
commandant

comandar /ko.manˈda/ /ko.manˈdaɾ/ /ko.mənˈda/ /ku.mənˈda/ (v)
commander
  (transitiu) En la guerra o en el context militar, manar sobre altres persones (soldats, guerrillers, etc.).

comando /koˈman.do/ /kuˈman.du/ (n, masc)
commando

comarca /koˈmaɾ.ka/ /koˈmaɾ.kə/ /kuˈmar.kə/ (n, fem)
comarque

comare /koˈma.ɾe/ /koˈma.ɾə/ /kuˈma.ɾə/ (n, fem)
comère
  (col·loquial) Dona del veïnat xafardera.

combat /komˈbat/ /kumˈbat/ (n, masc)
combat

combatre /komˈba.tɾe/ /komˈba.tɾə/ /kumˈba.tɾə/ (v)
combattre
  lluitar
  Metafòricament, es diu d'algunes coses inanimades, com les onades del mar i els vents, per batre o escometre.
  Metafòricament, contradir, impugnar.
  Es diu dels afectes i passions que agiten l'ànima.
attaquer
  Escometre, envestir.

combinació /kom.bi.na.siˈo/ /kum.bi.nə.siˈo/ (n, fem)
combinaison
  (esports de pilota) Acció de dos o més jugadors de passar-se consecutivament la pilota, la bola o el disc en el transcurs d'una jugada ofensiva.
  (videojocs) Conjunt d'accions successives que un jugador duu a terme en un temps limitat amb el comandament de joc, que permeten millorar el resultat d'un esdeveniment.

combinació d'atac (n, fem)
combinaison tactique

combinar /kom.biˈna/ /kom.biˈnaɾ/ /kum.biˈna/ (v)
combiner

comboi /komˈbɔj/ /kumˈbɔj/ (n, masc)
convoi

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ (n, masc)
viatique
  El santíssim sagrament del cos de Jesucrist, que s'administra als malalts que estan en perill de mort.

combregar /kom.bɾeˈɣa/ /kom.bɾeˈɣaɾ/ /kom.bɾəˈɣa/ /kum.bɾəˈɣa/ (v)
communier
  Donar el sagrament de l'eucaristia o comunió.
  Rebre la sagrada comunió.
sacrament
  Donar la comunió al malalt per viàtic.

comellar /ko.meˈʎa/ /ko.meˈʎaɾ/ /ko.məˈʎa/ /ku.məˈʎa/ (n, masc)
talweg

comentar /ko.menˈta/ /ko.menˈtaɾ/ /ko.mənˈta/ /ku.mənˈta/ (v)
commenter

comentari /ko.menˈta.ɾi/ /ko.mənˈta.ɾi/ /ku.mənˈta.ɾi/ (n, masc)
commentaire

començament /ko.men.saˈmen/ /ko.men.saˈment/ /ku.mən.səˈmen/ (n, masc)
commencement

començar /ko.menˈsa/ /ko.menˈsaɾ/ /ko.mənˈsa/ /ku.mənˈsa/ (v)
commencer
  Fer la primera part d’alguna cosa.

comercial /ko.meɾ.siˈaɫ/ /ko.məɾ.siˈaɫ/ /ku.mər.siˈaɫ/ (adj)
commercial

comercialment /ko.mer.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈmen/ /ko.meɾ.siˌaɫˈment/ /ko.məɾ.siˌaɫˈment/ /ku.mər.siˌaɫˈmen/ (adv)
commercialement

comerciant /ko.mer.siˈan/ /ko.meɾ.siˈan/ /ko.meɾ.siˈant/ /ko.məɾ.siˈant/ /ku.mər.siˈan/ (n, masc)
commerçant
  Persona que es dedica al comerç.

comerciar /ko.meɾ.siˈa/ /ko.meɾ.siˈaɾ/ /ku.məɾ.siˈa/ (v)
marchander

comerç /koˈmɛɾs/ /kuˈmɛɾs/ (n, masc)
commerce
  Compra, venda i bescanvi de productes.

cometa /koˈme.ta/ /koˈmə.tə/ /kuˈmɛ.tə/ (n, masc)
comète

cometre /koˈme.tɾe/ /koˈmə.tɾə/ /kuˈmɛ.tɾə/ (v)
commettre

comiat /ko.miˈat/ /ku.miˈat/ (n, masc)
adieu
  Acció relacionada amb el fet de dir adéu a algú.
congédiement
  Cessament de la relació laboral per part d'un empresari cap un dels seus treballadors.

comicial /ko.mi.siˈaɫ/ /ku.mi.siˈaɫ/ (adj)
comicial
  (històric) Relatiu als comicis.
comitial
  (medicina) Relatiu a l'epilèpsia.

comicis /koˈmi.sis/ /kuˈmi.sis/ (n, masc)
comices

comissari /ko.miˈsa.ɾi/ /ku.miˈsa.ɾi/ (n, masc)
commissaire

comissari tècnic (n, masc)
commissaire technique

comissaria /ko.mi.saˈɾi.a/ /ko.mi.səˈɾi.ə/ /ku.mi.səˈɾi.ə/ (n, fem)
commissariat

comissió /ko.mi.siˈo/ /ku.mi.siˈo/ (n, fem)
commission
  Acció de cometre.
  Quantitat de diners que es queda, en pagament, la persona intermediària en un negoci.

comissura /ko.miˈsu.ɾa/ /ku.miˈsu.ɾə/ (n, fem)
commissure

comitiva /ko.miˈti.va/ /ko.miˈti.və/ /ko.miˈti.βa/ /ku.miˈti.və/ /ku.miˈti.βə/ (n, fem)
cortège

comitè /ko.miˈte/ /ko.miˈtɛ/ /ku.miˈtɛ/ (n, masc)
comité

comitè d'autoavaluació (n, masc)
comité d'autoévaluation

comitè d'avaluadors externs (n, masc)
comité d'évaluateurs externes

commemorar /kom.me.moˈɾa/ /kom.me.moˈɾaɾ/ /kom.mə.moˈɾa/ /kum.mə.muˈɾa/ (v)
commémorer

commoure /komˈmɔw.ɾe/ /komˈmɔw.ɾə/ /kumˈmɔw.ɾə/ (v)
émouvoir

commutar /kom.muˈta/ /kom.muˈtaɾ/ /kum.muˈta/ (v)
commuer

comoditat /ko.mo.ðiˈtat/ /ku.mu.ðiˈtat/ (n, masc)
comfort

compadir /kom.paˈði/ /kom.paˈðiɾ/ /kum.pəˈði/ (v)
plaindre

compaginar /kom.pa.d͡ʒiˈna/ /kom.pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /kom.pa.ʒiˈna/ /kom.pə.ʒiˈna/ /kum.pə.ʒiˈna/ (v)
mettre

companatge /kom.paˈna.d͡ʒe/ /kom.pəˈna.d͡ʒə/ /kum.pəˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
companage

company /komˈpaɲ/ /kumˈpaɲ/ (n, masc)
compagnon
  Persona que acompanya a una altra per algun fi.
copain
  Parella sentimental.
partenaire
  (esports, jocs) Persona que forma part del mateix equip.

company de classe (n, masc)
camarade de classe

companyia /kom.paˈɲi.a/ /kom.pəˈɲi.ə/ /kum.pəˈɲi.ə/ (n, fem)
compagnie
  Acompanyament.
société, compagnie
  Grup de persones amb un tret en comú, especialment al món professional.

comparable /kom.paˈɾa.bɫe/ /kom.paˈɾa.βɫe/ /kom.paˈɾab.bɫe/ /kom.pəˈɾab.bɫə/ /kum.pəˈɾa.βɫə/ /kum.pəˈɾab.bɫə/ (adj)
comparable

comparablement /kom.paˌɾa.bɫeˈment/ /kom.paˌɾa.βɫeˈmen/ /kom.paˌɾab.bɫeˈmen/ /kom.pəˌɾab.bɫəˈment/ /kum.pəˌɾa.βɫəˈmen/ /kum.pəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
comparablement

comparació /kom.pa.ɾa.siˈo/ /kom.pə.ɾə.siˈo/ /kum.pə.ɾə.siˈo/ (n, masc)
comparaison

comparar /kom.paˈɾa/ /kom.paˈɾaɾ/ /kom.pəˈɾa/ /kum.pəˈɾa/ (v)
comparer

comparativament /kom.pa.ɾaˌti.vaˈment/ /kom.pa.ɾaˌti.βaˈmen/ /kom.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /kum.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /kum.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
comparativement

comparsa /komˈpaɾ.sa/ /komˈpaɾ.sə/ /kumˈpar.sə/ (n, fem)
comparse
  Acompanyament o seguici d'algun personatge en les representacions teatrals.

compartiment /kom.par.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈmen/ /kom.paɾ.tiˈment/ /kom.pəɾ.tiˈment/ /kum.pər.tiˈmen/ (n, masc)
compartiment

compartir /kom.parˈti/ /kom.paɾˈtiɾ/ /kum.pərˈti/ (v)
partager

comparèixer /kom.paˈɾe.ʃe/ /kom.paˈɾej.ʃe/ /kom.paˈɾej.ʃeɾ/ /kom.pəˈɾə.ʃə/ /kum.pəˈɾɛ.ʃə/ (v)
présenter

compassar /kom.paˈsa/ /kom.paˈsaɾ/ /kum.pəˈsa/ (v)
compasser
  Mesurar amb el compàs alguna cosa.
  Posar les coses amb la deguda proporció.
  Arreglar, proporcionar les coses de manera que no sobren ni falten.

compassió /kom.pa.siˈo/ /kom.pə.siˈo/ /kum.pə.siˈo/ (n, fem)
compassion

compatiblement /kom.paˌti.bɫeˈment/ /kom.paˌti.βɫeˈmen/ /kom.paˌtib.bɫeˈmen/ /kom.pəˌtib.bɫəˈment/ /kum.pəˌti.βɫəˈmen/ /kum.pəˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
compatiblement

compendi /komˈpɛn.di/ /kumˈpɛn.di/ (n, masc)
compendium

compendiosament /kom.pen.diˌo.zaˈmen/ /kom.pen.diˌo.zaˈment/ /kom.pən.diˌo.zəˈment/ /kum.pən.diˌo.zəˈmen/ (adv)
compendieusement

compensar /kom.penˈsa/ /kom.penˈsaɾ/ /kom.pənˈsa/ /kum.pənˈsa/ (v)
compenser

competentment /kom.peˌtemˈmen/ /kom.peˌtemˈment/ /kom.pəˌtemˈment/ /kum.pəˌtemˈmen/ (adv)
compétente

competició /kom.pe.ti.siˈo/ /kum.pə.ti.siˈo/ (n, fem)
compétition, concurrence

competició amb handicap (n, fem)
compétition handicap

competició contra bogey (n, fem)
compétition contre bogey

competició contra par (n, fem)
compétition contre par

competició sense handicap (n, fem)
compétition sans marge d'erreur

competir /kom.peˈti/ /kom.peˈtiɾ/ /kom.pəˈti/ /kum.pəˈti/ (v)
concurrencer
  Participar juntament amb altres per aconseguir un mateix objectiu.

competitiu /kom.pe.tiˈtiw/ /kom.pə.tiˈtiw/ /kum.pə.tiˈtiw/ (adj, masc)
compétitif

competitivitat /kom.pe.ti.ti.viˈtat/ /kom.pe.ti.ti.βiˈtat/ /kom.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.viˈtat/ /kum.pə.ti.ti.βiˈtat/ (n, fem)
compétitivité

competència /kom.peˈtɛn.si.a/ /kum.pəˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
compétence

competència bàsica (n, fem)
compétence de base

competència comunicativa (n, fem)
compétence communicative

competència d'acció professional (n, fem)
competence professionnelle

competència educativa (n, fem)
compétence éducative

competència emocional (n, fem)
compétence émotionnelle

competència específica (n, fem)
compétence spécifique

competència general (n, fem)
compétence générique

competència informacional (n, fem)
compétence informationnelle

competència instrumental (n, fem)
competence instrumentale

competència lingüística (n, fem)
compétence linguistique

competència sistèmica (n, fem)
compétence systemique

competència social (n, fem)
compétence interpersonnelle

compilador /kom.pi.ɫaˈðo/ /kom.pi.ɫaˈðoɾ/ /kom.pi.ɫəˈðo/ /kum.pi.ɫəˈðo/ (n, masc)
compilateur

compilar /kom.piˈɫa/ /kom.piˈɫaɾ/ /kum.piˈɫa/ (v)
compiler

complaença /kom.pɫaˈen.sa/ /kom.pɫəˈɛn.sə/ /kum.pɫəˈɛn.sə/ (n, fem)
complaisance
  Sentiment de satisfacció o plaer pel qual algú es complau.

complementació /kom.pɫe.men.ta.siˈo/ /kum.pɫə.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
complémentation

complementar /kom.pɫe.menˈta/ /kom.pɫe.menˈtaɾ/ /kum.pɫə.mənˈta/ (v)
complémenter

complements de formació (n, masc)
compléments de formation

complet /komˈpɫet/ /komˈpɫɛt/ /kumˈpɫɛt/ (adj, masc)
complet

completament /komˌpɫe.taˈmen/ /komˌpɫe.taˈment/ /komˌpɫɛ.təˈment/ /kumˌpɫɛ.təˈmen/ (adv)
complètement

completar /kom.pɫeˈta/ /kom.pɫeˈtaɾ/ /kom.pɫəˈta/ /kum.pɫəˈta/ (v)
compléter

completivament /kom.pɫeˌti.vaˈment/ /kom.pɫeˌti.βaˈmen/ /kom.pɫəˌti.vəˈment/ /kum.pɫəˌti.vəˈmen/ /kum.pɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
complémentairement

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ (adj, masc)
complexe
  Constituït per múltiples parts, no simple.

complex /komˈpɫɛks/ /kumˈpɫɛks/ (n, masc)
complexe
  Conjunt de coses relacionades per una mateixa condició.
  Preocupació obsessiva per les pròpies mancances.

complex turístic (n, masc)
centre touristique

complexificar /kom.pɫek.si.fiˈka/ /kom.pɫek.si.fiˈkaɾ/ /kom.pɫək.si.fiˈka/ /kum.pɫək.si.fiˈka/ (v)
complexifier

compliment /kom.pɫiˈmen/ /kom.pɫiˈment/ /kum.pɫiˈmen/ (n, masc)
accomplissement
  Realització d'una obligació.
compliment
  Afalagaments que es fan perquè una persona se senti ben acollida o per cortesia.

complir /komˈpɫi/ /komˈpɫiɾ/ /kumˈpɫi/ (v)
complir
  Realitzar una cosa promesa.

complot /komˈpɫɔt/ /kumˈpɫɔt/ (n, masc)
complot

complotar /kom.pɫoˈta/ /kom.pɫoˈtaɾ/ /kum.pɫuˈta/ (v)
comploter

compondre /komˈpɔn.dɾe/ /komˈpɔn.dɾə/ /kumˈpɔn.dɾə/ (v)
composer
  Reunir o combinar per formar un tot.
  Fer una obra per parts i combinar-les o ordenar-les de forma adequada.

compondre-s'ho /komˈpɔn.dɾe.so/ /kumˈpɔn.dɾə.su/ (v)
s'arranger

comportament /kom.por.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈmen/ /kom.poɾ.taˈment/ /kom.poɾ.təˈment/ /kum.pur.təˈmen/ (n, masc)
comportement
  Conjunt de reaccions d'una persona a un estímul en un medi i en una unitat de temps determinats.

comportament atípic (n, fem)
comportement anormal

comportar /kom.porˈta/ /kom.poɾˈta/ /kom.poɾˈtaɾ/ /kum.purˈta/ (v)
entraîner
  Tenir com a conseqüència, implicar.

composició /kom.po.zi.siˈo/ /kum.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
composition
  Acció o efecte de compondre

compositor /kom.po.ziˈto/ /kom.po.ziˈtoɾ/ /kum.pu.ziˈto/ (n, masc)
compositeur

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ (adj, masc)
composé
  Format per diversos elements, que té certa complexitat.

compost /komˈpɔst/ /kumˈpɔst/ (n, masc)
composé
  (filologia) Mot format combinant dues o més bases lèxiques.
  (química) Substància formada per diversos elements químics.
compost
  (agricultura) Producte obtingut per transformació biològica de substàncies orgàniques diverses, emprat per a adobar la terra.

compra /ˈkom.pɾa/ /ˈkom.pɾə/ (n, fem)
achat

comprador /kom.pɾaˈðo/ /kom.pɾaˈðoɾ/ /kom.pɾəˈðo/ /kum.pɾəˈðo/ (n, masc)
acheteur

comprar /komˈpɾa/ /komˈpɾaɾ/ /kumˈpɾa/ (v)
acheter

comprendre /komˈpen.dɾe/ /komˈpən.dɾə/ /kumˈpɛn.dɾə/ (v)
comprendre
  Incloure dins d'una categoria o d'una totalitat.
  Entendre les raons d'un altre.

comprensible /kom.pɾenˈsi.bɫe/ /kom.pɾenˈsi.βɫe/ /kom.pɾenˈsib.bɫe/ /kom.pɾənˈsib.bɫə/ /kum.pɾənˈsi.βɫə/ /kum.pɾənˈsib.bɫə/ (adj)
compréhensible

comprensió (n, fem)
compréhension

comprensió escrita (n, fem)
compréhension de lecture

comprensió oral (n, fem)
compréhension auditive

compresa /komˈpɾe.za/ /komˈpɾə.zə/ /kumˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
compresse

comprimir /kom.pɾiˈmi/ /kom.pɾiˈmiɾ/ /kum.pɾiˈmi/ (v)
comprimer

comprometre /kom.pɾoˈme.tɾe/ /kom.pɾoˈmə.tɾə/ /kum.pɾuˈmɛ.tɾə/ (v)
compromettre
  Posar en compromís, en una situació crítica.

compromès /kom.pɾoˈmes/ /kom.pɾoˈməs/ /kum.pɾuˈmɛs/ (adj, masc)
compromis
  Difícil, delicat, perquè implica un compromís, una situació crítica.
engagé
  Que té un compromís polític, ideològic.

compromís /kom.pɾoˈmis/ /kum.pɾuˈmis/ (n, masc)
compromis, engagement
  (dret) Acord entre parts per resoldre una controvèrsia per arbitratge.
engagement
  Obligació contreta.
embarras
  Situació crítica difícil de resoldre.

comprovació /kom.pɾo.va.siˈo/ /kom.pɾo.və.siˈo/ /kom.pɾo.βa.siˈo/ /kum.pɾu.və.siˈo/ /kum.pɾu.βə.siˈo/ (n, fem)
expérimentation

comprovar /kom.pɾoˈva/ /kom.pɾoˈvaɾ/ /kom.pɾoˈβa/ /kum.pɾuˈva/ (v)
vérifier

comptable /komˈta.bɫe/ /komˈta.βɫe/ /komˈtab.bɫe/ /komˈtab.bɫə/ /kumˈta.βɫə/ /kumˈtab.bɫə/ (n, neut)
comptable

comptador de cops (n, masc)
compteur de coups

comptant /komˈtan/ /komˈtant/ /kumˈtan/ (adj)
comptant
  Del diner en efectiu.

comptar /komˈta/ /komˈtaɾ/ /kumˈta/ (v)
compter
  Determinar el nombre total d'objectes d'un conjunt assignant a cadascun un nombre correlatiu.
  (beisbol) Determinar, l'àrbitre principal, el nombre de boles i de strikes d'un batedor en un temps de bat.
compter sur
  (intransitiu) Tenir confiança en algú, saber-se recolzat.

comptar els cops (v)
compter les coups

compte /ˈkom.te/ (n, masc)
compte
  Acte de comptar.
  (beisbol) Acció i efecte de l'àrbitre principal de determinar el nombre de boles i strikes d'un batedor en un temps de bat.
attention
  Cura, atenció.
addition, compte
  Suma de la quantitat a pagar.

compungir /kom.punˈd͡ʒi/ /kom.punˈd͡ʒiɾ/ /kum.punˈʒi/ (v)
désoler

compàs /komˈpas/ /kumˈpas/ (n, masc)
compas
  Estri per dibuixar cercles amb precisió, consistent en dos braços, un dels quals porta una punxa i l'altre una mina de llapis.
  (petanca) Instrument per als amidaments utilitzat en cas que un obstacle impedeixi l'ús de la cinta mètrica.

comsevulla /ˌkɔm.seˈvu.ʎa/ /ˌkɔm.seˈβu.ʎa/ /ˌkɔm.səˈvu.jə/ /ˌkɔm.səˈvu.ʎə/ /ˌkɔm.səˈβu.ʎə/ (adv)
n'importe comment

comtal /komˈtaɫ/ /kumˈtaɫ/ (adj)
comtal

comtat /komˈtat/ /kumˈtat/ (n, masc)
comté

comte /ˈkom.te/ /ˈkɔm.tə/ (n, masc)
comte

comtessa /komˈte.sa/ /komˈtə.sə/ /kumˈtɛ.sə/ (n, fem)
comtesse

comunicació /ko.mu.ni.ka.siˈo/ /ko.mu.ni.kə.siˈo/ /ku.mu.ni.kə.siˈo/ (n, fem)
communication

comunicació educativa (n, fem)
communication éducative

comunicació manual (n, fem)
communication gestuelle

comunicació no verbal (n, fem)
communication non verbale

comunicació verbal (n, fem)
communication verbale

comunicador /ko.mu.ni.kaˈðo/ /ko.mu.ni.kaˈðoɾ/ /ko.mu.ni.kəˈðo/ /ku.mu.ni.kəˈðo/ (n, masc)
communicateur

comunicar /ko.mu.niˈka/ /ko.mu.niˈkaɾ/ /ku.mu.niˈka/ (v)
communiquer
  (transitiu) Transmetre, donar a conèixer.
être occupé
  (intransitiu) Un telèfon, un interlocutor, tenir la línia ocupada.

comunir /ko.muˈni/ /ko.muˈniɾ/ /ku.muˈni/ (v)
convoquer

comunisme /ko.muˈniz.me/ /ko.muˈniz.mə/ /ku.muˈniz.mə/ (n, masc)
communisme

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ (adj)
communiste
  Relatiu o pertanyent al comunisme.

comunista /ko.muˈnis.ta/ /ko.muˈnis.te/ /ko.muˈnis.tə/ /ku.muˈnis.tə/ (n, neut)
communiste
  Partidari del comunisme.
  Que forma part d'un partit o organització comunista.

comunitat /ko.mu.niˈtat/ /ku.mu.niˈtat/ (n, fem)
communauté
  conjunt de persones que se senten part d'una mateixa cosa i viuen plegats en algun moment (comunitat de veïns, comunitat religiosa...)

comunitat d'aprenentatge (n, fem)
communauté d'apprentissage

comunitat educativa (n, fem)
communauté éducative

comunitat virtual (n, fem)
communauté virtuelle

comunitat virtual d'aprenentatge (n, fem)
communauté virtuelle d'apprentissage

comunió /ko.mu.niˈo/ /ku.mu.niˈo/ (n, fem)
communion

comèdia /koˈmɛ.ði.a/ /kuˈmɛ.ði.ə/ (n, fem)
comedie, comédie

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ (adj, masc)
commun
  Comunal, col·lectiu, de tothom, públic.
  Ordinari, típic.
  Compartit, similar.

comú /koˈmu/ /kuˈmu/ (n, masc)
commun
  La gran majoria en conjunt.

conca (n, fem)
bassin
  Depressió en el terreny que aplega les aigües de pluja que alimenten un riu.
vieille fille
  Forma femenina de conco ‎(«tia fadrina, soltera d’edat avançada»).
creux
  Cadascuna de les dues depressions a la cara on estan situats els ulls.

concani /koŋˈka.ni/ /kuŋˈka.ni/ (n, masc)
konkani

concebre /konˈse.bɾe/ /konˈsə.bɾə/ /kunˈsɛ.bɾə/ /kunˈsɛ.βɾə/ (v)
concevoir

concedir /kon.seˈði/ /kon.seˈðiɾ/ /kon.səˈði/ /kun.səˈði/ (v)
concéder

concedir un gol (v)
accorder un but

concentració escolar (n, fem)
regroupement d'écoles

concentrar /kon.senˈtɾa/ /kon.senˈtɾaɾ/ /kon.sənˈtɾa/ /kun.sənˈtɾa/ (v)
serrer

concepció /kon.sep.siˈo/ /kon.səp.siˈo/ /kun.səp.siˈo/ (n, fem)
conception

concepte /konˈsep.te/ /konˈsɛp.te/ /konˈsɛp.tə/ /kunˈsep.tə/ /kunˈsɛp.tə/ (n, masc)
concept
  Representació mental d'un conjunt d'objectes, esdeveniments o símbols que tenen certes característiques comunes, que permet organitzar les percepcions i els coneixements i que està associada a una representació lingüística o simbòlica.

conceptual /kon.sep.tuˈaɫ/ /kon.səp.tuˈaɫ/ /kun.səp.tuˈaɫ/ (adj)
conceptuel

conceptualitzar /kon.sep.tu.a.ɫiˈd͡za/ /kon.sep.tu.a.ɫiˈza/ /kon.sep.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /kon.səp.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /kun.səp.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
conceptualiser

conceptuar /kon.sep.tuˈa/ /kon.sep.tuˈaɾ/ /kon.səp.tuˈa/ /kun.səp.tuˈa/ (v)
conceptualiser

conceptuosament /kon.sep.tuˌo.zaˈmen/ /kon.sep.tuˌo.zaˈment/ /kon.səp.tuˌo.zəˈment/ /kun.səp.tuˌo.zəˈmen/ (adv)
conceptuellement

concernir /kon.serˈni/ /kon.seɾˈni/ /kon.seɾˈniɾ/ /kon.səɾˈni/ /kun.sərˈni/ (v)
concerner

concert /konˈsɛɾt/ /kunˈsɛrt/ (n, masc)
concert
  Acord sobre una manera de gestionar recursos conjuntament.
  Composició musical escrita per a ser interpretada per diversos instruments conjuntament.
  Espectacle musical adreçat al gran públic.

concertina /kon.seɾˈti.na/ /kon.səɾˈti.nə/ /kun.sərˈti.nə/ (n, fem)
concertina
  Instrument aeròfon anàleg a l'acordió, de caixa hexagonal.

concili /konˈsi.ɫi/ /kunˈsi.ɫi/ (n, masc)
concile

conciliar /kon.si.ɫiˈa/ /kon.si.ɫiˈaɾ/ /kun.si.ɫiˈa/ /kun.si.ɫiˈar/ (v)
concilier
  Acostar discrepàncies mitjançant el diàleg.

conciliarment /kon.si.ɫiˌarˈmen/ /kon.si.ɫiˌaɾˈmen/ /kon.si.ɫiˌaɾˈment/ /kun.si.ɫiˌarˈmen/ (adv)
conciliairement

concisament /konˌsi.zaˈmen/ /konˌsi.zaˈment/ /konˌsi.zəˈment/ /kunˌsi.zəˈmen/ (adv)
concisément

concloure /koŋˈkɫɔw.ɾe/ /koŋˈkɫɔw.ɾə/ /kuŋˈkɫɔw.ɾə/ (v)
conclure

conclusivament /koŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /koŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /koŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /kuŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /kuŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
enfin

conclusió /koŋ.kɫu.ziˈo/ /kuŋ.kɫu.ziˈo/ (n, fem)
conclusion

conco /ˈkoŋ.ko/ /ˈkoŋ.ku/ (n, masc)
vieux garçon
  (pejoratiu) Solter d’edat avançada.

concordantment /koŋ.korˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈmen/ /koŋ.koɾˌðamˈment/ /kuŋ.kurˌdamˈmen/ /kuŋ.kurˌðamˈmen/ (adv)
concordamment

concordement /koŋˌkɔr.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈmen/ /koŋˌkɔɾ.ðeˈment/ /koŋˌkɔɾ.ðəˈment/ /kuŋˌkɔr.dəˈmen/ /kuŋˌkɔr.ðəˈmen/ (adv)
concordamment

concoïdal /koŋ.ko.iˈðaɫ/ /kuŋ.ku.iˈðaɫ/ (adj)
conchoïdal

concret /koŋˈkɾet/ /kuŋˈkɾet/ (adj, masc)
concret

concretament /koŋˌkɾe.taˈmen/ /koŋˌkɾe.taˈment/ /koŋˌkɾe.təˈment/ /kuŋˌkɾe.təˈmen/ (adv)
concrètement

concubina /koŋ.kuˈbi.na/ /koŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈbi.nə/ /kuŋ.kuˈβi.nə/ (n, fem)
concubine

concupiscentment /koŋ.ku.pisˌsemˈment/ /koŋ.ku.piˌsemˈmen/ /koŋ.ku.piˌsemˈment/ /kuŋ.ku.pisˌsemˈmen/ /kuŋ.ku.piˌsemˈmen/ (adv)
concupiscente

concurrentment /koŋ.kuˌremˈmen/ /koŋ.kuˌremˈment/ /kuŋ.kuˌremˈmen/ (adv)
concurremment

concurrència /koŋ.kuˈrɛn.si.a/ /kuŋ.kuˈrɛn.si.ə/ (n, fem)
concours

concurs /koŋˈkuɾs/ /kuŋˈkurs/ (n, masc)
concours

concèntric /konˈsɛn.tɾik/ /kunˈsɛn.tɾik/ (adj)
concentrique

concòrdia /koŋˈkɔɾ.ði.a/ /koŋˈkɔɾ.ði.ə/ /kuŋˈkɔr.di.ə/ /kuŋˈkɔr.ði.ə/ (n, fem)
concorde

concórrer /koŋˈko.re/ /koŋˈko.reɾ/ /koŋˈko.rə/ /kuŋˈko.rə/ (v)
concourir

condecoració /kon.de.ko.ɾa.siˈo/ /kun.də.ku.ɾə.siˈo/ (n, fem)
décoration

condemna /konˈdem.na/ /konˈdem.nə/ /kunˈdem.nə/ (n, fem)
damnation

condemnar /kon.demˈna/ /kon.demˈnaɾ/ /kon.dəmˈna/ /kun.dəmˈna/ (v)
condamner

condensar /kon.denˈsa/ /kon.denˈsaɾ/ /kon.dənˈsa/ /kun.dənˈsa/ (v)
condenser

condescendir /kon.de.senˈdi/ /kon.de.senˈdiɾ/ /kon.dəs.sənˈdi/ /kun.də.sənˈdi/ /kun.dəs.sənˈdi/ (v)
condescendre

condicionadament /kon.di.si.oˌna.ðaˈmen/ /kon.di.si.oˌna.ðaˈment/ /kon.di.si.oˌna.ðəˈment/ /kun.di.si.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
conditionnellement

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ (adj)
conditionnel
  Provisional, en funció d'alguna cosa.

condicional /kon.di.si.oˈnaɫ/ /kun.di.si.uˈnaɫ/ (n, masc)
conditionnel
  Temps verbal, també anomenat potencial.

condicionalment /kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
conditionnellement

condicionament (n, masc)
conditionnement

condició /kon.di.siˈo/ /kun.di.siˈo/ (n, fem)
condition
  Allò que és necessari perquè una cosa pugui ser.

condignament /konˌdiŋ.naˈmen/ /konˌdiŋ.nəˈment/ /konˌdiɡ.naˈmen/ /konˌdiɡ.naˈment/ /kunˌdiŋ.nəˈmen/ (adv)
condignement

condiment /kon.diˈmen/ /kon.diˈment/ /kun.diˈmen/ (n, masc)
condiment

condimentar /kon.di.menˈta/ /kon.di.menˈtaɾ/ /kun.di.mənˈta/ (v)
condimenter

condolir-se /kon.doˈɫiɾ.se/ /kon.doˈɫiɾ.sə/ /kun.du.ɫirˈsə/ /kun.duˈɫir.sə/ (v)
compatir

condom /konˈdom/ /kunˈdom/ (n, masc)
préservatif
  (col·loquial) preservatiu

condormir /kon.dorˈmi/ /kon.doɾˈmi/ /kon.doɾˈmiɾ/ /kun.durˈmi/ (v)
assoupir

conducció (n, fem)
conduction

conducta /konˈduk.ta/ /konˈduk.tə/ /kunˈduk.tə/ (n, fem)
conduite

conducte ejaculador (n, masc)
canal éjaculateur

conductisme /kon.dukˈtiz.me/ /kon.dukˈtiz.mə/ /kun.dukˈtiz.mə/ (n, masc)
béhaviorisme

conductor /kon.dukˈto/ /kon.dukˈtoɾ/ /kun.dukˈto/ (n, masc)
conducteur
  Que controla els comandaments d'un vehicle o aparell mecànic.

conduir /kon.duˈi/ /kon.duˈiɾ/ /kun.duˈi/ (v)
conduire
  Tenir el comandament d'un vehicle.
  Mostrar a altres persones el camí que han de seguir.
  Enllaçar amb un camí o portar a un lloc final.
  Portar a un resultat final.
  (esports de pilota) Avançar, un jugador, pel camp de joc controlant la pilota, la bola o el disc.
  Permetre el pas.
  Tenir una bona conducta, segons els criteris socials.

coneixement /ko.ne.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈmen/ /ko.nej.ʃeˈment/ /ko.nə.ʃəˈment/ /ku.nə.ʃəˈmen/ (n, masc)
connaissance
  Consciència i comprensió de fets, conceptes, principis, habilitats i actituds adquirides mitjançant l'experiència i l'estudi.
  Conjunt organitzat del saber sobre un tema determinat.

coneixement previ (n, masc)
connaissance antérieure

confabular /koɱ.fa.buˈɫaɾ/ /koɱ.fa.βuˈɫa/ /koɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.buˈɫa/ /kuɱ.fə.βuˈɫa/ (v)
comploter

confeccionar /koɱ.fek.si.oˈna/ /koɱ.fek.si.oˈnaɾ/ /kuɱ.fək.si.uˈna/ (v)
confectionner

confecció /koɱ.fek.siˈo/ /koɱ.fək.siˈo/ /kuɱ.fək.siˈo/ (n, fem)
confection

confederació /koɱ.fe.ðe.ɾa.siˈo/ /koɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ /kuɱ.fə.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
confédération

confegir /koɱ.feˈd͡ʒi/ /koɱ.feˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.feˈʒi/ /koɱ.fəˈʒi/ /kuɱ.fəˈʒi/ (v)
épeler

conferir /koɱ.feˈɾi/ /koɱ.feˈɾiɾ/ /kuɱ.fəˈɾi/ (v)
conférer
  Tractar i examinar junt amb un altre o uns altres algun punt o negoci.
  Concedir o donar algunes coses, com dignitats, treball, etc.

conferència /koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
conférence

conferència de premsa (n, fem)
conférence de presse

confessar /koɱ.feˈsa/ /koɱ.feˈsaɾ/ /koɱ.fəˈsa/ /kuɱ.fəˈsa/ (v)
confesser, avouer

confessió /koɱ.fe.siˈo/ /koɱ.fə.siˈo/ /kuɱ.fə.siˈo/ (n, fem)
confession

confiança /koɱ.fiˈan.sa/ /koɱ.fiˈan.sə/ /kuɱ.fiˈan.sə/ (n, fem)
confiance
  Esperança ferma que es té d'algú o de quelcom.
  Seguretat que algú té en si mateix.
confiança
  Familiaritat que es té en el tracte amb una persona o un animal.

confiar /koɱ.fiˈa/ /koɱ.fiˈaɾ/ /kuɱ.fiˈa/ (v)
faire confiance, confier
  Posar alguna cosa sota la custòdia d'algú.
  Posar l'esperança en algú, de qui s'espera ajudi a resoldre una situació difícil.
  Compartir un secret amb algú, de qui s'espera que no el desvetlli.

confidencial /koɱ.fi.ðen.siˈaɫ/ /koɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ /kuɱ.fi.ðən.siˈaɫ/ (adj)
confidentiel

confidencialment /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈmen/ /koɱ.fi.ðen.siˌaɫˈment/ /koɱ.fi.ðən.siˌaɫˈment/ /kuɱ.fi.ðən.siˌaɫˈmen/ (adv)
confidentiellement

confidentment /koɱ.fiˌðemˈmen/ /koɱ.fiˌðemˈment/ /kuɱ.fiˌðemˈmen/ (adv)
confidemment

confinament /koɱ.fi.naˈmen/ /koɱ.fi.naˈment/ /koɱ.fi.nəˈment/ /kuɱ.fi.nəˈmen/ (n, masc)
confinement

confinar /koɱ.fiˈna/ /koɱ.fiˈnaɾ/ /kuɱ.fiˈna/ (v)
confiner

confirmar /koɱ.firˈma/ /koɱ.fiɾˈma/ /koɱ.fiɾˈmaɾ/ /kuɱ.firˈma/ (v)
confirmer
  Comprovar la veracitat d'una cosa que ja se suposava era certa.
  Administrar la confirmació a algú.

confit /koɱˈfit/ /kuɱˈfit/ (n, masc)
confit
  Petites boletes de sucre de colors aromatitzades amb anís, que es fan servir per decorar pastissos.
  Menjar de carn cuinat amb greix i vinagre.

confitar /koɱ.fiˈta/ /koɱ.fiˈtaɾ/ /kuɱ.fiˈta/ (v)
confire

confiter /koɱ.fiˈte/ /koɱ.fiˈteɾ/ /kuɱ.fiˈte/ (n, masc)
confiseur

conflent /koɱˈfɫen/ /koɱˈfɫent/ /kuɱˈfɫen/ (n, masc)
confluent

conflicte /koɱˈfɫik.te/ /koɱˈfɫik.tə/ /kuɱˈfɫik.tə/ (n, masc)
conflit

conflicte de classes (n, masc)
conflit de classes

conflictualitat /koɱ.fɫik.tu.a.ɫiˈtat/ /koɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ /kuɱ.fɫik.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
conflictualité

confluir /koɱ.fɫuˈi/ /koɱ.fɫuˈiɾ/ /kuɱ.fɫuˈi/ (v)
confluer

confluència /koɱ.fɫuˈɛn.si.a/ /koɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ /kuɱ.fɫuˈɛn.si.ə/ (n, fem)
confluence

confondre /koɱˈfon.dɾe/ /koɱˈfon.dɾə/ /kuɱˈfon.dɾə/ (v)
confondre

conformar /koɱ.forˈma/ /koɱ.foɾˈma/ /koɱ.foɾˈmaɾ/ /kuɱ.furˈma/ (v)
conformer
  Fer conforme, ésser conforme, a una llei, a un principi, a una norma, al costum.

conforme /koɱˈfoɾ.me/ /koɱˈfoɾ.mə/ /kuɱˈfor.mə/ (adv)
conformément

conformement /koɱˌfor.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈmen/ /koɱˌfoɾ.meˈment/ /koɱˌfoɾ.məˈment/ /kuɱˌfor.məˈmen/ (adv)
conformité

conformitat /koɱ.foɾ.miˈtat/ /kuɱ.fur.miˈtat/ (n, fem)
conformité
  Expressió de consentiment o acceptació.

confort /koɱˈfɔɾt/ /kuɱˈfɔrt/ (n, masc)
réconfort
  Acció de confortar, de donar força i coratge en moment de desassossec.
confort
  Absència d'incomoditats.

confortablement /koɱ.forˌtab.bɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌta.bɫeˈment/ /koɱ.foɾˌta.βɫeˈmen/ /koɱ.foɾˌtab.bɫəˈment/ /kuɱ.furˌta.βɫəˈmen/ /kuɱ.furˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
confortablement

confortar /koɱ.forˈta/ /koɱ.foɾˈta/ /koɱ.foɾˈtaɾ/ /kuɱ.furˈta/ (v)
conforter

confraria /koɱ.fɾaˈɾi.a/ /koɱ.fɾəˈɾi.ə/ /kuɱ.fɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
confrérie

confraternitzar /koɱ.fɾa.ter.niˈd͡za/ /koɱ.fɾa.teɾ.niˈza/ /koɱ.fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /koɱ.fɾə.təɾ.niˈd͡za/ /kuɱ.fɾə.tər.niˈd͡za/ (v)
confraterniser

confusament /koɱˌfu.zaˈmen/ /koɱˌfu.zaˈment/ /koɱˌfu.zəˈment/ /kuɱˌfu.zəˈmen/ (adv)
confusément

confusió /koɱ.fu.ziˈo/ /kuɱ.fu.ziˈo/ (n, fem)
confusion
  Identificació incorrecta d'una cosa.

confutar /koɱ.fuˈta/ /koɱ.fuˈtaɾ/ /kuɱ.fuˈta/ (v)
confuter

conga /ˈkoŋ.ɡa/ /ˈkoŋ.ɡə/ (n, fem)
conga
  Instrument membranòfon de percussió d'origen hispanoamericà, format per dos tambors de cos allargat i una sola pell, que es toca amb les mans o amb baquetes.
  Ball popular cubà en el que la gent forma una filera acompanyats d'un ritme de tambors.

congelador /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðo/ /koɲ.d͡ʒe.ɫaˈðoɾ/ /koɲ.ʒə.ɫəˈðo/ /kuɲ.ʒə.ɫəˈðo/ (n, masc)
congélateur, congélo

congelar /koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /koɲ.ʒəˈɫa/ /kuɲ.ʒəˈɫa/ (v)
geler
  Posar a menys de zero graus.

conglomerar /koŋ.ɡɫo.meˈɾa/ /koŋ.ɡɫo.meˈɾaɾ/ /koŋ.ɡɫo.məˈɾa/ /kuŋ.ɡɫu.məˈɾa/ (v)
conglomérer

conglutinar /koŋ.glu.tiˈna/ /koŋ.glu.tiˈnaɾ/ /kuŋ.glu.tiˈna/ (v)
conglutiner

congoixa /koŋˈɡo.ʃa/ /koŋˈɡo.ʃə/ /koŋˈɡoj.ʃa/ /kuŋˈɡo.ʃə/ (n, fem)
chagrin

congratular /koŋ.ɡɾa.tuˈɫa/ /koŋ.ɡɾa.tuˈɫaɾ/ /koŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ /kuŋ.ɡɾə.tuˈɫa/ (v)
congratuler

congre /ˈkoŋ.ɡɾe/ /ˈkoŋ.ɡɾə/ (n, masc)
congre
  Espècie de peixos de la família dels congridae (Conger conger).

congre dolç (n, masc)
congre bec-fin

congre pintat (n, masc)
serpenton miro

congre roig (n, masc)
congre des Baléares

congregació /koŋ.gɾe.ɣa.siˈo/ /kuŋ.gɾə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
congrégation

congregar /koŋ.ɡɾeˈɣa/ /koŋ.ɡɾeˈɣaɾ/ /koŋ.ɡɾəˈɣa/ /kuŋ.ɡɾəˈɣa/ (v)
rassembler

congruentment /koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ (adv)
congruente

congrés /koŋˈɡɾes/ /kuŋˈɡɾes/ (n, masc)
congrès
  Reunió o assemblea de persones amb relació a algun afer.
  Parlament o cambra de representació política.
  Reunió d'erudits o experts per a discutir qüestions relatives a llur especialitat.

congènit /koɲˈd͡ʒɛ.nit/ /koɲˈʒɛ.nit/ /kuɲˈʒɛ.nit/ (adj, masc)
congénital

conhortar /ko.norˈta/ /ko.noɾˈta/ /ko.noɾˈtaɾ/ /ku.nurˈta/ (v)
consoler
  Animar o exhortar algú que està abatut.
se consoler
  (pronominal) Consolar-se o conformar-se.

conidioma /ko.ni.ðiˈo.ma/ /ko.ni.ðiˈo.mə/ /ku.ni.ðiˈo.mə/ (n, masc)
?

conill /koˈniʎ/ /kuˈnij/ /kuˈniʎ/ (n, masc)
lapin
  Mamífer lagomorf més petit que la llebre, d’orelles llargues, potes posteriors més llargues que les anteriors, del qual es coneixen nombroses varietats domèstiques (Oryctolagus cuniculus).
macreuse
  Tall del muscle de les potes d’un boví, nerviüt i melós en cocció lenta.

conill de bosc (n, masc)
lapin de garenne

conill porquí (n, masc)
cochon d'Inde

conillada /ko.niˈʎa.ða/ /ko.niˈʎa.ðə/ /ku.niˈja.ðə/ /ku.niˈʎa.ðə/ (n, fem)
portée

conillar /ko.niˈʎa/ /ko.niˈʎaɾ/ /ku.niˈja/ /ku.niˈʎa/ (n, masc)
clapier
  Corral per la cria de conills.

conillar /ko.niˈʎa/ /ko.niˈʎaɾ/ /ku.niˈja/ /ku.niˈʎa/ (v)
lapiner
  Parir la conilla.

coniller /ko.niˈʎe/ /ko.niˈʎeɾ/ /ku.niˈje/ /ku.niˈʎe/ (n, masc)
griffon
  Gos que caça conills.

conjectura /kon.d͡ʒekˈtu.ɾa/ /kuɲ.ʒəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
conjecture

conjecturalment /koɲ.d͡ʒek.tuˌɾaɫˈmen/ /koɲ.d͡ʒek.tuˌɾaɫˈment/ /koɲ.ʒək.tuˌɾaɫˈment/ /kuɲ.ʒək.tuˌɾaɫˈmen/ (adv)
conjecturalement

conjecturar /kon.d͡ʒek.tuˈɾa/ /kon.d͡ʒek.tuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒək.tuˈɾa/ (v)
conjecturer

conjugació /koɲ.d͡ʒu.ɣa.siˈo/ /koɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ /kuɲ.ʒu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
conjugaison

conjugalment /koɲ.d͡ʒuˌɣaɫˈmen/ /koɲ.d͡ʒuˌɣaɫˈment/ /koɲ.ʒuˌɣaɫˈment/ /kuɲ.ʒuˌɣaɫˈmen/ (adv)
conjugalement

conjugar /koɲ.d͡ʒuˈɣa/ /koɲ.d͡ʒuˈɣaɾ/ /koɲ.ʒuˈɣa/ /kuɲ.ʒuˈɣa/ (v)
conjuguer

conjuminar /koɲ.d͡ʒu.miˈna/ /koɲ.d͡ʒu.miˈnaɾ/ /koɲ.ʒu.miˈna/ /kuɲ.ʒu.miˈna/ (v)
combiner
  Unir coses perquè combinin de la millor manera.
  Posar-se d'acord unes persones per fer quelcom.

conjunció /koɲ.d͡ʒun.siˈo/ /koɲ.ʒun.siˈo/ /kuɲ.ʒun.siˈo/ (n, fem)
conjonction
  (astronomia) Posició relativa de dos astres que es troben en la mateixa longitud celeste.
  (gramàtica) Categoria lèxica de mots amb funció de nexe entre els constituents d’una oració.

conjunt /koɲˈd͡ʒun/ /koɲˈd͡ʒunt/ /koɲˈʒunt/ /kuɲˈʒun/ (n, masc)
groupe
  Grup musical, banda.

conjuntament /koɲˌd͡ʒun.taˈmen/ /koɲˌd͡ʒun.taˈment/ /koɲˌʒun.təˈment/ /kuɲˌʒun.təˈmen/ (adv)
conjointement

conjunyir /kon.ʒuˈɲi/ /kon.ʒuˈɲiɾ/ /kun.ʒuˈɲi/ (v)
unifier

conjurar /kon.d͡ʒuˈɾa/ /kon.d͡ʒuˈɾaɾ/ /kuɲ.ʒuˈɾa/ (v)
conjurer

connectar /kon.nekˈta/ /kon.nekˈtaɾ/ /kon.nəkˈta/ /kun.nəkˈta/ (v)
connecter
  Establir un fort lligam.
  Posar en contacte amb una font d’energia, amb una xarxa.

connexionisme /kon.nek.si.oˈniz.me/ /kon.nək.si.oˈniz.mə/ /kun.nək.si.uˈniz.mə/ (n, masc)
connexionnisme

connexió /kon.nek.siˈo/ /kon.nək.siˈo/ /kun.nək.siˈo/ (n, fem)
connexion
  El fet de connectar.
  El punt on dues o més coses connecten.
  Un enllaç de comunicació (per exemple electrònica) o de transport.
  Relació entre dues o més coses o idees o sentiment de comunió entre dues o més persones.

connotar /kon.noˈta/ /kon.noˈtaɾ/ /kun.nuˈta/ (v)
connoter

conoïdal /ko.no.iˈðaɫ/ /ku.nu.iˈðaɫ/ (adj)
conoïdal

conquerir /koŋ.keˈɾi/ /koŋ.keˈɾiɾ/ /koŋ.kəˈɾi/ /kuŋ.kəˈɾi/ (v)
conquérir

conquesta /koŋˈkes.ta/ /koŋˈkes.tə/ /kuŋˈkes.tə/ (n, fem)
conquête

conquilla /koŋˈki.ʎa/ /koŋˈki.ʎə/ /kuŋˈki.ʎə/ (n, fem)
coquille
  Closca dura i calcària que protegeix els mol·luscs.
  (karate, taekwondo, esports de pilota) Peça de material dur i resistent de l'equip de determinats esportistes, de forma generalment triangular, que s'utilitza per a protegir-se els genitals.

conquistar /koŋ.kisˈta/ /koŋ.kisˈtaɾ/ /kuŋ.kisˈta/ (v)
conquérir
  Guanyar-se l'amor d'una persona.

conrear /kon.reˈa/ /kon.reˈaɾ/ /kun.reˈa/ (v)
cultiver

conreu /konˈrew/ /konˈrəw/ /konˈrɛw/ /kunˈrɛw/ (n, masc)
cultivation

consagrar /kon.saˈɣɾa/ /kon.saˈɣɾaɾ/ /kon.səˈɣɾa/ /kun.səˈɣɾa/ (v)
consacrer
  Fer sagrada alguna persona o cosa.
  Pronunciar amb intenció el sacerdot les paraules de la consagració sobre la matèria deguda (generalment sobre l'hòstia i el vi).
  Oferir, dedicar a Déu alguna cosa o persona.
  Erigir un monument per a perpetuar la memòria d'alguna persona o esdeveniment.
déifier
  Entre els romans, concedir l'apoteosi a algun dels seus emperadors (posar-los al nivell dels déus).

conscienciació (n, fem)
conscientisation

conscienciosament /kon.si.en.siˌo.zaˈmen/ /kon.si.en.siˌo.zaˈment/ /kon.si.ən.siˌo.zəˈment/ /kun.si.ən.siˌo.zəˈmen/ (adv)
consciencieusement

conscient /kon.siˈen/ /kon.siˈent/ /kun.siˈen/ (adj)
conscient

conscientment /kon.siˌemˈmen/ /kon.siˌemˈment/ /kun.siˌemˈmen/ (adv)
consciemment

consciència /kon.siˈɛn.si.a/ /kon.siˈɛn.si.ə/ /kun.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
conscience
  Coneixença immediata i directa que la persona té de la seva existència, condició, sensacions, operacions mentals, o actes.

consciència ambiental (n, fem)
conscience environnementale

consecutiu /kon.se.kuˈtiw/ /kon.sə.kuˈtiw/ /kun.sə.kuˈtiw/ (adj, masc)
consécutif

consecutivament /kon.se.kuˌti.vaˈment/ /kon.se.kuˌti.βaˈmen/ /kon.sə.kuˌti.vəˈment/ /kun.sə.kuˌti.vəˈmen/ /kun.sə.kuˌti.βəˈmen/ (adv)
consécutivement

consegüentment /kon.seˌɣwemˈmen/ /kon.seˌɣwemˈment/ /kon.səˌɣwemˈment/ /kun.səˌɣwemˈmen/ (adv)
conformément

consell /konˈseʎ/ /konˈsəʎ/ /kunˈsɛj/ /kunˈsɛʎ/ (n, masc)
conseil
  Acte o efecte d'aconsellar.
  Grup d'assessorament d'una institució o empresa.

consell de classe (n, masc)
conseil d'élèves

consell escolar (n, masc)
conseil d'école

consell orientador (n, masc)
conseil d'orientation

consens /konˈsens/ /konˈsɛns/ /kunˈsɛns/ (n, masc)
consensus

consensuar /kon.sen.suˈa/ /kon.sen.suˈaɾ/ /kon.sən.suˈa/ /kun.sən.suˈa/ (v)
consensuer

consentiment /kon.sen.tiˈmen/ /kon.sen.tiˈment/ /kon.sən.tiˈment/ /kun.sən.tiˈmen/ (n, masc)
consentement

consentir /kon.senˈti/ /kon.senˈtiɾ/ /kon.sənˈti/ /kun.sənˈti/ (v)
consentir

conseqüentment /kon.seˌkwemˈmen/ /kon.seˌkwemˈment/ /kon.səˌkwemˈment/ /kun.səˌkwemˈmen/ (adv)
conséquemment

conseqüència /kon.seˈkwɛn.si.a/ /kon.səˈkwɛn.si.ə/ /kun.səˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
conséquence

conserva /konˈseɾ.ba/ /konˈseɾ.va/ /konˈseɾ.və/ /kunˈser.bə/ /kunˈseɾ.və/ (n, fem)
conserve
  Aliment preparat per mantenir la comestibilitat envasat hermèticament i evitant l'acció de microorganismes.

conservador /kon.ser.βaˈðo/ /kon.seɾ.vaˈðoɾ/ /kon.seɾ.βaˈðoɾ/ /kon.səɾ.vəˈðo/ /kun.sər.bəˈðo/ /kun.sər.vəˈðo/ (adj, masc)
conservateur
  Que conserva.

conservador /kon.ser.βaˈðo/ /kon.seɾ.vaˈðoɾ/ /kon.seɾ.βaˈðoɾ/ /kon.səɾ.vəˈðo/ /kun.sər.bəˈðo/ /kun.sər.vəˈðo/ (n, masc)
conservateur
  Persona que té com a missió la conservació d'alguna cosa.

conservant /kon.serˈβan/ /kon.seɾˈbant/ /kon.seɾˈvant/ /kon.səɾˈvant/ /kun.sərˈban/ /kun.səɾˈvant/ (n, masc)
conservateur

conservar /kon.serˈβa/ /kon.seɾˈvaɾ/ /kon.seɾˈβa/ /kon.səɾˈva/ /kun.sərˈba/ /kun.sərˈva/ (v)
conserver
  Guardar, retenir, no deixar perdre.

conservatori /kon.ser.βaˈtɔ.ɾi/ /kon.seɾ.vaˈtɔ.ɾi/ /kon.seɾ.βaˈtɔ.ɾi/ /kon.səɾ.vəˈtɔ.ɾi/ /kun.sər.bəˈtɔ.ɾi/ /kun.sər.vəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
conservatoire

considerablement /kon.si.ðeˌɾa.bɫeˈment/ /kon.si.ðeˌɾa.βɫeˈmen/ /kon.si.ðeˌɾab.bɫeˈmen/ /kon.si.ðəˌɾab.bɫəˈment/ /kun.si.ðəˌɾa.βɫəˈmen/ /kun.si.ðəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
considérablement

consideració /kon.si.ðe.ɾa.siˈo/ /kon.si.ðə.ɾə.siˈo/ /kun.si.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
considération

considerar /kon.si.ðeˈɾa/ /kon.si.ðeˈɾaɾ/ /kon.si.ðəˈɾa/ /kun.si.ðəˈɾa/ (v)
envisager, considérer
  Meditar tenint en compte diferents aspectes d'un assumpte abans de prendre una decisió.

consignar /kon.siŋˈna/ /kon.siɡˈna/ /kon.siɡˈnaɾ/ /kun.siŋˈna/ (v)
consigner

consir /konˈsiɾ/ /kunˈsir/ (n, masc)
méditation

consirosament /kon.siˌɾo.zaˈmen/ /kon.siˌɾo.zaˈment/ /kon.siˌɾo.zəˈment/ /kun.siˌɾo.zəˈmen/ (adv)
pensivement

consistentment /kon.sisˌtemˈmen/ /kon.sisˌtemˈment/ /kun.sisˌtemˈmen/ (adv)
consistante

consistir /kon.sisˈti/ /kon.sisˈtiɾ/ /kun.sisˈti/ (v)
consister

consistorialment /kon.sis.to.ɾiˌaɫˈmen/ /kon.sis.to.ɾiˌaɫˈment/ /kun.sis.tu.ɾiˌaɫˈmen/ (adv)
consistorialement

consistència /kon.sisˈtɛn.si.a/ /kon.sisˈtɛn.si.ə/ /kun.sisˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
consistance

consol /konˈsɔɫ/ /kunˈsɔɫ/ (n, masc)
consolation

consola de joc (n, fem)
console de jeu

consola domèstica (n, fem)
console de jeu de salon

consola portàtil (n, fem)
console portable

consolat /kon.soˈɫat/ /kun.suˈɫat/ (n, masc)
consulat

consolidar /kon.so.ɫiˈða/ /kon.so.ɫiˈðaɾ/ /kun.su.ɫiˈða/ (v)
consolider

consomé /kon.soˈme/ /kun.suˈme/ (n, masc)
consommé

consonant /kon.soˈnan/ /kon.soˈnant/ /kun.suˈnan/ (n, fem)
consonant

consonar /kon.soˈna/ /kon.soˈnaɾ/ /kun.suˈna/ (v)
consoner

consort /konˈsɔɾt/ /kunˈsɔrt/ (n, neut)
consort

constant /konsˈtan/ /konsˈtant/ /kunsˈtan/ (adj)
constant
  Que no es troba subjecte al canvi.

constantment /konsˌtamˈmen/ /konsˌtamˈment/ /kunsˌtamˈmen/ (adv)
constamment

constar /konsˈta/ /konsˈtaɾ/ /kunsˈta/ (v)
consister
  Una cosa, estar composta de diverses parts, elements.
établi
  Saber del cert, ésser manifest.
figurer
  Figurar en un document.

constatar /kons.taˈta/ /kons.taˈtaɾ/ /kuns.təˈta/ (v)
constater

constel·lació /kons.te.ɫa.siˈo/ /kons.teɫ.ɫa.siˈo/ /kons.təɫ.ɫə.siˈo/ /kuns.tə.ɫə.siˈo/ /kuns.təɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
constellation

consternar /kons.terˈna/ /kons.teɾˈnaɾ/ /kuns.tərˈna/ (v)
consterner

constipar /kons.tiˈpa/ /kons.tiˈpaɾ/ /kuns.tiˈpa/ (v)
attraper un rhume, obstruer
  Emmalaltir-se a causa del fred.
  Estrènyer el pas dins d'un tub.

constipat /kons.tiˈpat/ /kuns.tiˈpat/ (n, masc)
rhume

constitucional /kons.ti.tu.si.oˈnaɫ/ /kuns.ti.tu.si.uˈnaɫ/ (adj)
constitutionnel

constitucionalment /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
constitutionnellement

constitució /kons.ti.tu.siˈo/ /kuns.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
constitution

constituir /kons.ti.tuˈi/ /kons.ti.tuˈiɾ/ /kuns.ti.tuˈi/ (v)
constituer
  Establir, organitzar formalment d’una institució.
  Ser part essencial.

construcció /kons.tɾuk.siˈo/ /kuns.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
construction

constructe /konsˈtɾuk.te/ /konsˈtɾuk.tə/ /kunsˈtɾuk.tə/ (n, masc)
construct

constructivament /kons.tɾukˌti.vaˈment/ /kons.tɾukˌti.vəˈment/ /kons.tɾukˌti.βaˈmen/ /kuns.tɾukˌti.vəˈmen/ /kuns.tɾukˌti.βəˈmen/ (adv)
constructivement

constructivisme (n, masc)
constructivisme

constructor (n, masc)
constructeur

construir /kons.tɾuˈi/ /kons.tɾuˈiɾ/ /kuns.tɾuˈi/ (v)
construire
  Fer, formar, unir diferents parts seguint un ordre o segons un pla predeterminat.
  (arquitectura, obres públiques) Edificar, fabricar de nova planta.

constrènyer /konsˈtɾe.ɲe/ /konsˈtɾe.ɲeɾ/ /konsˈtɾə.ɲə/ /kunsˈtɾɛ.ɲə/ (v)
contraindre
  Reduir l'espai, col·locar dins d'un espai estretit pels límits.
  Limitar fortament l'activitat.

constància /konsˈtan.si.a/ /kunsˈtan.si.ə/ (n, fem)
constance

consubstancialment /kon.sups.tan.siˌaɫˈmen/ /kon.sups.tan.siˌaɫˈment/ /kon.sups.tən.siˌaɫˈment/ /kon.sus.tan.siˌaɫˈmen/ /kun.sups.tən.siˌaɫˈmen/ (adv)
consubstantiellement

consuetudinari /kon.su.e.tu.ðiˈna.ɾi/ /kon.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ /kun.su.ə.tu.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
consuétudinaire

consuetudinàriament /kon.su.e.tu.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /kon.su.e.tu.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /kon.su.ə.tu.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /kun.su.ə.tu.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
coutumièrement

consular /kon.suˈɫaɾ/ /kun.suˈɫar/ (adj)
consulaire

consulta /konˈsuɫ.ta/ /konˈsuɫ.tə/ /kunˈsuɫ.tə/ (n, fem)
consultation

consulta col·laborativa (n, fem)
consultation collaborative

consultar /kon.suɫˈta/ /kon.suɫˈtaɾ/ /kun.suɫˈta/ (v)
consulter

consumar /kon.suˈma/ /kon.suˈmaɾ/ /kun.suˈma/ (v)
consommer

contactar /kon.takˈta/ /kon.takˈtaɾ/ /kun.təkˈta/ (v)
contacter

contacte /konˈtak.te/ /konˈtak.tə/ /kunˈtak.tə/ (n, masc)
contact

contacte amb la xarxa (n, masc)
contact avec le filet

contacte ocasional (n, masc)
contact accidentel

contacte personal (n, masc)
contact personnel

contagi /konˈta.d͡ʒi/ /konˈta.ʒi/ /kunˈta.ʒi/ (n, masc)
contagion

contagiar /kon.ta.d͡ʒiˈa/ /kon.ta.d͡ʒiˈaɾ/ /kon.ta.ʒiˈa/ /kon.tə.ʒiˈa/ /kun.tə.ʒiˈa/ (v)
contagier

contagiós /kon.ta.d͡ʒiˈos/ /kon.ta.ʒiˈos/ /kon.tə.ʒiˈos/ /kun.tə.ʒiˈos/ (adj, masc)
contagieux

contaminació /kon.ta.mi.na.siˈo/ /kon.tə.mi.nə.siˈo/ /kun.tə.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
pollution
  Acció i efecte de contaminar.
contamination
  (lingüística) Evolució d’un mot, o d’una nova accepció, per fusió d’un altre mot anàleg.

contaminar /kon.ta.miˈna/ /kon.ta.miˈnaɾ/ /kun.tə.miˈna/ (v)
contaminer

contar /konˈta/ /konˈtaɾ/ /kunˈta/ (v)
raconter

conte /ˈkon.te/ /ˈkon.tə/ (n, masc)
conte
  Narració generalment breu d'uns fets reals, llegendaris o ficticis, amb la intenció d'entretenir, divertir, moralitzar, etc.
  Relat fantasiós d'un esdeveniment.

conte interactiu (n, masc)
conte interactif

contemplar /kon.temˈpɫa/ /kon.temˈpɫaɾ/ /kon.təmˈpɫa/ /kun.təmˈpɫa/ (v)
contempler

contemplativament /kon.tem.pɫaˌti.vaˈment/ /kon.tem.pɫaˌti.βaˈmen/ /kon.təm.pɫəˌti.vəˈment/ /kun.təm.pɫəˌti.vəˈmen/ /kun.təm.pɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
contemplativement

contemporani /kon.tem.poˈɾa.ni/ /kon.təm.poˈɾa.ni/ /kun.təm.puˈɾa.ni/ (adj, masc)
contemporain

contemporitzar /kon.tem.po.ɾiˈd͡za/ /kon.tem.po.ɾiˈza/ /kon.tem.po.ɾiˈzaɾ/ /kon.təm.po.ɾiˈd͡za/ /kun.təm.pu.ɾiˈd͡za/ (v)
temporiser

contenciosament /kon.ten.siˌo.zaˈmen/ /kon.ten.siˌo.zaˈment/ /kon.tən.siˌo.zəˈment/ /kun.tən.siˌo.zəˈmen/ (adv)
contentieusement

contenció /kon.ten.siˈo/ /kon.tən.siˈo/ /kun.tən.siˈo/ (n, fem)
soutènement
  Acció de contenir, d’impedir que surti dels límits.
contention
  (dret) Litigi entre parts.

contendir /kon.tenˈdi/ /kon.tenˈdiɾ/ /kon.tənˈdi/ /kun.tənˈdi/ (v)
combattre

contendre /konˈten.dɾe/ /konˈten.dɾə/ /kunˈten.dɾə/ /kunˈtɾen.da/ (v)
combattre
  (alguerès) contenir.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ (adj, masc)
contenant
  Que conté.

contenidor /kon.te.niˈðo/ /kon.te.niˈðoɾ/ /kon.tə.niˈðo/ /kun.tə.niˈðo/ (n, masc)
conteneur, récipient
  Recipient destinat a contenir coses per a transportar-les.

contenir /kon.teˈni/ /kon.teˈniɾ/ /kon.təˈni/ /kun.təˈni/ (v)
contenir
  Tenir dintre o en la influència d'alguna cosa.

contestar /kon.tesˈta/ /kon.tesˈtaɾ/ /kon.təsˈta/ /kun.təsˈta/ (v)
répondre

context /kunˈtekst/ (n, masc)
contexte

contextual /kon.teks.tuˈaɫ/ /kon.təks.tuˈaɫ/ /kun.təks.tuˈaɫ/ (adj)
contextuel

contextualitzar /kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈza/ /kon.teks.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
contextualiser

contigu /konˈti.ɣu/ /kunˈti.ɣu/ (adj, masc)
contigu

continent /kon.tiˈnen/ /kon.tiˈnent/ /kun.tiˈnen/ (n, masc)
continent
  Gran massa de terra en què es divideix el planeta.
contenant
  Allò que està fet per contenir alguna altra cosa.

continental /kon.ti.nenˈtaɫ/ /kon.ti.nənˈtaɫ/ /kun.ti.nənˈtaɫ/ (adj)
continental

contingentment /kon.tiɲˌd͡ʒemˈmen/ /kon.tiɲˌd͡ʒemˈment/ /kon.tiɲˌʒemˈment/ /kun.tiɲˌʒemˈmen/ (adv)
contingente

contingut actitudinal (n, masc)
contenu d'attitude

contingut conceptual (n, masc)
contenu conceptuel

contingut de l'aprenentatge (n, masc)
contenu de l'apprentissage

contingut procedimental (n, masc)
contenu procédural

continu /konˈti.nu/ /kunˈti.nu/ (adj, masc)
continu

continuadament /kon.ti.nuˌa.ðaˈmen/ /kon.ti.nuˌa.ðaˈment/ /kon.ti.nuˌa.ðəˈment/ /kun.ti.nuˌa.ðəˈmen/ (adv)
continuellement

continuar /kon.ti.nuˈa/ /kon.ti.nuˈaɾ/ /kun.ti.nuˈa/ (v)
continuer
  (transitiu) Prosseguir allò començat.
  (intransitiu) Durar, perseverar, romandre.

continuïtat (n, fem)
continuité

contra /ˈkon.tɾa/ (n, masc)
contre
  L'aspecte desfavorable, especialment en contrast amb el favorable (pro).

contra /ˈkon.tɾa/ (preposition)
contre
  Relació que denota oposició.

contra corrent (adv)
à contre-courant

contraatac actiu (n, masc)
contre-attaque active

contraatac individual (n, masc)
contre-attaque directe

contraatac passiu (n, masc)
contre-attaque passive

contraatacar /ˌkon.tɾa.taˈka/ /ˌkon.tɾa.taˈkaɾ/ /ˌkɔn.tɾə.təˈka/ (v)
contre-attaquer

contrabaix /ˌkon.tɾaˈβajʃ/ /ˌkɔn.tɾəˈβaʃ/ (n, masc)
contrebasse

contrabandista /ˌkon.tɾa.banˈdis.ta/ /ˌkon.tɾa.banˈdis.te/ /ˌkɔn.tɾə.βənˈdis.tə/ (n, neut)
contrebandier

contrabatre /ˌkon.tɾaˈba.tɾe/ /ˌkɔn.tɾəˈβa.tɾə/ (v)
contrebattre

contracanxa /ˌkon.tɾaˈkaɲ.t͡ʃa/ /ˌkɔn.tɾəˈkaɲ.ʃə/ (n, fem)
bas-côté

contracció /kon.tɾak.siˈo/ /kon.tɾək.siˈo/ /kun.tɾək.siˈo/ (n, fem)
contraction

contracepció /ˌkon.tɾa.sep.siˈo/ /ˌkɔn.tɾə.səp.siˈo/ (n, fem)
contraception

contraceptiu /ˌkon.tɾa.sepˈtiw/ /ˌkɔn.tɾə.səpˈtiw/ (adj, masc)
contraceptif
  Relatiu a la contracepció.

contraceptiu /ˌkon.tɾa.sepˈtiw/ /ˌkɔn.tɾə.səpˈtiw/ (n, masc)
contraceptif
  Fàrmac o dispositiu que impedeix la fecundació.

contracorrent /ˌkon.tɾa.koˈren/ /ˌkon.tɾa.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.koˈrent/ /ˌkɔn.tɾə.kuˈren/ (n, masc)
contre-courant

contractar /kon.tɾakˈta/ /kon.tɾakˈtaɾ/ /kun.tɾəkˈta/ (v)
contracter

contracte /konˈtɾak.te/ /konˈtɾak.tə/ /kunˈtɾak.tə/ (n, masc)
contrat
  Acord legal, típicament escrit, entre dues o més parts.

contracte didàctic (n, masc)
contrat didactique

contrada /konˈtɾa.ða/ /konˈtɾa.ðə/ /kunˈtɾa.ðə/ (n, fem)
région

contradictòriament /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈmen/ /kon.tɾa.ðikˌtɔ.ɾi.aˈment/ /kon.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈment/ /kun.tɾə.ðikˌtɔ.ɾi.əˈmen/ (adv)
contradictoirement

contradir /kun.tɾəˈði/ /ˌkon.tɾaˈði/ /ˌkon.tɾaˈðiɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈði/ (v)
contredire

contraescarpa /ˌkon.tɾa.esˈkaɾ.pa/ /ˌkɔn.tɾəsˈkar.pə/ (n, fem)
contrescarpe

contrafagot /ˌkon.tɾa.faˈɣɔt/ /ˌkɔn.tɾə.fəˈɣɔt/ (n, masc)
contrebasson

contrafer /ˌkon.tɾaˈfe/ /ˌkon.tɾaˈfeɾ/ /ˌkɔn.tɾəˈfe/ (v)
contrafaire
  Imitar de forma il·legal o fraudulenta.

contrafort /ˌkon.tɾaˈfɔɾt/ /ˌkɔn.tɾəˈfɔrt/ (n, masc)
contrefort
  Cos de reforç d’un mur per la part exterior.
  Serra secundària amb carena descendent i orientació oposada a la serra principal.

contralt /konˈtɾaɫ/ /konˈtɾaɫt/ /kunˈtɾaɫ/ (n, neut)
contralto

contramestre /ˌkon.tɾaˈmes.tɾe/ (n, masc)
bosco
  Membre de la tripulació d'una nau que fa funcions administratives i comanda directament els mariners.

contrapet /ˌkon.tɾaˈpet/ /ˌkɔn.tɾəˈpɛt/ (n, masc)
contrepèterie

contrapeu (n, masc)
contre-pied

contrarellotge /ˌkon.tɾa.reˈʎɔ.d͡ʒe/ /ˌkɔn.tɾə.rəˈʎɔ.d͡ʒə/ (n, fem)
contre-la-montre

contrariar /kon.tɾa.ɾiˈa/ /kon.tɾa.ɾiˈaɾ/ /kon.tɾə.ɾiˈa/ /kun.tɾə.ɾiˈa/ (v)
contrarier

contrasenya /kun.tɾəˈsɛ.ɲə/ /ˌkon.tɾaˈse.ɲa/ /ˌkɔn.tɾəˈsə.ɲə/ /ˌkɔn.tɾəˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
mot de passe

contrast /konˈtɾast/ /kunˈtɾast/ (n, masc)
contraste

contrastar /kon.tɾasˈta/ /kon.tɾasˈtaɾ/ /kon.tɾəsˈta/ /kun.tɾəsˈta/ (v)
contraster

contrasurdo (n, masc)
contra surdo

contratemps /ˌkon.tɾaˈtems/ /ˌkɔn.tɾəˈtems/ (n, masc)
contretemps
  Adversitat que interromp una acció.

contratopspin (n, masc)
contre-top spin

contravenir /ˌkon.tɾa.veˈniɾ/ /ˌkon.tɾa.βeˈni/ /ˌkɔn.tɾə.vəˈni/ /ˌkɔn.tɾə.βəˈni/ (v)
contrevevnir

contribució /kon.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.bu.siˈo/ /kun.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
contribution

contribuent /kon.tɾi.buˈent/ /kon.tɾi.βuˈen/ /kun.tɾi.buˈen/ /kun.tɾi.βuˈen/ (n, neut)
contribuable

contribuir /kon.tɾi.buˈi/ /kon.tɾi.buˈiɾ/ /kon.tɾi.βuˈi/ /kun.tɾi.buˈi/ /kun.tɾi.βuˈi/ (v)
contribuer

contristar /kon.tɾisˈta/ /kon.tɾisˈtaɾ/ /kun.tɾisˈta/ (v)
contrister

control /konˈtɾɔɫ/ /kunˈtɾɔɫ/ (n, masc)
contrôle, maîtrise
  (esports de pilota) Acció i efecte d'un jugador de deixar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.
  (esports de pilota) Acció i efecte de jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.
contrôle
  (tennis de taula) Cop executat com a resposta a un atac de l'adversari, amb l'objectiu de neutralitzar-ne la iniciativa.

control de qualitat (n, masc)
contrôle de qualité, contrôle qualité

controlador (n, masc)
contrôleur de foule

controlador de volants (n, masc)
contrôleur des volants

controlar /kon.tɾoˈɫa/ /kon.tɾoˈɫaɾ/ /kun.tɾuˈɫa/ (v)
contrôler
  Examinar minuciosament per dur a terme una comprovació.
  (esports de pilota) Jugar la pilota, la bola o el disc amb habilitat mantenint-lo fora de l'abast de l'adversari.
  (esports de pilota) Deixar, un jugador, la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada, un llançament, una intercepció o un rebot dintre el propi abast per efectuar una acció de joc.

controvertir /kon.tɾo.βeɾˈti/ /kon.tɾo.βeɾˈtiɾ/ /kun.tɾu.βəɾˈti/ (v)
controverser

controvèrsia /kon.tɾoˈvɛɾ.si.a/ /kon.tɾoˈvɛɾ.si.ə/ /kon.tɾoˈβɛɾ.si.a/ /kun.tɾuˈvɛɾ.si.ə/ /kun.tɾuˈβɛr.si.ə/ (n, fem)
controverse

contràriament /konˌtɾa.ɾi.aˈmen/ /konˌtɾa.ɾi.aˈment/ /konˌtɾa.ɾi.əˈment/ /kunˌtɾa.ɾi.əˈmen/ (adv)
contrairement

contumeliosament /kon.tu.me.ɫiˌo.zaˈmen/ /kon.tu.me.ɫiˌo.zaˈment/ /kon.tu.mə.ɫiˌo.zəˈment/ /kun.tu.mə.ɫiˌo.zəˈmen/ (adv)
contumélieusement

contumàcia /kon.tuˈma.si.a/ /kun.tuˈma.si.ə/ (n, fem)
entêtement
  Tenacitat i duresa en mantenir algun error, pertinàcia.
contumace
  L'omissió o tardança en comparèixer en judici, o complir algun requisit del mateix, dins el terme corresponent.

contundentment /kon.tunˌdemˈmen/ /kon.tunˌdemˈment/ /kun.tunˌdemˈmen/ (adv)
contondante

contusió /kon.tu.ziˈo/ /kun.tu.ziˈo/ (n, fem)
contusion

contínuament /konˌti.nu.aˈmen/ /konˌti.nu.aˈment/ /konˌti.nu.əˈment/ /kunˌti.nu.əˈmen/ (adv)
continument

conurbació /ko.nuɾ.ba.siˈo/ /ko.nuɾ.bə.siˈo/ /ku.nur.bə.siˈo/ (n, fem)
conurbation

convalidació (n, fem)
équivalence

convencional /kom.ben.si.oˈnaɫ/ /koɱ.ven.si.oˈnaɫ/ /koɱ.vən.si.oˈnaɫ/ /kum.bən.si.uˈnaɫ/ /kuɱ.vən.si.uˈnaɫ/ (adj)
habituel

convencionalment /kom.ben.si.oˌnaɫˈmen/ /koɱ.ven.si.oˌnaɫˈment/ /koɱ.vən.si.oˌnaɫˈment/ /kum.bən.si.uˌnaɫˈmen/ /kuɱ.vən.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
conventionnellement

convenient /kom.be.niˈen/ /koɱ.ve.niˈent/ /koɱ.və.niˈent/ /kum.bə.niˈen/ /kuɱ.və.niˈen/ (adj)
convenable

convenientment /kom.be.niˌemˈmen/ /koɱ.ve.niˌemˈment/ /koɱ.və.niˌemˈment/ /kum.bə.niˌemˈmen/ /kuɱ.və.niˌemˈmen/ (adv)
convenablement

convent /komˈben/ /koɱˈvent/ /kumˈben/ /kuɱˈven/ (n, masc)
couvent

conventualment /kom.ben.tuˌaɫˈmen/ /koɱ.ven.tuˌaɫˈment/ /koɱ.vən.tuˌaɫˈment/ /kum.bən.tuˌaɫˈmen/ /kuɱ.vən.tuˌaɫˈmen/ (adv)
conventuellement

convergir /koɱ.veɾˈd͡ʒiɾ/ /koɱ.βerˈʒi/ /koɱ.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /kun.vəɾˈʒi/ /kun.βərˈʒi/ (v)
converger

conversa /komˈbɛr.sa/ /komˈbɛɾ.sɛ/ /koɱˈvɛɾ.sa/ /koɱˈvɛɾ.sə/ /kumˈbɛr.sə/ /kuɱˈvɛr.sə/ (n, fem)
conversation
  Intercanvi oral entre dues persones que es perllonga relativament en el temps, diàleg.

conversar /kom.berˈsa/ /kom.beɾˈsa/ /koɱ.veɾˈsaɾ/ /koɱ.vəɾˈsa/ /kum.bərˈsa/ /kuɱ.vərˈsa/ (v)
conversere

conversió /kom.ber.siˈo/ /kom.beɾ.siˈo/ /koɱ.veɾ.siˈo/ /koɱ.vəɾ.siˈo/ /kum.bər.siˈo/ /kuɱ.vər.siˈo/ (n, fem)
conversion

conversor digital a analògic (n, masc)
convertisseur analogique-numérique

convertir /kom.berˈti/ /kom.beɾˈti/ /koɱ.veɾˈtiɾ/ /koɱ.vəɾˈti/ /kum.bərˈti/ /kuɱ.vərˈti/ (v)
changer
  Transformar una cosa en una altra.
convertir
  Portar a la verdadera religió o a la pràctica dels bons costums al qui va errat.

convex /komˈbɛks/ /koɱˈvɛks/ /kumˈbɛks/ /kuɱˈvɛks/ (adj, masc)
convexe

convidar /kom.biˈða/ /koɱ.viˈða/ /koɱ.viˈðaɾ/ /kum.biˈða/ /kuɱ.viˈða/ (v)
inviter

convidat /kom.biˈðat/ /koɱ.viˈðat/ /kum.biˈðat/ /kuɱ.viˈðat/ (n, masc)
invité

convincentment /kom.binˌsemˈmen/ /koɱ.vinˌsemˈment/ /kum.binˌsemˈmen/ /kuɱ.vinˌsemˈmen/ (adv)
convaincante

convit /komˈbit/ /koɱˈvit/ /kumˈbit/ /kuɱˈvit/ (n, masc)
festin

convivència /kom.biˈβɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.a/ /koɱ.viˈvɛn.si.ə/ /kuɱ.viˈvɛn.si.ə/ (n, fem)
cohabitation

convocar /kom.boˈka/ /kom.boˈkaɾ/ /kom.voˈkaɾ/ /kum.buˈka/ /kum.vuˈka/ (v)
convoquer

convocatòria /kom.bo.kaˈtɔ.ɾi.a/ /koɱ.vo.kaˈtɔ.ɾi.a/ /koɱ.vo.kəˈtɔ.ɾi.ə/ /kuɱ.vu.kəˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
convocation

convulsivament /kom.buɫˌsi.βaˈmen/ /koɱ.vuɫˌsi.vaˈment/ /koɱ.vuɫˌsi.vəˈment/ /kum.buɫˌsi.βəˈmen/ /kuɱ.vuɫˌsi.vəˈmen/ (adv)
convulsivement

convèncer /komˈben.se/ /koɱˈven.seɾ/ /koɱˈvɛn.sə/ /kuɱˈvɛn.sə/ (v)
convaincre, persuader

conxorxa /koɲˈt͡ʃɔr.t͡ʃa/ /koɲˈt͡ʃɔɾ.t͡ʃa/ /koɲˈt͡ʃɔɾ.t͡ʃɔ/ /koɲˈʃɔɾ.ʃə/ /kuɲˈʃɔr.ʃə/ (n, fem)
complot

cony /ˈkoɲ/ (n, masc)
con, chatte

conèixer /koˈne.ʃe/ /koˈnej.ʃe/ /koˈnej.ʃeɾ/ /koˈnə.ʃə/ /kuˈne.ʃar/ /kuˈnɛ.ʃə/ (v)
connaître
  Tenir idea clara de la fisonomia o figura d'alguna persona.
savoir
  Entendre, tenir idea d'alguna cosa.

coníferes /koˈni.fe.ɾes/ /kuˈni.fə.ɾəs/ (n, fem)
conifères

cooperació /ko.o.pe.ɾa.siˈo/ /ko.o.pə.ɾə.siˈo/ /ku.u.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
coopération

cooperativa escolar (n, fem)
coopérative scolaire

cooptar /ko.opˈta/ /ko.opˈtaɾ/ /ku.upˈta/ (v)
coopter

coordenada /ko.oɾ.ðeˈna.ða/ /ko.oɾ.ðəˈna.ðə/ /ku.ur.dəˈna.ðə/ /ku.ur.ðəˈna.ðə/ (n, fem)
coordonnée

coordinació /ko.oɾ.ði.na.siˈo/ /ko.oɾ.ði.nə.siˈo/ /ku.ur.di.nə.siˈo/ /ku.ur.ði.nə.siˈo/ (n, fem)
coordination

coordinador /ko.or.ði.naˈðo/ /ko.oɾ.ði.naˈðoɾ/ /ko.oɾ.ði.nəˈðo/ /ku.ur.di.nəˈðo/ /ku.ur.ði.nəˈðo/ (n, masc)
coordinateur

coordinador d'àrbitres (n, masc)
responsable des arbitres

coordinador de jutges de línia (n, masc)
responsable des juges de ligne

coordinador defensiu (n, masc)
coordinateur défensif

coordinador ofensiu (n, masc)
coordinateur offensif

cop /ˈkop/ /ˈkɔp/ (n, masc)
coup
  Impacte violent entre dos cossos.
attaque
  (esports de pilota) Acció i efecte d'impulsar la pilota, la bola, el volant o el disc per mitjà d'un contacte brusc amb la raqueta, l'estic, el bastó, la pala, el tac, la mà o el peu.

cop amb efecte lateral (n, masc)
coup à effet latéral

cop amb mà alta (n, masc)
coup en main haute

cop amb mà baixa (n, masc)
coup en main basse

cop creuat (n, masc)
coup croisé

cop curt (n, masc)
coup court

cop d'aixella (n, masc)
coup par-dessous

cop d'aproximació (n, masc)
coup d'approche
  (golf) Cop, generalment de curta o de mitjana distància, executat des de fora del green per a acostar la bola al forat.
  (tennis, pàdel) Cop de tornada difícil executat amb la intenció de pujar a la xarxa just a continuació per fer una volea.

cop d'atac (n, masc)
frappe d'attaque
  (voleibol) Cop fort executat amb una sola mà, amb el cos suspès en l'aire i aprofitant l'impuls del salt, que envia la pilota a camp contrari.

cop d'empenta (n, masc)
coup poussé

cop d'esquerra (n, masc)
frappe de la gauche

cop d'estat /ˌkɔb.desˈtat/ (n, masc)
coup d'État

cop d'estic (n, masc)
cinglage

cop d'ull (n, masc)
coup d'œil
  Esguard breu.

cop de canell (n, masc)
détente du poignet

cop de cantell (n, masc)
coup de tranche

cop de cap (n, masc)
coup de tête

cop de colze (n, masc)
coup de coude

cop de càstig (n, masc)
coup de pénalité

cop de dits (n, masc)
claquette

cop de dreta (n, masc)
coup droit
  (pilota basca, esports de raqueta) Cop donat a la pilota o el volant des del costat corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
coup de la droite
  (pilota) Cop donat a la pilota amb la mà dreta.

cop de fons (n, masc)
coup de fond

cop de genoll (n, masc)
coup de genou

cop de marc (n, masc)
bois

cop de peu (n, masc)
coup de pied

cop de preparació (n, masc)
coup de préparation

cop de puny (n, masc)
coup de poing

cop de raspall (n, masc)
coup brossé

cop de revés (n, masc)
coup de revers

cop de revés a dues mans (n, masc)
revers à deux mains

cop de servei (n, masc)
frappe du service

cop de sobrebot (n, masc)
demi-volée

cop de sortida (n, masc)
coup de départ

cop de tac (n, masc)
six pouces

cop de taló (n, masc)
talonnade

cop de xarxa (n, masc)
coup au filet

cop defensiu (n, masc)
coup défensif

cop diagonal inferior (n, masc)
coupé

cop en desnivell (n, masc)
coup dénivelé

cop explosiu (n, masc)
blast

cop guanyador (n, masc)
balle gagnante

cop inferior (n, masc)
coup lifté

cop intermedi (n, masc)
coup intermédiaire

cop lateral (n, masc)
frappe latérale

cop lent (n, masc)
coup lent

cop liftat (n, masc)
coup lifté

cop natural (n, masc)
coup naturel

cop ofensiu (n, masc)
coup offensif

cop paral·lel (n, masc)
balle le long de la ligne

cop picat (n, masc)
lancer frappé

cop pla (n, masc)
coup plat

cop rectificat (n, masc)
coup autour de la tête

cop ràpid (n, masc)
coup rapide

cop tallat (n, masc)
balle coupée

copa /ˈko.pa/ /ˈko.pə/ (n, fem)
coupe
  Recipient per contenir líquid amb un peu.
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per un recipient ornamental.
  Trofeu que es dona al guanyador en una competició o concurs.
chapeau
  La part buida d'un barret en què hi entra el cap.
brasier
  Braser que té la figura de copa, feta de llautó, coure o altre material, amb dues nanses per a portar-lo d'una part a una altra.
bonnet
  En uns sostenidors i en altres peces de vestir femenines, cada part que cobreix un pit.

copar /koˈpa/ /koˈpaɾ/ /kuˈpa/ (v)
encercler
  Tallar la retirada d’un enemic envoltant-lo.
faire banco
  Apostar la quantitat total de què respon la banca.
remporter
  Acaparar tots els llocs d’una elecció, competició.

copec /koˈpek/ /koˈpək/ /kuˈpɛk/ (n, masc)
kopeck

copejar /ko.peˈd͡ʒa/ /ko.peˈd͡ʒaɾ/ /ko.peˈʒa/ /ko.pəˈd͡ʒa/ /ku.pəˈʒa/ (v)
frapper

copel·la /koˈpɛ.ɫa/ /koˈpɛ.ɫɛ/ /koˈpɛɫ.ɫa/ /koˈpɛɫ.ɫə/ /kuˈpɛ.ɫə/ /kuˈpɛɫ.ɫə/ (n, fem)
coupelle

copel·lar (v)
purifier

copernici /ko.pəɾˈni.si/ /ku.pərˈni.si/ (n, masc)
copernicium

copiar /ko.piˈa/ /ko.piˈaɾ/ /ku.piˈa/ (v)
copier
  Reproduir un text o document original.
  Fer un examen de forma fraudulenta amb les mateixes respostes d'un altre.

copilot /ko.piˈlɔt/ /ku.piˈɫɔt/ (n, neut)
copilote

copiosament /ko.piˌo.zaˈmen/ /ko.piˌo.zaˈment/ /ko.piˌo.zəˈment/ /ku.piˌo.zəˈmen/ (adv)
copieusement

coproductor /ˌko.pɾo.ðukˈto/ /ˌko.pɾo.ðukˈtoɾ/ /ˌko.pɾu.ðukˈto/ (n, masc)
coproducteur
  Persona que coprodueix alguna cosa.

copríncep /koˈpɾin.sep/ /koˈpɾin.səp/ /kuˈpɾin.səp/ (n, masc)
co-prince

copsar /kopˈsa/ /kopˈsaɾ/ /kupˈsa/ (v)
attraper
  Agafar al vol.
saisir
  Arribar a percebre.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ (adj, masc)
copte
  Pertanyent al coptes, a la seva religió o a la seva llengua.

copte /ˈkop.te/ /ˈkɔp.tə/ (n, masc)
Copte
  Membre de l’Església cristiana monofisita d’Egipte.
copte, coptique
  (invariable) Llengua derivada de l’egipci demòtic conservada com a llengua litúrgica.

copular /ko.puˈɫa/ /ko.puˈɫaɾ/ /ku.puˈɫa/ (v)
copuler

copulativament /ko.pu.ɫaˌti.vaˈment/ /ko.pu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ko.pu.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.pu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.pu.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
copulativement

copòleg /koˈpɔ.lek/ /kuˈpɔ.ɫək/ (n, masc)
harmonica de verres

coquetament /koˌke.taˈmen/ /koˌke.taˈment/ /koˌkə.təˈment/ /kuˌkɛ.təˈmen/ (adv)
coquettement

cor /ˈkɔ/ /ˈkɔrt/ /ˈkɔɾ/ (n, masc)
cœur, coeur
  Múscul que bombeja la sang a través del cos.
chœur
  Conjunt de cantants, forma reduïda de la paraula coral.
cœur
  Figura o símbol amb dos lòbuls a la part superior i mig triangle invertit a la inferior; representació de l'amor.
  Part central d'alguna cosa.
  (esports de raqueta) Part massissa o buida d'una raqueta que uneix el cap amb l'empunyadura.
chœur, chorale
  Lloc d'una església destinada a ubicar una coral.

coracoïdal /ko.ɾa.ko.iˈðaɫ/ /ko.ɾə.ko.iˈðaɫ/ /ku.ɾə.ku.iˈðaɫ/ (adj)
coracoïde

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ (n, fem)
chorale
  Grup de persones que canten simultàniament, de vegades també dit en la forma reduïda cor.
choral
  Composició musical religiosa destinada a ésser cantada per un cor musical.

coral /koˈɾaɫ/ /kuˈɾaɫ/ (n, masc)
corail
  Animal metazou marí proveït d'un esquelet calcari; corall.

coratge /koˈɾa.d͡ʒe/ /koˈɾa.d͡ʒə/ /kuˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
courage
  Actitud decidida davant el perill o les dificultats.

coratjosament /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ko.ɾaˌd͡ʒo.zaˈment/ /ko.ɾəˌd͡ʒo.zəˈment/ /ku.ɾəˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
courageusement

corb /ˈkorp/ (adj, masc)
courbe
  Línia que es desvia de la recta de forma continuada.

corb /ˈkorp/ (n, masc)
corbeau
  Ocell de mida gran, plomes i bec negres (Corvus corax).

corball /koɾˈbaʎ/ /kurˈbaj/ /kurˈbaʎ/ (n, masc)
corb

corball de fang (n, masc)
ombrine bronze

corball de roca (n, masc)
ombrine

corball fosc (n, masc)
ombrine fusca

corbata /koɾˈba.ta/ /koɾˈba.tə/ /kurˈba.tə/ (n, fem)
cravate
  Tros de roba que es porta al coll nuada pel davant.
  (rugbi) Placatge perillós en què se subjecta l'adversari per sobre l'altura de les espatlles o se li colpeja la caròtide amb un braç.
virgule
  (golf) Putt en què la bola recorre la vora del forat sense arribar a entrar-hi.

corc /ˈkork/ (n, masc)
artison
  Larva o adult de certs coleòpters que s'alimenten de la fusta, del gra o d'altres vegetals.
  càries
artison, sangsue
  (figurat) Persona o cosa que consumeix els béns d'altri.

corcar /korˈka/ /koɾˈka/ /koɾˈkaɾ/ /kurˈka/ (v)
piquer

corda /ˈkɔr.ða/ /ˈkɔɾ.ða/ /ˈkɔɾ.ðɔ/ (n, fem)
ressort
  Sistema format per una tira d'acer enrotllada a un tambor que impulsa el moviment en un rellotge i altres en aparells de temps programat.
corde
  (esports de raqueta) Cadascun dels fils, generalment de niló o de budell, que encreuats els uns amb els altres formen el cordatge d'una raqueta o la xarxa d'un xare.
  (pilota valenciana) Conjunt de fils de cànem fortament entrellaçats fixat a les parets laterals a una altura variable segons la modalitat, que divideix transversalment la pista de joc.

corda de la xarxa (n, masc)
corde du filet

corda tensora (n, fem)
corde de tension

cordar /korˈða/ /koɾˈða/ /koɾˈðaɾ/ /kurˈda/ /kurˈða/ (v)
boutonner
  Cenyir o tancar una peça de vestir.
lacer
  Lligar els cordons de les sabates.

cordatge (n, masc)
cordage

cordial /koɾ.ðiˈaɫ/ /kur.diˈaɫ/ /kur.ðiˈaɫ/ (adj)
cordial

cordialitat /koɾ.ði.a.ɫiˈtat/ /koɾ.ði.ə.ɫiˈtat/ /kur.di.ə.ɫiˈtat/ /kur.ði.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
cordialité

cordialment /kor.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈmen/ /koɾ.ðiˌaɫˈment/ /kur.diˌaɫˈmen/ /kur.ðiˌaɫˈmen/ (adv)
cordialement

cordó /koɾˈðo/ /kurˈdo/ (n, masc)
cordelière
  Espècie de corda generalment rodona que acostuma a fer-se de fils entrelligats o trenats de seda, cotó, estam i altres matèries semblants, i que acostuma a tenir la funció de subjectar o lligar algun objecte.
cordon
  La corda amb què se cenyeixen l'hàbit els religiosos d'alguns ordres.
  (argot casteller) Cadascun dels cercles concèntrics dels castellers de la pinya; el primer cordó consisteix dels castellers en contacte directe amb el tronc (primeres mans, primers vents i laterals), el segon cordó dels castellers col·locats darrere dels del primer cordó, etc.
aiguillette, cordon
  Conjunt de partides de tropa o gent col·locades de distància en distància per a privar la comunicació d'un territori amb un altre o per a impedir el pas.
cordonnet
  Guarnició que es fa a la vora de les monedes per a que no siguin falsificades ni retallades (antigament).

coreferent /ko.re.feˈɾen/ /ko.re.feˈɾent/ /ko.rə.fəˈɾent/ /ku.rə.fəˈɾen/ (adj)
co-référentiel

coreferència /ko.re.feˈɾɛn.si.a/ /ko.rə.fəˈɾɛn.si.ə/ /ku.rə.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
corréférence

coregent /ko.reˈd͡ʒen/ /ko.reˈd͡ʒent/ /ko.reˈʒen/ /ko.rəˈʒent/ /ku.rəˈʒen/ (n, neut)
corégent

coregència /ko.reˈd͡ʒɛn.si.a/ /ko.reˈʒɛn.si.a/ /ko.rəˈʒɛn.si.ə/ /ku.rəˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
corégence

coreligionari /ko.re.ɫi.d͡ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.re.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ko.rə.ɫi.ʒi.oˈna.ɾi/ /ku.rə.ɫi.ʒi.uˈna.ɾi/ (n, masc)
coreligionnaire

coreografia /ko.ɾe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ko.ɾə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ku.ɾə.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
chorégraphie

coresponsabilitat /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
coresponsabilité

coresponsabilitzar /ko.res.pon.sa.bi.ɫiˈzaɾ/ /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za/ /ko.res.pon.sa.βi.ɫiˈza/ /ko.rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /ku.rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /ku.rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
coresponsabiliser

coresponsable /ko.res.ponˈsa.bɫe/ /ko.res.ponˈsa.βɫe/ /ko.res.ponˈsab.bɫe/ /ko.rəs.ponˈsab.bɫə/ /ku.rəs.punˈsa.βɫə/ /ku.rəs.punˈsab.bɫə/ (n, neut)
coresponsable

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ (adj, masc)
coréen
  Relatiu a Corea o la seva llengua.

coreà /ko.ɾeˈa/ /ku.ɾeˈa/ (n, masc)
coréen
  Individu de Corea.
  (masculí singular) Llengua de filiació discutida pròpia de Corea.

corfbol /ˌkoɾˈbɔɫ/ /ˌkɔrvˈβɔɫ/ (n, masc)
korfbal

corferir /ˌkɔr.feˈɾi/ /ˌkɔr.fəˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾi/ /ˌkɔɾ.feˈɾiɾ/ (v)
blesser le cœur
  Tenir mal d'amors, patir per si el sentiment d'amor és correspost o no.

corifeu /ko.ɾiˈfɛw/ /ku.ɾiˈfɛw/ (n, masc)
coryphée

cormòfit /koɾˈmɔ.fit/ /kurˈmɔ.fit/ (n, masc)
cormophyte

corn /ˈkɔrn/ (n, masc)
cor
  Instrument aeròfon, generalment de metall, de forma cònica més o menys semblant a la d'una banya d'animal.

corn alpí (n, masc)
cor des Alpes

corn anglès (n, masc)
cor anglais

corn de caça (n, masc)
cor de chasse

corn de l'abundància (n, masc)
corne d'abondance

corn de posta (n, masc)
cor de postillon

corn marí (n, masc)
conque-trompette

cornella /koɾˈne.ʎa/ /koɾˈne.ʎə/ /kurˈne.ʎə/ (n, fem)
corneille noire

corner /korˈne/ /koɾˈne/ /koɾˈneɾ/ /kurˈne/ (n, masc)
sorbier

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ (n, fem)
cornet
  Instrument aeròfon, de metall, semblant a la trompeta, però més petit i de sons més aguts.

corneta /koɾˈne.ta/ /koɾˈnə.tə/ /kurˈnɛ.tə/ (n, neut)
cornettiste
  Persona que toca la corneta.

corneta muda (n, fem)
cornet muet

corneta recta (n, fem)
cornet à bouquin droit

cornetí /koɾ.neˈti/ /koɾ.nəˈti/ /kur.nəˈti/ (n, masc)
cornet à pistons

cornisa /koɾˈni.za/ /koɾˈni.zə/ /kurˈni.zə/ (n, fem)
corniche
  (arquitectura) Coronament motllurat d’una façana.

corol·la /koˈɾɔ.ɫa/ /koˈɾɔ.ɫɔ/ /koˈɾɔɫ.ɫa/ /koˈɾɔɫ.ɫə/ /kuˈɾɔ.ɫə/ /kuˈɾɔɫ.ɫə/ (n, fem)
corolle

corona /koˈɾo.na/ /koˈɾo.nə/ /kuˈɾo.nə/ (n, fem)
couronne

coronar /ko.ɾoˈna/ /ko.ɾoˈnaɾ/ /ku.ɾuˈna/ (v)
couroner

coronel /ko.ɾoˈneɫ/ /ko.ɾoˈnɛɫ/ /ku.ɾuˈnɛɫ/ (n, masc)
colonel

coroïdal /ko.ɾo.iˈðaɫ/ /ku.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
choroïdien

corporalment /kor.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈmen/ /koɾ.poˌɾaɫˈment/ /kur.puˌɾaɫˈmen/ (adv)
corporellement

corporativament /kor.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾaˌti.vaˈment/ /koɾ.po.ɾaˌti.βaˈmen/ /koɾ.po.ɾəˌti.vəˈment/ /kur.pu.ɾəˌti.vəˈmen/ /kur.pu.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
corporativement

corpulent /kor.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫen/ /koɾ.puˈɫent/ /kur.puˈɫen/ (adj, masc)
corpulent

corpus /ˈkɔr.pus/ (n, masc)
corpus

corpòriament /korˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈmen/ /koɾˌpɔ.ɾi.aˈment/ /koɾˌpɔ.ɾi.əˈment/ /kurˌpɔ.ɾi.əˈmen/ (adv)
corporellement

corral /koˈraɫ/ /kuˈraɫ/ (n, masc)
resserre

corre-corre (n, masc)
souricière

correccionalment /ko.rek.si.oˌnaɫˈmen/ /ko.rek.si.oˌnaɫˈment/ /ko.rək.si.oˌnaɫˈment/ /ku.rək.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
correctionnellement

correcció /ko.rek.siˈo/ /ku.rək.siˈo/ (n, fem)
correction

correcció automàtica (n, fem)
correction automatique

correctament /koˌrɛk.taˈmen/ /koˌrɛk.taˈment/ /koˌrɛk.təˈment/ /kuˌrɛk.təˈmen/ (adv)
correctement

correcte /koˈrɛk.te/ /koˈrɛk.tə/ /kuˈrɛk.tə/ (adj)
correct

corredor /ko.reˈðo/ /ko.reˈðoɾ/ /ko.rəˈðo/ /ku.rəˈðo/ (n, masc)
couloir
  Peça llarga d’accés a diferents dependències d’una construcció, d’una nau.
coureur
  Esportista en una prova de cursa.
  (beisbol) Atacant que avança cap a una base o que està aturat en una base.
  (futbol americà) Atacant, generalment en nombre de dos i situat unes iardes darrere el quaterback, que s'encarrega principalment de fer avançar la pilota cap a la línia de gol contrària.

corredor d'habilitat (n, masc)
halfback

corredor de potència (n, masc)
fullback

corredor de primera base (n, masc)
coureur en première base

corredor de segona base (n, masc)
coureur en seconde base

corredor de tercera base (n, masc)
coureur en troisième base

corredor emergent (n, masc)
coureur d'urgence

corregir /ko.reˈd͡ʒi/ /ko.reˈd͡ʒiɾ/ /ko.reˈʒi/ /ko.rəˈʒi/ /ku.rəˈʒi/ (v)
corriger

correguda /ko.reˈɣu.ða/ /ko.rəˈɣu.ðə/ (n, fem)
course
  (futbol americà) Acció d'un corredor que rep la pilota, consistent a avançar pel camp de joc mantenint-la i esquivant els defensors de l'equip adversari fins que és placat i toca a terra almenys amb un genoll.
point
  (beisbol) Punt aconseguit per un atacant que arriba a la base de meta sense ser eliminat, després d'haver recorregut totes les bases en sentit contrari a les agulles del rellotge.
course d'élan
  (pilota basca) Conjunt de passos ràpids endavant fets per un jugador abans de servir.

correguda impulsada (n, fem)
point produit

correguda neta (n, fem)
point mérité

correlació /ko.re.la.siˈo/ /ku.rə.ɫə.siˈo/ (n, fem)
corrélation

correlativament /ko.re.ɫaˌti.vaˈment/ /ko.re.ɫaˌti.βaˈmen/ /ko.rə.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.rə.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
corrélativement

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ (adj)
courant
  Que flueix.
  D’ús comú, que és generalment acceptat.

corrent /koˈren/ /koˈrent/ /kuˈren/ (n, masc)
courant
  Massa que flueix contínuament.

correntment /koˌremˈmen/ /koˌremˈment/ /kuˌremˈmen/ (adv)
couramment

corrents /koˈrens/ /kuˈrens/ (adv)
vite

correspondre /ko.resˈpɔn.dɾe/ /ko.rəsˈpɔn.dɾə/ /ku.rəsˈpɔn.dɾə/ (v)
correspondre
  Tenir una cosa proporció o conformitat amb una altra.
  Ésser responsabilitat, pertocar.

correspondència escolar (n, fem)
correspondance interscolaire

corresponent /ko.res.poˈnen/ /ko.res.poˈnent/ /ko.rəs.poˈnent/ /ku.rəs.puˈnen/ (adj)
correspondant

corresponentment /ko.res.poˌnemˈmen/ /ko.res.poˌnemˈment/ /ko.rəs.poˌnemˈment/ /ku.rəs.puˌnemˈmen/ (adv)
correspondante

corresponsal /ko.res.ponˈsaɫ/ /ko.rəs.ponˈsaɫ/ /ku.rəs.punˈsaɫ/ (n, neut)
correspondant

corretja /koˈre.d͡ʒa/ /koˈrə.d͡ʒə/ /kuˈrɛ.d͡ʒə/ (n, fem)
courroie
  Banda de cuir, o d’altre material flexible i resistent, usada per a subjectar.

correu /koˈrɛw/ /kuˈrɛw/ (n, masc)
courrier
  Persona que és portadora de notícies o que transporta personalment una carta, sobretot en temps de guerra.
courrier, poste
  Conjunt de cartes o de correspondència.
poste, courrier
  (plural) Servei de missatgeria.

correu electrònic /koˌrew /koˌrɛw /kuˌrɛw (n, masc)
courrier électronique, courriel

corrinyar /ko.riˈɲa/ /ko.riˈɲaɾ/ /ku.riˈɲa/ (v)
se hâter

corroborar /ko.ro.boˈɾa/ /ko.ro.boˈɾaɾ/ /ko.ro.βoˈɾa/ /ku.ru.buˈɾa/ /ku.ru.βuˈɾa/ (v)
corroborer

corroir /ko.ruˈi/ /ko.ruˈiɾ/ /ku.ruˈi/ (v)
corroder

corrompre /koˈrom.pɾe/ /koˈrom.pɾə/ /kuˈrom.pɾə/ (v)
corrompre
  Alterar o mudar la forma d'alguna cosa.
  Metafòricament, pervertir o seduir a una dona.
  Metafòricament, pervertir, viciar els bons costums.
  Subornar al jutge o a qualsevol persona amb regals o d'altra manera.
  (pronominal) Podrir-se, fer-se malbé.

corrompre's /koˈrom.pɾes/ /kuˈrom.pɾəs/ (v)
corrompre

corrua /koˈru.a/ /kuˈru.ə/ (n, fem)
rangé

corruixar-se /ko.rujˈʃar.se/ /ko.rujˈʃaɾ.se/ /ko.ruˈʃaɾ.se/ /ko.ruˈʃaɾ.sə/ /ku.ru.ʃərˈsə/ /ku.ruˈʃar.sə/ (v)
courroucer

corrupció /ko.rup.siˈo/ /ku.rup.siˈo/ (n, fem)
corruption
  (material) Alteració de la puresa o integritat d'una substància, tant sigui per la seva desmembrament, per la barreja amb d'altres substàncies, o per la desviació del seu curs esperat.

corruptible /ko.rupˈti.bɫe/ /ko.rupˈti.βɫe/ /ko.rupˈtib.bɫe/ /ko.rupˈtib.bɫə/ /ku.rupˈti.βɫə/ /ku.rupˈtib.bɫə/ (adj)
corruptible

corró /koˈro/ /kuˈro/ (n, masc)
rouleau
  Peça cilíndrica sobre la qual s'enrotllen les persianes que queden dins d'una caixa a la paret.
  Eina en forma de cilindre pesat, emprat per aplanar o compactar el terreny en agricultura i en construcció de carreteres.
  Eina de jardineria que es fa servir per escarificar la gespa, té forma de cilindre amb punxons.
  Rotlle de fusta, amb agafador per cada extrem, que es fa servir a la cuina per aplanar una massa.
  Mena de roda petita en la qual els pescadors lliguen el volantí.

corsecar /kor.seˈka/ /koɾ.seˈka/ /koɾ.seˈkaɾ/ /koɾ.səˈka/ /kur.səˈka/ (v)
déssecher
  Tenir una planta una gran manca d’humitat.

corser /korˈse/ /koɾˈse/ /koɾˈseɾ/ /kurˈse/ (n, masc)
cheval

cort /ˈkort/ (n, fem)
cour
  (central, septentrional) Lloc tancat a peu pla de la casa rural destinat al bestiar gros i menut, proveït de menjadores, abeuradores i jaços.
  Conjunt format pel sobirà i els personatges que l'envolten i que constitueixen habitualment o accidentalment la seva família, el seu servei i la seva comitiva o acompanyament, dit també cort noble.
  (històric) Tribunal en representació d’un sobirà.

cortesament /korˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈmen/ /koɾˌte.zaˈment/ /koɾˌtə.zəˈment/ /kurˌtɛ.zəˈmen/ (adv)
courtoisement

cortesia /koɾ.teˈzi.a/ /koɾ.təˈzi.ə/ /kur.təˈzi.ə/ (n, fem)
courtoisie

cortesà /koɾ.teˈza/ /koɾ.təˈza/ /kur.təˈza/ (n, masc)
courtisane

corticosteroide /koɾ.ti.kos.teˈɾɔj.ðe/ /koɾ.ti.kos.təˈɾɔj.ðə/ /kur.ti.kus.təˈɾɔj.ðə/ (n, masc)
corticostéroïde

cortina /koɾˈti.na/ /koɾˈti.nə/ /kurˈti.nə/ (n, fem)
rideau
  Peça tèxtil destinada a cobrir finestres, portes, estances per tal d'evitar o atenuar l'entrada de llum, insectes, mirades foranes o per protegir d’alguna forma.
bar chimes
  Instrument idiòfon que consisteix en una sèrie de barres d'alumini de diferents mides i ordenades de menor a major, penjades d'un tros de fusta, les quals xoquen entre si quan són fregades amb una baqueta o amb la mà.

cortisol /koɾ.tiˈzɔɫ/ /kur.tiˈzɔɫ/ (n, masc)
cortisol

cortès /koɾˈtes/ /koɾˈtəs/ /kurˈtɛs/ (adj, masc)
courtois

corxera /koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /koɾˈʃɛ.ɾə/ /kurˈʃɛ.ɾə/ (n, fem)
croche
  Figura musical amb el valor de la meitat d'una negra.

corònim /koˈɾɔ.nim/ /kuˈɾɔ.nim/ (n, masc)
choronyme

cos (n, masc)
corps
  Organisme, part material dels éssers vius.

cosa /ˈkɔ.za/ /ˈkɔ.zɔ/ (n, fem)
chose
  Qualsevol element o concepte de la realitat o de la fantasia.

cosac /koˈzak/ /kuˈzak/ (adj, masc)
cosaque

cosidor /ko.ziˈðo/ /ko.ziˈðoɾ/ /ku.ziˈðo/ (n, masc)
boîte à couture
  Petita capsa per desar agulles, didals i altres coses necessàries per cosir.
couseur
  Persona que cus o que en té l'ofici.

cosina /koˈzi.na/ /koˈzi.nə/ /kuˈzi.na/ /kuˈzi.nə/ (n, fem)
cousine

cosina prima (n, fem)
cousine deuxième

cosir /koˈzi/ /koˈziɾ/ /kuˈzi/ (v)
coudre

cosmos /ˈkoz.mos/ /ˈkɔz.mos/ /ˈkɔz.mus/ (n, masc)
cosmos

cosmovisió /ˌkoz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkoz.mo.βi.ziˈo/ /ˌkɔz.mo.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.vi.ziˈo/ /ˌkɔz.mu.βi.ziˈo/ (n, fem)
conception du monde

cosmètic /kozˈmɛ.tik/ /kuzˈmɛ.tik/ (adj, masc)
cosmétique

cosmètica /kozˈmɛ.ti.ka/ /kuzˈmɛ.ti.kə/ (n, fem)
cosmétologie

cospell /kosˈpeʎ/ /kusˈpeʎ/ (n, masc)
flan

cossi /ˈkɔ.si/ (n, masc)
bassine
  Recipient gran de forma troncocònica, amb un forat a la part de baix, que servia per fer-hi la bugada.

cossia /koˈsi.a/ /kuˈsi.ə/ (n, fem)
coursie
  Passadís o corredor que s'estenia, de proa a popa, a la part central d’una galera.
  Pla de simetria d'un vaixell que el talla pel mig i va de proa a popa.

cossiol /ko.siˈɔɫ/ /ku.siˈɔɫ/ (n, masc)
petit cuvier

cost /ˈkɔst/ (n, masc)
coût

costa /ˈkɔs.ta/ /ˈkɔs.tɔ/ (n, fem)
côte
  Part de la terra que toca al mar.
  Pendís de muntanya.

costal /kosˈtaɫ/ /kusˈtaɫ/ (adj)
costal
  Relatiu a les costelles o els costats.

costaner /kos.taˈne/ /kos.taˈneɾ/ /kos.təˈne/ /kus.təˈne/ (adj, masc)
côtier

costar un ull (v)
coûter les yeux de la tête

costat /kosˈtat/ /kusˈtat/ (n, masc)
côté
  Part de l'espai al voltant d'un lloc, d’un objecte, considerada per oposició a les altres.
latéral
  (pilota basca) Llançament de revés executat amb un moviment de la cesta paral·lel a terra.

costat feble (n, masc)
côté faible
  (basquetbol) Zona d'una pista de joc allunyada del punt on es juga la pilota, que generalment està ocupada per pocs jugadors.

costat fort (n, masc)
côté fort
  (basquetbol) Zona d'una pista de joc on es juga la pilota, que generalment està ocupada per força jugadors.
  (futbol americà) Costat de la formació d'un equip atacant amb més jugadors perquè hi figura el receptor interior.

costat obert (n, masc)
côté ouvert

costat per dalt (n, masc)
par-dessus l'épaule

costat tancat (n, masc)
côté fermé

costejar /kos.teˈd͡ʒa/ /kos.teˈd͡ʒaɾ/ /kos.teˈʒa/ /kos.təˈd͡ʒa/ /kus.təˈʒa/ (v)
côtoyer
  (nàutica) Navegar per la costa.

costella /kosˈte.ʎa/ /kosˈte.ʎə/ /kusˈte.ʎə/ (n, fem)
côte
  (anatomia) En els animals vertebrats, cadascun dels ossos que, partint d'una vèrtebra envolta part del tòrax per tal de protegir-lo.
  (pilota basca) Cadascun dels llistons corbats de fusta de castanyer que constitueixen l'estructura d'una cesta.
côtelette, côte
  (aliments) Tros de carn adherit a la costella d'un animal.

costellera /kos.teˈʎe.ɾa/ /kos.təˈʎe.ɾə/ /kus.təˈʎe.ɾə/ (n, fem)
protège-côtes

costosament /kosˌto.zaˈmen/ /kosˌto.zaˈment/ /kosˌto.zəˈment/ /kusˌto.zəˈmen/ (adv)
coûteusement

costum /kosˈtum/ /kusˈtum/ (n, masc)
habitude

cosí /koˈzi/ /kuˈzi/ (n, masc)
cousin

cosí germà (n, masc)
cousin germain

cosí prim (n, masc)
cousin issu de germain

cosí tercer (n, masc)
cousin arrière-issu de germain

cot /ˈkot/ /ˈkɔt/ (adj, masc)
basse
  Inclinat cap a terra.

cota /ˈko.ta/ /ˈko.tə/ /ˈkɔ.ta/ /ˈkɔ.tɔ/ /ˈkɔ.tə/ (n, fem)
cotte
  Vestidura de defensa medieval feta de cuiro amb malles de ferro entrellaçades.
cote
  Altitud d’un punt geogràfic.

cotilla /koˈti.ʎa/ /koˈti.ʎə/ /kuˈti.ʎə/ (n, fem)
corset

cotilló /ko.tiˈʎo/ /ku.tiˈʎo/ (n, masc)
cotillon

cotiloïdal /ko.ti.ɫo.iˈðaɫ/ /ku.ti.ɫu.iˈðaɫ/ (adj)
cotyloïdien

cotilèdon /ko.tiˈɫɛ.ðon/ /ku.tiˈɫɛ.ðun/ (n, masc)
cotylédon

cotna /ˈkon.na/ /ˈkon.nə/ (n, fem)
couenne

cotnar /konˈna/ /konˈnaɾ/ /kunˈna/ (v)
écorcher
  Cobrar a algú en excés.

cotoliu /ko.toˈɫiw/ /ku.tuˈɫiw/ (n, masc)
alouette lulu

cotonia /ko.toˈni.a/ /ko.toˈni.ə/ /ku.tuˈni.ə/ (n, fem)
cotonnine

cotxe /ˈko.t͡ʃe/ (n, masc)
voiture, automobile
  Vehicle autopropulsat i mecanitzat, destinant al transport terrestre d'un número reduït de persones i el seu equipatge, que duu típicament quatre rodes (tot i que existeixen casos amb tres i sis rodes).
carrosse
  Vehicle amb rodes arrossegat per animals de tir destinat al transport de persones.

cotxe de golf (n, masc)
voiturette de golf

cotxe patrulla (n, masc)
voiture de patrouille

cotxer /koˈt͡ʃe/ /koˈt͡ʃeɾ/ /kuˈt͡ʃe/ (n, masc)
cocher

cotó /koˈto/ /kuˈto/ (n, masc)
coton

cotó hidròfil (n, masc)
coton hydrophile

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ (n, masc)
cuivre
  Element químic, sòlid, de nombre atòmic 29, símbol Cu i amb un pes atòmic de 63,536 unitats de massa atòmica.

coure /ˈkow.ɾə/ /ˈkɔw.ɾe/ /ˈkɔw.ɾə/ (v)
cuire
  (cuina) Preparar un aliment al foc o alta temperatura.
piquer
  (intransitiu) Produir coïssor, una sensació com de cremada.

cova /ˈkɔ.va/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βa/ /ˈkɔ.βɔ/ (n, fem)
grotte, caverne

covar /koˈva/ /koˈvaɾ/ /koˈβa/ /kuˈva/ /kuˈβa/ (v)
incuber

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ (adj, masc)
couard, lâche
  Que no té coratge.

covard /koˈvaɾt/ /koˈβart/ /koˈβaɾt/ /kuˈvart/ (n, masc)
couard
  Qui no té coratge.

covardament /koˌvaɾ.ðaˈment/ /koˌvaɾ.ðəˈment/ /koˌβar.ðaˈmen/ /koˌβaɾ.ðaˈmen/ /kuˌvar.ðəˈmen/ /kuˌβar.dəˈmen/ (adv)
couardement

covardia /ko.vaɾˈði.a/ /ko.vəɾˈði.ə/ /ko.βarˈði.a/ /ko.βaɾˈði.a/ /ku.vərˈði.ə/ /ku.βərˈdi.ə/ (n, fem)
lâcheté

cove /ˈkɔ.ve/ /ˈkɔ.və/ /ˈkɔ.βe/ (n, masc)
hotte

covid-19 /koˌvi.ðiˈnɔw/ /koˌvid.diˈnɔw/ /koˌβi.ðiˈnɔw/ /koˌβid.diˈnɔw/ /kuˌvid.diˈnɔw/ /kuˌβid.diˈnɔw/ (n)
Covid-19

coàgul /koˈa.ɣuɫ/ /kuˈa.ɣuɫ/ (n, masc)
coagulum

coça /ˈko.sa/ /ˈko.sə/ (n, fem)
ruade

coïssor /ko.iˈso/ /ko.iˈsoɾ/ /ku.iˈso/ (n, fem)
cuisson

crac /ˈkɾak/ (Interjection)
crac
  Expressió del soroll de quelcom que es trenca.

crac /ˈkɾak/ (n, masc)
crack
  as (persona excel·lent)
  (argot) Derivat de la cocaïna, en forma de cristalls, per ser fumat.

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ (n, masc)
crabe
  Crustaci de la infraordre Brachyura.

cranc /ˈkɾaŋ/ /ˈkɾaŋk/ (n, neut)
Cancer
  Persona del signe zodiacal de Cranc o Càncer.

crani (n, masc)
crâne

craqueig /kɾaˈket͡ʃ/ /kɾəˈkət͡ʃ/ /kɾəˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
craquage

craquejar /kɾa.keˈd͡ʒa/ /kɾa.keˈd͡ʒaɾ/ /kɾa.keˈʒa/ /kɾə.kəˈd͡ʒa/ /kɾə.kəˈʒa/ (v)
craquer

creació /kɾe.a.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾe.ə.siˈo/ /kɾɛ.a.siˈo/ (n, fem)
création

creador /kɾe.aˈðo/ /kɾe.aˈðoɾ/ /kɾe.əˈðo/ (n, masc)
créateur

crear /kɾeˈa/ /kɾeˈaɾ/ (v)
créer
  Fer una cosa de no res.

creatiu /kɾe.aˈtiw/ (adj, masc)
créatif

creativitat /kɾe.a.ti.viˈtat/ /kɾe.a.ti.βiˈtat/ /kɾe.ə.ti.viˈtat/ /kɾe.ə.ti.βiˈtat/ (n, fem)
créativité

crebantar /kɾe.βanˈta/ /kɾe.βanˈtaɾ/ /kɾə.βənˈta/ (v)
casser

credença /kɾeˈðen.sa/ /kɾəˈðɛn.sə/ (n, fem)
crédence
  (litúrgia) Tauleta per al servei de l’altar.

credibilitat /kɾe.ði.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
crédibilité

credo /ˈkɾɛ.ðo/ /ˈkɾɛ.ðu/ (n, masc)
crédo

cree /ˈkɾe.e/ /ˈkɾi/ (n, neut)
Cri

creença (n, fem)
croyance

creixen /ˈkɾe.ʃen/ /ˈkɾe.ʃən/ /ˈkɾej.ʃen/ (n, masc)
cresson

creixença /kɾejˈʃen.sa/ /kɾeˈʃen.sa/ /kɾəˈʃen.sə/ /kɾəˈʃɛn.sə/ (n, fem)
croissance

crema /ˈkɾe.mə/ (n, fem)
brûlure
  Acció de cremar.
crème
  Part greixosa de la llet.
  Preparació farmacèutica viscosa d'aplicació dèrmica.
  Preparació culinària amb cereals i llet, entre altres ingredients, més espès que una sopa.

crema /ˈkɾe.mə/ (n, masc)
crème
  Color groc blanquinós.

crema cremada (n, fem)
crème brûlée

cremada /kɾeˈma.ða/ /kɾəˈma.ðə/ (n, fem)
brûle

cremallera /kɾe.maˈʎe.ɾa/ /kɾə.məˈʎe.ɾə/ (n, fem)
crémaillère, fermeture à glissière
  Petit mecanisme d'ús tèxtil per ajuntar dues peces de roba, consistent en una peça movible entre dues peces longitudinals dentades.

cremar /kɾeˈma/ /kɾeˈmaɾ/ /kɾəˈma/ (v)
brûler
  (intransitiu) Entrar en combustió per l’acció del foc.
  (intransitiu) Estar massa calent per al seu contacte.
  (transitiu) Sotmetre a l’acció del foc.
  (transitiu) Provocar una cremada o cremor.

cremor /kɾeˈmo/ /kɾeˈmoɾ/ /kɾəˈmo/ (n, fem)
brûlure

crep /ˈkɾep/ /ˈkɾɛp/ (n)
crêpe

crepitar /kɾe.piˈta/ /kɾe.piˈtaɾ/ /kɾə.piˈta/ (v)
crépiter

crepuscle /kɾeˈpus.kɫe/ /kɾəˈpus.kɫə/ (n, masc)
crépuscule

crescendo /kɾeˈʃen.do/ /kɾeˈʃɛn.do/ (n, masc)
crescendo

crescuda /kɾesˈku.ða/ /kɾəsˈku.ðə/ (n, fem)
accroissement
  L'acte o efecte de créixer.
accroissement, augmenter
  Augment d'aigua dels rius i rieres degut a la pluja o en fondre's la neu.
augmenter, mailles
  (plural) Els punts que s'augmenten en alguns paratges de la mitja per que sigui més ampla.

cresol /kɾeˈzɔɫ/ /kɾəˈzɔɫ/ (n, masc)
crogiolo, crésol
  (química) Derivat del toluè usat com a desinfectant i fumigant obtingut del quitrà de carbó.

cresp /ˈkɾesp/ /ˈkɾəsp/ /ˈkɾɛsp/ (adj, masc)
crépu

crespar /kɾesˈpa/ /kɾesˈpaɾ/ /kɾəsˈpa/ (v)
friser, plisser
  Fer tornar cresp, el cabell arrissat, la roba ondulada.

crespó /kɾesˈpo/ /kɾəsˈpo/ (n, masc)
crêpe
  Teixit fet amb fils de seda torçats.

cresta /ˈkɾes.ta/ /ˈkɾəs.tə/ /ˈkɾɛs.tə/ (n, fem)
crête

cresta xinesa (n, fem)
jaozi

crestomatia (n, fem)
chrestomathie

creta /ˈkɾe.ta/ /ˈkɾɛ.tə/ (n, fem)
craie

cretaci /kɾeˈta.si/ /kɾəˈta.si/ (adj, masc)
crétacé

creu /ˈkɾew/ /ˈkɾəw/ /ˈkɾɛw/ (n, fem)
croix
  Símbol format per dues línies que s'intersequen, normalment de forma perpendicular.
  Instrument de tortura.

creuar /kɾeˈwa/ /kɾeˈwaɾ/ /kɾəˈwa/ (v)
traverser
  Travessar un lloc d’un costat a l’altre.
croiser
  (esports de pilota) Projectar, un jugador, la pilota, la bola, el disc o el volant de manera que descrigui una trajectòria obliqua.

creuat /kɾeˈwat/ /kɾəˈwat/ (adj, masc)
croisé

creuer /kɾeˈwe/ /kɾeˈweɾ/ /kɾəˈwe/ (n, masc)
croiseur
  Vaixell de guerra superior al destructor i inferior al cuirassat.
croisière
  Viatge turístic en vaixell.
croisée (du transept)
  Nau transversal d'una església.

creuerista /kɾe.weˈɾis.ta/ /kɾe.weˈɾis.te/ /kɾə.wəˈɾis.tə/ (n, neut)
croisiériste

creueta /kɾeˈwe.ta/ /kɾəˈwə.tə/ /kɾəˈwɛ.tə/ (n, fem)
arête

creure /ˈkɾew.ɾe/ /ˈkɾəw.ɾə/ /ˈkɾɛw.ɾə/ (v)
croire
  Tenir confiança.
  Tenir per certa una cosa no demostrada per la ciència, tenir fe.
  Pensar, tenir una opinió.

creïblement /kɾeˌi.bɫeˈment/ /kɾeˌi.βɫeˈmen/ /kɾeˌib.bɫeˈmen/ /kɾəˌi.βɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈmen/ /kɾəˌib.bɫəˈment/ (adv)
crédiblement

criat /kɾiˈat/ (n, masc)
serviteur

criaturada /kɾi.a.tuˈɾa.ða/ /kɾi.ə.tuˈɾa.ðə/ (n, fem)
enfantillage

cribrar /kɾiˈbɾaɾ/ /kɾiˈβa/ /kɾiˈβaɾ/ /kɾiˈβɾa/ (v)
cribler

cribratge /kɾiˈbɾa.d͡ʒe/ (n, masc)
dépistage

crida /ˈkɾi.ða/ /ˈkɾi.ðə/ (n, fem)
appel, proclamation
  Acció de comunicar quelcom a un grup gran de persones.

crida i cerca (n, fem)
mandat d'arrêt

cridaner /kɾi.ðaˈne/ /kɾi.ðaˈneɾ/ /kɾi.ðəˈne/ (adj, masc)
brailleur
  Que crida molt.
joli
  Que és molt vistós.

cridar /kɾiˈða/ /kɾiˈðaɾ/ (v)
crier
  (intransitiu) Parlar en un to de veu excessivament alt.
appeler
  (transitiu) Convidar o anomenar algú per tal de fer alguna cosa a prop de l'emissor.

cridòria /kɾiˈðɔ.ɾi.a/ /kɾiˈðɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
cris

crim /ˈkɾim/ (n, masc)
crime

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ (adj)
criminel
  Relatiu al crim.

criminal /kɾi.miˈnaɫ/ (n, neut)
criminel
  Qui comet un crim.

criminalitzar /kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
criminaliser
  Considerar alguna cosa com a criminal (un plet, una persona, una institució).
  Popularment, acusar desproporcionadament o injustament a alguna cosa, en especial a les persones.

criminalment /kɾi.miˌnaɫˈmen/ /kɾi.miˌnaɫˈment/ (adv)
criminellement

criminosament /kɾi.miˌno.zaˈmen/ /kɾi.miˌno.zaˈment/ /kɾi.miˌno.zəˈmen/ /kɾi.miˌno.zəˈment/ (adv)
criminellement

crin /ˈkɾin/ (n)
crin

crinera /kɾiˈne.ɾa/ /kɾiˈne.ɾə/ (n, fem)
crinière

criosòl /kɾi.oˈsɔɫ/ /kɾi.uˈsɔɫ/ (n, masc)
cryosol

cripta /ˈkɾip.ta/ /ˈkɾip.tə/ (n, fem)
crypte

criptogènic /kɾip.toˈʒɛ.nik/ /kɾip.tuˈʒɛ.nik/ (adj, masc)
cryptogénique

criptolecte /kɾip.toˈɫɛk.te/ /kɾip.toˈɫɛk.tə/ /kɾip.tuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
cryptolecte

criptó (n, masc)
krypton

criquet (n, masc)
cricket

crisantem /kɾi.zanˈtem/ /kɾi.zənˈtɛm/ (n, masc)
chrysanthème

crisi /ˈkɾi.zi/ (n, fem)
crise

crisi de l'educació (n, fem)
crise de l'éducation

crisma /ˈkɾiz.ma/ /ˈkɾiz.mə/ (n)
chréme
  L'oli i bàlsam barrejat que consagren els bisbes el dijous Sant per a ungir als qui es bategen i confirmen, i també als bisbes quan es consagren i als sacerdots quan s'ordenen, així com en l'extremunció.

crispar /kɾisˈpa/ /kɾisˈpaɾ/ (v)
crisper

crispeta /kɾisˈpe.ta/ /kɾisˈpə.tə/ /kɾisˈpɛ.tə/ (n, masc)
popcorn

cristadelf /kɾis.taˈðɛɫf/ /kɾis.təˈðɛɫf/ (n, masc)
christadelphe

cristall /kɾisˈtaʎ/ (n, masc)
cristal

cristal·lització /kɾis.taɫ.ɫi.d͡za.siˈo/ /kɾis.təɫ.ɫid.zə.siˈo/ (n, fem)
cristallisation

cristal·litzar /kɾis.taɫ.ɫiˈd͡za/ /kɾis.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /kɾis.təɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
cristalliser

cristal·lografia /kɾis.taɫ.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /kɾis.təɫ.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
cristallographie

cristal·lí /kɾis.taɫˈɫi/ /kɾis.taˈɫi/ /kɾis.təɫˈɫi/ /kɾis.təˈɫi/ (n, masc)
cristallin
  Part de l'ull amb forma de lent que fa convergir la llum per formar les imatges sobre la retina.

cristianament /kɾis.tiˌa.naˈmen/ /kɾis.tiˌa.naˈment/ /kɾis.tiˌa.nəˈmen/ /kɾis.tiˌa.nəˈment/ (adv)
chrétiennement

cristianitzar /kɾis.ti.a.niˈd͡za/ /kɾis.ti.a.niˈza/ /kɾis.ti.a.niˈzaɾ/ /kɾis.ti.ə.niˈd͡za/ (v)
christianiser

cristià /kɾis.tiˈa/ (adj, masc)
crétien, chrétien
  Relatiu al cristianisme.

cristià /kɾis.tiˈa/ (n, masc)
crétien, chrétien
  Persona seguidora de Jesucrist i de la religió del cristianisme.

crisàlide /kɾiˈza.ɫi.ðe/ (n, fem)
chrysalide

crit /ˈkɾit/ (n, masc)
cri

criteris d'avaluació (n, masc)
critères d'évaluation

crivellar /kɾi.veˈʎaɾ/ /kɾi.vəˈʎa/ /kɾi.βeˈʎa/ /kɾi.βəˈʎa/ (v)
cribler

croada /kɾoˈa.ða/ /kɾoˈa.ðə/ /kɾuˈa.ðə/ (n, fem)
croisade

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ (adj, masc)
Croate, croate
  Es diu d'alguna cosa que es originari o que es troba relacionat amb Croàcia.

croat /kɾoˈat/ /kɾuˈat/ (n, masc)
croisé
  Guerrer de les croades, cavaller cristià que volia treure territoris als musulmans en nom de la religió.
croate, Croate
  Persona originaria de Croàcia.
croate
  (masculí singular) Llengua eslava parlada a Croàcia i a Bòsnia i Hercegovina.

croissant /kɾu.aˈsan/ /kɾu.əˈsan/ (n, masc)
croissant

croissanteria /kɾu.a.san.teˈɾi.a/ /kɾu.ə.sən.təˈɾi.ə/ (n, fem)
croissanterie

crom (n, masc)
chrome

cromar /kɾoˈma/ /kɾoˈmaɾ/ /kɾuˈma/ (v)
chromer

cromatina /kɾo.maˈti.na/ /kɾo.məˈti.nə/ /kɾu.məˈti.nə/ (n, fem)
chromatine

cromorn (n, masc)
cromorne

cromosoma /kɾo.moˈzo.ma/ /kɾo.moˈzo.mə/ /kɾu.muˈzo.mə/ (n, masc)
chromosome

cromàtic /kɾoˈma.tik/ /kɾuˈma.tik/ (adj, masc)
chromatique

cromàticament /kɾoˌma.ti.kaˈmen/ /kɾoˌma.ti.kaˈment/ /kɾoˌma.ti.kəˈment/ /kɾuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
chromatiquement

cronografia /kɾo.no.ɣɾaˈfi.a/ /kɾu.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
chronographie

cronologia /kɾo.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /kɾu.nu.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
chronologie

cronològicament /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /kɾo.noˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /kɾu.nuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
chronologiquement

cronometrar /kɾo.no.meˈtɾa/ /kɾo.no.meˈtɾaɾ/ /kɾu.nu.məˈtɾa/ (v)
chronométrer

cronòmetre /kɾoˈnɔ.me.tɾe/ /kɾoˈnɔ.mə.tɾə/ /kɾuˈnɔ.mə.tɾə/ (n, masc)
chronomètre

croqueta /kɾoˈke.ta/ /kɾoˈkə.tə/ /kɾuˈkɛ.tə/ (n, fem)
croquette

croquis /ˈkɾɔ.kis/ (n, masc)
croquis

crossa /ˈkɾɔ.sa/ /ˈkɾɔ.sɔ/ /ˈkɾɔ.sə/ (n, fem)
béquille
  Bastó amb un travesser a sobre que serveix per recolzar-se a aquells que no poden caminar bé.
fourche
  Barra de fusta amb dos ganxos en un extrem que serveix per a sostenir tabernacles.
crosse
  Bastó en figura de gaiat que usaven els bisbes com a insígnia de la seva dignitat.

cru /ˈkɾu/ (adj, masc)
cru
  No cuit, o no prou cuit.
brut
  Sense la preparació que li cal a una substància.
rigoureux
  Dit del temps rigorós.

cruament /ˌkɾu.aˈmen/ /ˌkɾu.aˈment/ /ˌkɾu.əˈmen/ /ˌkɾu.əˈment/ (adv)
crument

crucifix /kɾu.siˈfiks/ (n, masc)
crucifix

cruel /kɾuˈɛɫ/ (adj)
cruel

cruelment /kɾuˌɛɫˈmen/ /kɾuˌɛɫˈment/ (adv)
cruellement

cruiximent /kɾu.ʃiˈmen/ /kɾu.ʃiˈment/ /kɾuj.ʃiˈmen/ /kɾuj.ʃiˈment/ (n, masc)
courbature
  Dolor muscular en forma de punxades després d’un exercici físic desacostumat.

cruixir /kɾujˈʃi/ /kɾujˈʃiɾ/ /kɾuˈʃi/ (v)
craquer

crup /ˈkɾup/ (n, masc)
croup

cruspir /kɾusˈpi/ /kɾusˈpiɾ/ (v)
avaler
  (Col·loquial) Menjar amb afany.

crustaci /kɾusˈta.si/ (adj, masc)
crustacé
  Amb una crosta.

crustaci /kɾusˈta.si/ (n, masc)
crustacé
  Artròpode amb una closca calcària i amb unes de les potes disposades per a la prensió.

cruïlla /kɾuˈi.ʎa/ /kɾuˈi.ʎə/ (n, fem)
carrefour
  Encreuament de carrers o de carreteres.
passage piéton
  Lloc del carrer indicat amb franges de pintura blanca com a pas específic per vianants.

cràter /ˈkɾa.teɾ/ /ˈkɾa.tər/ (n, masc)
cratère

crèdit /ˈkɾɛ.ðit/ (n, masc)
crédit
  Confiança que inspira la veracitat d'algú.
  Unitat didàctica que concreta un aprenentatge, que és impartida en un nombre d'hores determinat i que serveix per a valorar un curs o una assignatura.

crèdit ECTS (n, masc)
crédit ECTS

crèdit comú (n, masc)
module commun

crèdit d'estudi (n, masc)
crédit étudiant

crèdit de reforç (n, masc)
module de soutien

crèdit de síntesi (n, masc)
module de synthèse

crèdit de treballs integrats (n, masc)
module interdisciplinaire

crèdit variable (n, masc)
module optatif

crètic /ˈkɾɛ.tik/ (n, masc)
amphimacre

créixer /ˈkɾe.ʃe/ /ˈkɾe.ʃə/ /ˈkɾej.ʃe/ /ˈkɾej.ʃeɾ/ (v)
croître, grandir

crític /ˈkɾi.tik/ (adj, masc)
critique

crítica /ˈkɾi.ti.ka/ /ˈkɾi.ti.kə/ (n, fem)
critique

crònic /ˈkrɔ.nik/ (adj, masc)
chronique

crònica /ˈkɾɔ.ni.ka/ (n, fem)
chronique

crònicament /ˌkɾɔ.ni.kaˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kaˈment/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈmen/ /ˌkɾɔ.ni.kəˈment/ (adv)
chroniquement

cròtals /ˈkɾɔ.taɫs/ /ˈkɾɔ.təɫs/ (n, masc)
crotale

cu /ˈku/ (n, fem)
ku

cua /ˈku.a/ (n, fem)
queue
  Apèndix posterior d'alguns animals.
  Renglera ordenada per esperar el torn.
queue-de-cheval
  Recollit del cabell humà amb una goma.

cub (n, masc)
cube

cubicle /kuˈbi.kɫe/ /kuˈβi.kɫə/ (n, masc)
cubiculum

cuboïdal /ku.bo.iˈðaɫ/ /ku.bu.iˈðaɫ/ /ku.βu.iˈðaɫ/ (adj)
cuboïde

cuc (n, masc)
ver

cuc de seda (n, masc)
ver à soie

cuculla /kuˈku.jə/ /kuˈku.ʎa/ /kuˈku.ʎə/ (n, fem)
flèche
  Torre acabada en forma de pinacle.
pic
  Cim agut d'una muntanya.

cucut /kuˈkut/ (n, masc)
coucou

cuereta /ku.eˈɾe.ta/ /ku.əˈɾə.tə/ /ku.əˈɾɛ.tə/ (n, fem)
hochequeue

cuidar /kujˈða/ /kujˈðaɾ/ /kwiˈða/ (v)
soigner
  Tenir cura d'algú o d'un animal.

cuina /ˈkuj.na/ /ˈkwi.na/ (n, fem)
cuisine
  Divisió d'un edifici, i en especial d'un habitatge, destinada a preparar els aliments.

cuinar /kujˈna/ /kujˈnaɾ/ /kwiˈna/ (v)
cuisiner

cuinat /kujˈnat/ /kwiˈnat/ (n, masc)
ragoût

cuiner /kujˈne/ /kujˈneɾ/ /kwiˈneɾ/ (n, masc)
cuisiner

cuir /ˈkujr/ (n, masc)
cuir

cuirassa /kujˈɾa.sa/ /kujˈɾa.sə/ /kwiˈɾa.sa/ (n, fem)
cuirasse
  Peça de l'armadura que cobreix bona part del tronc i que està feta d'un material sòlid (inicialment de cuir i posteriorment de metall) per tal d'evitar desperfectes per l'atac de l'enemic.
épaulière
  (futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se les espatlles i el pit.

cuirassar /kuj.ɾaˈsa/ /kuj.ɾaˈsaɾ/ /kuj.ɾəˈsa/ /kwi.ɾaˈsa/ (v)
cuirasser
  (nàutica) Blindar amb una cuirassa.
  (electrotècnia) Blindar un equip elèctric.

cuitadament /kujˌta.ðaˈmen/ /kujˌta.ðaˈment/ /kujˌta.ðəˈmen/ /kujˌta.ðəˈment/ /kwiˌta.ðaˈmen/ (adv)
pressément

cuitosament /kujˌto.zaˈmen/ /kujˌto.zaˈment/ /kujˌto.zəˈmen/ /kujˌto.zəˈment/ /kwiˌto.zaˈmen/ (adv)
pressément

cuixa /ˈku.ʃa/ /ˈkuj.ʃa/ (n, fem)
cuisse

cuixera /kujˈʃe.ɾa/ /kuˈʃe.ɾa/ /kuˈʃe.ɾə/ (n, fem)
protection de cuisse

cuixot /kujˈʃɔt/ /kuˈʃɔt/ (n, masc)
jambe
  Tros dels pantalons en el qual s'hi fica una cama.
cuissart
  Peça de l'armadura que tapa i defensa la cuixa.
cuissot
  Cuixa gran, especialment de porc salada.

cul (n, masc)
cul

culler /kuˈʎe/ /kuˈʎeɾ/ (n, masc)
louche

cullera /kuˈje.ɾə/ /kuˈʎe.ɾa/ /kuˈʎe.ɾə/ (n, fem)
cuillère, cuiller

cullerada /ku.jəˈɾa.ðə/ /ku.ʎeˈɾa.ða/ /ku.ʎəˈɾa.ðə/ (n, fem)
cuillerée

culleradeta /ku.jə.ɾəˈðɛ.tə/ /ku.ʎe.ɾaˈðe.ta/ /ku.ʎə.ɾəˈðə.tə/ /ku.ʎə.ɾəˈðɛ.tə/ (n, fem)
cuillère à café

cullereta /ku.jəˈɾɛ.tə/ /ku.ʎeˈɾe.ta/ /ku.ʎəˈɾə.tə/ (n, fem)
petite cuillère
  (especialment) Cullera petita per a servir-se o prendre petites quantitats, habitualment cafè, gelats, dolços.

culminació /kuɫ.mi.na.siˈo/ /kuɫ.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
culmination

culminar /kuɫ.miˈna/ /kuɫ.miˈnaɾ/ (v)
culminer

culpa /ˈkuɫ.pa/ /ˈkuɫ.pə/ (n, masc)
coulpe

culpabilitat /kuɫ.pa.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
culpabilité

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ (adj)
coupable
  Emprat per a qualificar fets, objectes o persones relacionats amb una culpa.

culpable /kuɫˈpa.bɫe/ /kuɫˈpa.βɫe/ /kuɫˈpa.βɫə/ /kuɫˈpab.bɫe/ /kuɫˈpab.bɫə/ (n, neut)
coupable
  Persona que té la responsabilitat d'un dany físic o moral, o bé qui ha comès un fet delictiu.

culpar /kuɫˈpa/ /kuɫˈpaɾ/ (v)
blâmer

cultament /ˌkuɫ.taˈmen/ /ˌkuɫ.taˈment/ /ˌkuɫ.təˈmen/ /ˌkuɫ.təˈment/ (adv)
culturellement

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ (adj, masc)
cultivé
  Persona dotada de cultura.

culte /ˈkuɫ.te/ /ˈkuɫ.tə/ (n, masc)
culte
  Expressió de la fe i adoració cap a un déu.

cultisme /kuɫˈtiz.me/ /kuɫˈtiz.mə/ (n, masc)
mot savant
  Manlleu tardà a una llengua clàssica amb una adaptació parcial sense l’evolució fonètica pròpia dels mots hereditaris.

cultiu /kuɫˈtiw/ (n, masc)
culture

cultivar /kuɫ.tiˈva/ /kuɫ.tiˈvaɾ/ /kuɫ.tiˈβa/ /kuɫ.tiˈβaɾ/ (v)
cultiver

cultura /kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
culture

cultura de masses (n, fem)
culture de masse

cultura informàtica (n, fem)
culture informatique

cultura popular (n, fem)
culture populaire

cultural /kuɫ.tuˈɾaɫ/ (adj)
culturel

culturalment /kuɫ.tuˌɾaɫˈmen/ /kuɫ.tuˌɾaɫˈment/ (adv)
culturalment

cumquat /kumˈkwat/ (n, masc)
kumquat

cumulativament /ku.mu.ɫaˌti.vaˈment/ /ku.mu.ɫaˌti.βaˈmen/ /ku.mu.ɫəˌti.vəˈmen/ /ku.mu.ɫəˌti.vəˈment/ /ku.mu.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
cumulativement

cuneta /kuˈne.ta/ /kuˈnə.tə/ /kuˈnɛ.tə/ (n, fem)
caniveau

cuny /ˈkuɲ/ (n, masc)
coin
  Ossos del peu.

cunyada /kuˈɲa.ða/ (n, fem)
belle-sœur

cunyat (n, masc)
beau-frère

cup (n, masc)
pressoir
  Recipient on es trepitja el raïm per a convertir-lo en vi.

cupatge /kuˈpa.d͡ʒe/ /kuˈpa.d͡ʒə/ (n, masc)
coupage

cura /ˈku.ɾa/ /ˈku.ɾə/ (n, fem)
soins
  Manera de fer les coses posat molta atenció i esmerçant-se pel resultat final.

curandero /ku.ɾanˈde.ɾo/ /ku.ɾənˈde.ɾo/ /ku.ɾənˈde.ɾu/ (n, masc)
guérisseur

curar /kuˈɾa/ /kuˈɾaɾ/ (v)
soigner
  Tenir cura de quelcom.
  Tenir cura, fer cas.
  Aplicar cures mèdiques.

curi (n, masc)
curium

curialment /ku.ɾiˌaɫˈmen/ /ku.ɾiˌaɫˈment/ (adv)
courtoisement

curiosament /ku.ɾiˌo.zaˈmen/ /ku.ɾiˌo.zaˈment/ /ku.ɾiˌo.zəˈmen/ /ku.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
curieusement

curiositat /ku.ɾi.o.ziˈtat/ /ku.ɾi.u.ziˈtat/ (n, fem)
curiosité

curiós /ku.ɾiˈos/ (adj, masc)
curieux
  Que desitja saber coses.
  Interessant per la seva singularitat.

curosament /kuˌɾo.zaˈmen/ /kuˌɾo.zaˈment/ /kuˌɾo.zəˈmen/ /kuˌɾo.zəˈment/ (adv)
soigneusement

currículum (n, masc)
curriculum
  Document que resumeix les dades personals i els mèrits acadèmics i professionals d'un candidat a un lloc de treball.
  Definició de les línies generals d'un procés educatiu considerant els destinataris, els objectius, els continguts culturals, les competències que s'han de desenvolupar, l'organització de les activitats educatives, els mètodes d'aprenentatge i els criteris d'avaluació.

currículum explícit (n, masc)
curriculum explicite

currículum nuclear (n, masc)
programme commun

currículum nul (n, masc)
curriculum nul

currículum obert (n, masc)
curriculum ouvert

currículum ocult (n, masc)
curriculum caché

currículum prescrit (n, masc)
curriculum formel

currículum tancat (n, masc)
curriculum fermé

curs /ˈkurs/ (n, masc)
cours

curs compacte (n, masc)
cours compact

curs en línia (n, masc)
cours en ligne

curs escolar (n, masc)
année scolaire

curs intensiu (n, masc)
cours accéléré

curs semipresencial (n, masc)
cours semi-présentiel

cursa /ˈkuɾ.sa/ (n, fem)
course

curset /kurˈsɛt/ /kuɾˈset/ /kuɾˈsət/ (n, masc)
cours de brève durée

curt (adj, masc)
court
  De poca llargada o longitud.
  escàs
bête
  (ofensiu) Ximple, de poca intel·ligència.

curtament /ˌkur.taˈmen/ /ˌkur.təˈmen/ /ˌkuɾ.taˈmen/ /ˌkuɾ.taˈment/ /ˌkuɾ.təˈment/ (adv)
courtement

curtcircuit /kurt.sirˈkujt/ (n, masc)
court-circuit

curull /kuˈɾuʎ/ (n, masc)
flèche

curullar /ku.ɾuˈʎa/ /ku.ɾuˈʎaɾ/ (v)
remplir

curós /kuˈɾos/ (adj, masc)
soigneux

custòdia /kusˈtɔ.ði.a/ /kusˈtɔ.ði.ə/ (n, fem)
custodie
  Acció i efecte de custodiar.
  Peça de metall preciós en què s’exposa l'hòstia després de consagrada.

cutani /kuˈta.ni/ (adj, masc)
cutané

cuíca /kuˈi.ka/ /kuˈi.kə/ (n, fem)
cuica

càbala /ˈka.ba.ɫa/ (n, fem)
cabale
  (religió) Interpretació mística de la Bíblia pròpia de la tradició jueva.
calculs
  (en plural) Conjectures amb propòsits endevinatoris.

càlcul /ˈkaɫ.kuɫ/ (n, masc)
calcul

càlid (adj, masc)
chaud

càmera /ˈka.me.ɾa/ (n, fem)
caméra, appareil photo
  Aparell d'impressió, d'enregistrament, de reproducció i de transmissió d'imatges.
caméra
  (videojocs) Perspectiva visual que adopta el jugador davant de l'acció d'un videojoc, especialment si es representa en 3D.

càmera de vídeo (n, fem)
caméra vidéo

càmera web (n, fem)
webcaméra

càmping /ˈkam.piŋ/ /ˈkam.piŋk/ (n, masc)
camping

càncer /ˈkan.seɾ/ (n, masc)
cancer
  (medicina) Creixement incontrolat dels teixits de caràcter maligne expansiu o invasiu.
chacre
  (botànica) Lesió necròtica generalment profunda que es desenvolupa en tiges, branques o branquillons i està orientada longitudinalment.

càndid /ˈkan.ðit/ (adj, masc)
candide

càndidament /ˌkan.di.ðaˈmen/ /ˌkan.di.ðaˈment/ /ˌkan.di.ðəˈmen/ /ˌkan.di.ðəˈment/ (adv)
candidement

cànem /ˈka.nem/ (n, masc)
chanvre

cànnabis /ˈkan.na.bis/ /ˈkan.nə.βis/ (n, masc)
cannabis

cànon /ˈka.non/ /ˈka.nun/ (n, masc)
canon

càntabre /ˈkan.tə.βɾə/ (adj, masc)
cantabre
  Originari, pertanyent o relatiu a Cantàbria.

càntabre /ˈkan.tə.βɾə/ (n, masc)
Cantabre
  Natural de Cantàbria.

càntera /ˈkan.te.ɾa/ /ˈkan.tə.ɾə/ (n, fem)
breme de mar

càntir /ˈkan.ti/ /ˈkan.tiɾ/ (n, masc)
cruche

càpsula articular (n, fem)
capsule articulaire

càrcabes /ˈkar.kə.βəs/ /ˈkaɾ.ka.βes/ (n, fem)
qarqabou

càrdies /ˈkar.di.əs/ /ˈkaɾ.ði.es/ (n, masc)
cardia

càrdigan /ˈkar.di.ɣən/ /ˈkaɾ.ði.ɣan/ (n, masc)
cardigan

càrrec /ˈka.rek/ /ˈka.rək/ (n, masc)
charge
  Tasca, la responsabilitat de la qual s'atribueix a una persona per obligació o a canvi d'un sou.
chargement
  En la construcció, pes que recau sobre un element.

càrrec acadèmic (n, masc)
poste académique

càrrega /ˈka.re.ɣa/ /ˈka.rə.ɣə/ (n, fem)
charge
  Conjunt de materials o objectes disposats per ser transportades sobre una persona, animal, vehicle o qualsevol màquina destinada traslladar.
  Obligació, responsabilitat, molèstia.
  (esports de pilota) Acció d'escometre un adversari recolzant-hi el propi cos o un instrument de joc amb l'objectiu de desequilibrar-lo o prendre-li la pilota, la bola o el disc.

càrrega amb l'estic (n, fem)
charge avec la crosse

càrrega contra la tanca (n, fem)
charge contre la bande

càrrega de cos (n, fem)
body-check

càrrega de maluc (n, fem)
mise en échec avec la hanche

càrrega il·legal (n, fem)
charge illégale

càrrega incorrecta (n, fem)
assaut

càrrega legal (n, fem)
charge légale

càrtel /ˈkaɾ.teɫ/ (n, masc)
cartel

càrter /ˈkar.tər/ /ˈkaɾ.teɾ/ (n, masc)
carter

càstig /ˈkas.tik/ (n, masc)
punition
  Pena física o psicològica imposada a una persona per corregir-la o per al manteniment de la disciplina.

càstig per demora (n, masc)
sanction pour perte de temps

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ (adj, masc)
cathare
  Relatiu al catarisme o als seus seguidors.

càtar /ˈka.taɾ/ /ˈka.tər/ (n, masc)
cathare
  Seguidor del catarisme.

càtedra /ˈka.te.ðɾa/ (n, fem)
chaire

càtode /ˈka.to.ðe/ /ˈka.tu.ðə/ (n, masc)
cathoec

càvea /ˈka.ve.a/ /ˈka.ve.ə/ /ˈka.βe.a/ /ˈka.βe.ə/ (n, fem)
cavea

càvec /ˈka.vek/ /ˈka.vək/ /ˈka.βek/ /ˈka.βək/ (n, masc)
houe
  Eina per a cavar amb una fulla estreta, més eixamplada en l’ull.

cèdula /ˈsɛ.ðu.la/ /ˈsɛ.ðu.lə/ (n, fem)
cédule

cèlebre /ˈse.ɫe.bɾe/ (adj)
célèbre

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ (adj, masc)
celtique
  Relatiu a la llengua dels celtes.

cèltic /ˈsɛɫ.tik/ (n, masc)
celtique
  Família de llengües heretades dels celtes.

cèl·lula /ˈsɛ.ɫu.ɫə/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫa/ /ˈsɛɫ.ɫu.ɫə/ (n, fem)
cellule

cèntim /ˈsɛn.tim/ (n, masc)
centime

cèntric /ˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
centrique

cèrcol /ˈseɾ.koɫ/ /ˈsɛr.kuɫ/ /ˈsɛɾ.koɫ/ (n, masc)
anneau
  (basquetbol) Peça circular d'una cistella d'acer massís, d'un diàmetre màxim de 45 cm, pintada de color carabassa, col·locada a 3,05 m d'altura i fixada al tauler de manera que el punt interior més pròxim quedi a 15 cm.
  (pilota basca) Estructura ovalada de fusta d'un xare on se subjecta la xarxa.
cadre
  (pilota basca) Cadascun dels llistons corbats de fusta de castanyer d'una cesta que en constitueixen la carcassa.

cèrvia /ˈsɛr.bi.ə/ /ˈsɛr.βi.a/ /ˈsɛɾ.vi.a/ /ˈsɛɾ.vi.ə/ (n, fem)
sériole

cèsar /ˈsɛ.zaɾ/ /ˈsɛ.zər/ (n, masc)
césar

cérvol /ˈser.vuɫ/ /ˈser.βoɫ/ /ˈseɾ.voɫ/ /ˈseɾ.βoɫ/ (n, masc)
cerf, chevreuil

cíborg (n, masc)
cyborg

cíclic /ˈsi.kɫik/ (adj, masc)
cyclique

címbals /ˈsim.baɫs/ /ˈsim.bəɫs/ (n, masc)
cymbales

cíngol /ˈsiŋ.ɡoɫ/ /ˈsiŋ.ɡuɫ/ (n, masc)
sangle

cínicament /ˌsi.ni.kaˈmen/ /ˌsi.ni.kaˈment/ /ˌsi.ni.kəˈmen/ /ˌsi.ni.kəˈment/ (adv)
cyniquement

círvia rivoliana (n, fem)
sériole limon

cítara /ˈsi.ta.ɾa/ /ˈsi.tə.ɾə/ (n, fem)
cithare

cítara d'acords (n, fem)
autoharpe

cítola /ˈsi.to.la/ /ˈsi.tu.ɫə/ (n, fem)
citole

còclea /ˈkɔ.kɫe.a/ /ˈkɔ.kɫe.ə/ (n, fem)
cochlée
  Cavitat interna de l’orella, que té forma d’espiral.

còctel /ˈkɔk.teɫ/ /ˈkɔk.təɫ/ (n, masc)
cocktail

còctel Molotov /ˌkɔk.teɫ /ˌkɔk.təɫ (n, masc)
cocktail Molotov

còdex /ˈkɔ.ðeks/ /ˈkɔ.ðəks/ (n, masc)
codex

còdol /ˈko.ðuɫ/ /ˈkɔ.ðoɫ/ /ˈkɔ.ðuɫ/ (n, masc)
galet

còfia /ˈkɔ.fi.a/ /ˈkɔ.fi.ə/ (n, fem)
coiffe

còlera /ˈkɔ.ɫe.ɾa/ (n, fem)
colère
  Ira com a reacció a una injúria, un dany.

còlera /ˈkɔ.ɫe.ɾa/ (n, masc)
choléra
  Malaltia produïda per un bacteri ingerit amb aigua contaminada que es manifesta amb febre i descomposició.

còlic (adj, masc)
colique
  Relatiu al còlon

còlic (n, masc)
colique
  Dolor agut a l’abdomen.

còlon /ˈkɔ.ɫon/ /ˈkɔ.ɫun/ (n, masc)
côlon

còlquic /ˈkɔɫ.kik/ (n, masc)
colchique

còmic (n, masc)
bande déssinée, bande dessinée
  Història explicada mitjançant una successió de vinyetes que contenen il·lustracions i text alhora.

còmicament /ˌkɔ.mi.kaˈmen/ /ˌkɔ.mi.kaˈment/ /ˌkɔ.mi.kəˈmen/ /ˌkɔ.mi.kəˈment/ (adv)
comiquement

còmodament /ˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /ˌkɔ.mo.ðaˈment/ /ˌkɔ.mo.ðəˈment/ /ˌkɔ.mu.ðəˈmen/ (adv)
commodément

còmode /ˈkɔ.mo.ðe/ /ˈkɔ.mo.ðə/ /ˈkɔ.mu.ðə/ (adj, masc)
confortable
  Sensació agradable que dóna la justa mesura, la manca de patiment.
commode
  Maniobra que resulta fàcil, senzilla, sense entrebancs.

còncau /ˈkɔŋ.kaw/ /ˈkɔŋ.kəw/ (adj, masc)
concave

còndil /ˈkɔn.diɫ/ (n, masc)
condyle

còndor /ˈkɔn.doɾ/ /ˈkɔn.dur/ (n, masc)
condor

còngruament /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /ˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ (adv)
congrûment

cònicament /ˌkɔ.ni.kaˈmen/ /ˌkɔ.ni.kaˈment/ /ˌkɔ.ni.kəˈmen/ /ˌkɔ.ni.kəˈment/ (adv)
coniquement

cònjuge /ˈkɔɲ.d͡ʒu.d͡ʒe/ /ˈkɔɲ.d͡ʒu.ʒe/ /ˈkɔɲ.ʒu.ʒə/ (n, neut)
conjoint

cònsol /ˈkɔn.soɫ/ /ˈkɔn.suɫ/ (n, neut)
consul

còpia /ˈkɔ.pi.a/ (n, fem)
copie
  Acció o efecte de copiar.

còpula /ˈkɔ.pu.ɫa/ /ˈkɔ.pu.ɫə/ (n, fem)
copulation

còrnia /ˈkɔr.ni.a/ /ˈkɔr.ni.ə/ (n, fem)
cornée

còrnic /ˈkɔr.nik/ (n, masc)
cornique

córdoba /ˈkor.du.βə/ /ˈkor.ðu.bə/ /ˈkoɾ.ðo.ba/ /ˈkoɾ.ðo.bə/ (n, masc)
cordoba

córner /ˈkor.nər/ /ˈkoɾ.neɾ/ (n, masc)
corner

córrer /ˈko.re/ /ˈko.reɾ/ (v)
courir
  Caminar amb velocitat.
  Es diu dels fluids i líquids, com l'aire, l'aigua, la sang, etc. quan es mouen progressivament d'una part a una altra.
  Partir amb promptitud a posar en execució alguna cosa.
  Estar admesa o rebuda alguna cosa.
couler
  Passar, seguir, tenir curs les coses, com per exemple, córrer el temps, el son, etc.
suivre
  Passar algun negoci per on li correspon.
recourir
  Recórrer, acudir al valiment o ajuda d'algú.
  acórrer
circuler
  Dir-se, donar-se per notícia alguna cosa.
poursuivre
  Perseguir, empaitar.

córrer canyes (v)
carrousel

córrer una base (v)
courir une base

cúbic /ˈku.βik/ (adj, masc)
cubique
  Que té la forma d'un cub.

cúbit /ˈku.βit/ (n, masc)
ulna

cúmul /ˈku.muɫ/ (n, masc)
cumulus

cúpula /ˈku.pu.ɫa/ /ˈku.pu.ɫə/ (n, fem)
dôme

cúria /ˈku.ɾi.a/ /ˈku.ɾi.ə/ (n, fem)
curie
  Organisme per als d’afers eclesiàstics.

cúter /ˈku.teɾ/ /ˈku.tər/ (n, masc)
cotre
  Balandra aparellada amb veles de triangle a proa i a popa cangrea i sovint també amb escandalosa.

d'acord (Interjection)
d'accord
  Expressió de conformitat, de consentiment.

d'acord (adv)
d'accord
  D’una manera conforme en allò que es pensa, se sent o es fa.

d'amagat (adv)
en cachette

d'antuvi /danˈtu.vi/ /danˈtu.βi/ /dənˈtu.vi/ /dənˈtu.βi/ (adv)
avant toutes choses

d'avui en vuit (adv)
[[aujourd'hui]] en huit

d'avui endavant (adv)
dorénavant

d'entreguerres /ˌden.tɾeˈɣɛ.res/ /ˌden.tɾəˈɣɛ.rəs/ (adj)
entre-deux-guerres

d'esquerra (adj)
de la gauche

d'esquitllada /des.kiʎˈʎa.ða/ /des.kiˈʎa.ða/ /dəs.kiʎˈʎa.ðə/ /dəs.kiˈʎa.ðə/ (adv)
à la dérobée
  dissimuladament, esquitllant-se
en passant
  incidentalment, de passada

d'incògnit (adv)
incognito

dació /da.siˈo/ /də.siˈo/ (n, fem)
dation

dacriorinostomia /da.kɾi.o.ri.nos.toˈmi.a/ /də.kɾi.o.ri.nos.toˈmi.ə/ /də.kɾi.u.ri.nus.tuˈmi.ə/ (n, fem)
dacryocystorhinostomie

dactilologia (n, fem)
dactylangage

dada /ˈda.ða/ /ˈda.ðə/ (n, fem)
donnée

daguestànic /da.ɣesˈta.nik/ (adj, masc)
daguestanais
  Relatiu al Daguestan, república russa.

dalai-lama /daˌɫajˈɫa.ma/ /dəˌɫajˈɫa.mə/ (n, masc)
dalaï-lama

dalla /ˈda.ʎa/ /ˈda.ʎə/ (n, fem)
faux
  (agricultura) Espècie de falç que té la fulla molt ampla i que posant-li per mànec un bastó molt llarg serveix també per a segar.

dallador (n, masc)
faucheur

dallaire (n, neut)
faucheur

dallar /daˈʎa/ /daˈʎaɾ/ /dəˈʎa/ (v)
faucher

dalmàtica /daɫˈma.ti.ka/ /dəɫˈma.ti.kə/ (n, fem)
dalmatique

daltabaix /daɫ.taˈβajʃ/ /dəɫ.təˈβaʃ/ (adv)
de haut en bas
  Que va des d'un lloc alçat fins la base d'aquest lloc.

daltonisme /daɫ.toˈniz.me/ /dəɫ.toˈniz.mə/ /dəɫ.tuˈniz.mə/ (n, masc)
daltonisme

dama /ˈda.ma/ /ˈda.mə/ (n, fem)
dame

dames /ˈda.mes/ /ˈda.məs/ (n, fem)
dames

damisel·la /da.miˈzɛ.ɫa/ /da.miˈzɛ.ɫɛ/ /da.miˈzɛɫ.ɫa/ /də.miˈzɛ.ɫə/ /də.miˈzɛɫ.ɫə/ (n, fem)
demoiselle

damnablement /damˌna.bɫeˈment/ /damˌna.βɫeˈmen/ /damˌnab.bɫeˈmen/ /dəmˌna.βɫəˈmen/ /dəmˌnab.bɫəˈmen/ /dəmˌnab.bɫəˈment/ (adv)
damnablement

damnar /damˈna/ /damˈnaɾ/ /dəmˈna/ (v)
damner

damnificar /dam.ni.fiˈka/ /dam.ni.fiˈkaɾ/ /dəm.ni.fiˈka/ (v)
léser

damunt /daˈmun/ /daˈmunt/ /dəˈmun/ /dəˈmunt/ (adv)
dessus
  Situat més amunt, en un lloc més alt respecte un altre verticalment més baix.

damàs (n, masc)
damas

dansa /ˈdan.sa/ /ˈdan.sə/ (n, fem)
danse

dany /ˈdaɲ/ (n, masc)
dommage

danyar /daˈɲa/ /daˈɲaɾ/ /dəˈɲa/ (v)
endommager

danyosament /daˌɲo.zaˈmen/ /daˌɲo.zaˈment/ /dəˌɲo.zəˈmen/ /dəˌɲo.zəˈment/ (adv)
nuisiblement

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ (adj, masc)
danois
  Relatiu o pertanyent a Dinamarca.

danès /dəˈnəs/ /dəˈnɛs/ (n, masc)
danois, Danois
  Natural de Dinamarca.
danois
  (masculí singular) Llengua escandinava parlada a la Dinamarca.

darbukka (n, fem)
darbukka

dard /ˈdart/ (n, masc)
dard
  Projectil de punxa afilada que es llença amb la mà o amb una sarbatana.

darmstadti /dərmsˈtat.ti/ (n, masc)
darmstadtium

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ (adj)
dernier
  Situat darrere tots els altres en una sèrie.

darrer /daˈre/ /daˈreɾ/ /dəˈre/ (n, masc)
arrière
  (rugbi) Jugador més endarrerit, el número 15, situat a prop de la pròpia línia d'assaig, que s'encarrega de defensar i també d'afegir-se a l'atac en cas d'una acció ofensiva del conjunt del seu equip.

darrere /daˈre.ɾe/ /dəˈre.ɾə/ (adv)
derrière

dasia /daˈzi.a/ /dəˈzi.ə/ (n, fem)
crête

data /ˈda.ta/ (n, fem)
date

datar /daˈta/ /daˈtaɾ/ /dəˈta/ (v)
dater

datiu /ðaˈtiw/ /ðəˈtiw/ (adj, masc)
datif

dau (n, masc)
dé
  Objecte en forma de políedre, normalment cúbic, amb una xifra a cada cara que serveix per determinar la sort en caure aleatòriament mostrant una de les cares.

daurat /dawˈɾat/ /dəwˈɾat/ (adj, masc)
doré
  Del color de l’or.

davall /daˈvaʎ/ /daˈβaʎ/ /dəˈvaʎ/ /dəˈβaʎ/ (adv)
dessous
  Situat més avall, en un lloc més baix respecte un altre verticalment més alt.

davall /daˈvaʎ/ /daˈβaʎ/ /dəˈvaʎ/ /dəˈβaʎ/ (preposition)
sous
  Relació de posició més baixa respecte un altre verticalment més alta.

davallar /da.vaˈʎaɾ/ /da.βaˈʎa/ /də.vəˈʎa/ /də.βəˈʎa/ (v)
descendre

davant /daˈvant/ /daˈβan/ /daˈβant/ /dəˈvant/ /dəˈβan/ (adv)
devant
  En una situació o posició davantera.

davant de bola (n, masc)
devant de boule

davantal /da.vanˈtaɫ/ /da.βanˈtaɫ/ /də.vənˈtaɫ/ /də.βənˈtaɫ/ (n, masc)
tablier

davanter /da.vanˈteɾ/ /da.βanˈte/ /da.βanˈteɾ/ /də.vənˈte/ /də.βənˈte/ (n, masc)
avant
  (esports de pilota) Cadascun dels jugadors que formen la línia davantera.
  (voleibol) Cadascun dels tres jugadors que ocupen la zona d'atac.
  (pilota basca) Jugador que ocupa normalment els quadres davanters en un partit per parelles o de trios.

davanter centre (n, masc)
avant centre

de /de/ /ˈde/ (n, fem)
dé
  Nom que es dóna a la lletra d o D.

de /de/ /ˈde/ (preposition)
de
  Preposició per a denotar el cas genitiu (possessió o relació).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (relació).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (composició o matèria).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (part d'una massa o contingut).
  Preposició per a denotar el cas genitiu (nombre d'objectes).
  Preposició per a denotar el cas ablatiu (circumstancial).
  Preposició d'acusatiu que depèn d'una altra preposició.
  Per, per denotar causalitat.
  Preposició per a regir infinitius en el sentit del gerundi llatí.
  Preposició per a determinar el temps.
  Com, usat com a conjunció comparativa.
dès
  Preposició per a denotar el cas genitiu (origen). Sovint adquireix la forma des o des de.
de, d'où
  Preposició per a denotar il·lació o inferència.

de bocaterrosa (adv)
à plat ventre

de cap (adj)
de la tête

de debò (adv)
vraiment

de dreta (adj)
de la droite, du côté droit
  (esports de raqueta, pilota basca) Dit del cop o del servei executat des del costat corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
du côté droit
  (hoquei) Dit del cop executat des del costat corresponent al braç dominant amb la cara habitual de la pala.

de franc (adv)
gratis

de gairell (adv)
de travers

de joguina (adj)
de pacotille

de mica en mica (adv)
miette à miette

de més (adv)
de plus
  En excés.

de per vida (adv)
à vie

de pressa /deˈpɾe.sa/ /dəˈpɾe.sə/ (adv)
vite

de primera (adj)
excellent
  Del nivell més alt.

de primera (adv)
à merveille
  Molt bé.

de res (Interjection)
de rien

de revés (adj)
de revers
  (esports de raqueta, pilota basca) Dit del cop o del servei executat des del costat oposat al braç amb què el jugador sosté la raqueta, la pala o l'eina.
  (hoquei) Dit del cop executat des del costat oposat al braç dominant amb la cara contrària de la pala.

de reüll (adv)
du coin de l'œil, de travers
  Amb els ulls mirant de costat sense girar el cap.
de travers
  Amb recel o antipatia.

de sobines /de.soˈbi.nes/ /də.soˈbi.nəs/ /də.suˈbi.nəs/ /də.suˈβi.nəs/ (adv)
à plat dos

de sobrebot (adj)
à rebond

de sobte (adv)
tout d'un coup

de taló (adj)
de talon

de volea (adj)
à la volée

deambular /de.am.buˈɫa/ /de.am.buˈɫaɾ/ /de.əm.buˈɫa/ (v)
déambuler

debades /deˈba.ðes/ /deˈba.ɾas/ /dəˈba.ðəs/ /dəˈβa.ðəs/ (adv)
en vain

debat /deˈbat/ /dəˈβat/ (n, masc)
débat
  Disputa, altercació sobre alguna cosa.
  Tècnica de dinàmica de grups que té l'objectiu de promoure l'expressió i la comprensió orals en una conversa col·lectiva espontània, de desenvolupar estratègies per a la presentació d'idees o l'argumentació, en la qual els participants tenen opinions divergents sobre un tema, que pot ser preparat, però no ho és el desenvolupament de les intervencions.

debatre /deˈba.tɾe/ /dəˈβa.tɾə/ (v)
débattre
  Disputar amb raons sobre alguna cosa.
battre, disputer
  Combatre.
battre
  Moure i remenar alguna cosa perquè es condensi o mescli, i perquè es liquidi o dissolgui.

debutar /de.βuˈta/ /de.βuˈtaɾ/ /də.βuˈta/ (v)
débuter

decaedre /de.kaˈe.ðɾe/ /də.kəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
décaèdre

decalar /de.kaˈɫa/ /de.kaˈɫaɾ/ /də.kəˈɫa/ (v)
décaler

decantar /de.kanˈta/ /de.kanˈtaɾ/ /də.kənˈta/ (v)
décanter, cème
  Col·locar un recipient que conté líquid en posició perquè pugui vessar.
  Col·locar en posició que trenqui la vertical.
  Tenir una tendència; havent diverses opcions, decidir l'opinió per una d'elles.
  Fer un gir, canviar de direcció.

decapar /de.kaˈpa/ /de.kaˈpaɾ/ /də.kəˈpa/ (v)
décaper

decapatge /de.kaˈpa.d͡ʒe/ /də.kəˈpa.d͡ʒə/ (n, masc)
exfoliation
  Acció de treure la capa superficial de la pell per eliminar-ne les cèl·lules mortes.

decapitar /de.ka.piˈta/ /de.ka.piˈtaɾ/ /də.kə.piˈta/ (v)
décapiter

decaure /deˈkaw.ɾe/ /dəˈkaw.ɾə/ (v)
affaiblir

decenni /deˈsɛn.ni/ /dəˈsɛn.ni/ (n, masc)
décennie

decentment /deˌsemˈmen/ /deˌsemˈment/ /dəˌsemˈmen/ /dəˌsemˈment/ (adv)
décemment

decepció /de.sep.siˈo/ /də.səp.siˈo/ (n, fem)
déception

decididament /de.siˌði.ðaˈmen/ /de.siˌði.ðaˈment/ /də.siˌði.ðəˈmen/ /də.siˌði.ðəˈment/ (adv)
décidément

decidir /de.siˈði/ /de.siˈðiɾ/ (v)
décider
  Portar a una conclusió una disputa, una controvèrsia o una qüestió dubtosa.

decidu (adj, masc)
décidu

decidual /de.si.ðuˈaɫ/ /də.si.ðuˈaɫ/ (adj)
décidual

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ (adj)
décimal
  Relatiu al deu, dit de sistemes dividits en deu parts.

decimal /de.siˈmaɫ/ /də.siˈmaɫ/ (n, masc)
décimale
  Fracció d'un nombre enter.

decisivament /de.siˌzi.vaˈment/ /de.siˌzi.βaˈmen/ /də.siˌzi.vəˈmen/ /də.siˌzi.vəˈment/ /də.siˌzi.βəˈmen/ (adv)
décisivement

decisió /de.si.ziˈo/ /də.si.ziˈo/ (n, fem)
décision

declaració /de.kɫa.ɾa.siˈo/ /də.kɫə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
déclaration

declarant /de.kɫaˈɾan/ /de.kɫaˈɾant/ /də.kɫəˈɾan/ /də.kɫəˈɾant/ (n, neut)
déclarant

declarar /de.kɫaˈɾa/ /de.kɫaˈɾaɾ/ /də.kɫəˈɾa/ (v)
déclarer

declinació /ðe.kɫi.na.siˈo/ /ðə.kɫi.nə.siˈo/ (n, fem)
déclinaison

declinar /de.kɫiˈna/ /de.kɫiˈnaɾ/ /də.kɫiˈna/ (v)
déclin

decor /deˈkoɾ/ /dəˈkor/ (n, masc)
décor

decoració /de.ko.ɾa.siˈo/ /də.ko.ɾə.siˈo/ /də.ku.ɾə.siˈo/ (n, fem)
décoration

decorosament /de.koˌɾo.zaˈmen/ /de.koˌɾo.zaˈment/ /də.koˌɾo.zəˈment/ /də.kuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
bienséamment

decrement /de.kɾeˈmen/ /de.kɾeˈment/ /də.kɾəˈmen/ /də.kɾəˈment/ (n, masc)
décrément

decrescendo /de.kɾeˈʃen.do/ /de.kɾeˈʃɛn.do/ (n, masc)
décrescendo

decret /deˈkɾet/ /dəˈkɾet/ (n, masc)
décret

decretar /de.kɾeˈta/ /de.kɾeˈtaɾ/ /də.kɾəˈta/ (v)
décréter

decréixer /deˈkɾe.ʃe/ /deˈkɾej.ʃe/ /deˈkɾej.ʃeɾ/ /dəˈkɾe.ʃə/ (v)
décroitre

decuplicar /de.ku.pɫiˈka/ /de.ku.pɫiˈkaɾ/ /də.ku.pɫiˈka/ (v)
décupler

decència /deˈsɛn.si.a/ /dəˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
décence

decímetre /deˈsi.me.tɾe/ /dəˈsi.mə.tɾə/ (n, masc)
décimètre
  (metrologia) Unitat del sistema mètric decimal de longitud igual a una desena part d'un metre (símbol, dm)

decòrum /deˈkɔ.ɾum/ /dəˈkɔ.ɾum/ (n, masc)
décorum

dedicar /de.ðiˈka/ /de.ðiˈkaɾ/ /də.ðiˈka/ (v)
dédier
  Destinar al culte religiós o profà.
dédicacer, dédier
  Dirigir una obra a algú com a homenatge.
consacrer, dédier
  Emprar o destinar a un cert ús.

dedicatòria (n, fem)
dédicace

deducció /de.ðuk.siˈo/ /də.ðuk.siˈo/ (n, fem)
déduction

deduir /ðe.ðuˈi/ /ðe.ðuˈiɾ/ /ðə.ðuˈi/ (v)
déduire

deessa /deˈe.sa/ /dəˈə.sə/ /dəˈɛ.sə/ (n, fem)
déesse

defallir /de.faˈʎi/ /de.faˈʎiɾ/ /də.fəˈʎi/ (v)
vaciller
  Perdre la força física o moral.
manquer
  Deixar d'exercir una acció.

defecte /deˈfɛk.te/ /dəˈfek.tə/ /dəˈfɛk.tə/ (n, masc)
défaut

defectuosament /de.fek.tuˌo.zaˈmen/ /de.fek.tuˌo.zaˈment/ /də.fək.tuˌo.zəˈmen/ /də.fək.tuˌo.zəˈment/ (adv)
défectueusement

defenestrar /de.fe.nesˈtɾa/ /de.fe.nesˈtɾaɾ/ /də.fə.nəsˈtɾa/ (v)
défenestrer

defensa /deˈfen.sa/ /dəˈfɛn.sə/ (n, fem)
défense

defensa alta (n, fem)
défense haute

defensa baixa (n, fem)
défense basse

defensa central (n, neut)
arrière central

defensa d'ajustament (n, fem)
défense d'adaptation

defensa de posició (n, fem)
défense de position

defensa de zona (n, fem)
défense de zone

defensa dret (n, masc)
arrière droit

defensa en línia (n, fem)
défense en ligne

defensa en triangle (n, fem)
défense en triangle

defensa esquerre (n, masc)
arrière gauche

defensa exterior (n, neut)
défenseur numéro 1

defensa individual (n, fem)
défense individuelle

defensa lateral (n, neut)
défenseur numéro 2

defensa lliure (n, neut)
balayeur

defensa mixta (n, fem)
défense combinée

defensa pressionant (n, fem)
pressing

defensar /de.fenˈsa/ /de.fenˈsaɾ/ /də.fənˈsa/ (v)
défendre
  Fer quelcom per evitar un atac o minimitzar-ne l'impacte.
  Argumentar a favor d'una idea.
  (esports de pilota) Protegir la porteria, la cistella o els pals propis de l'atac de l'equip adversari.

defensiu /de.fenˈsiw/ /də.fənˈsiw/ (adj, masc)
défensif

defensivament /de.fenˌsi.vaˈment/ /de.fenˌsi.βaˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈmen/ /də.fənˌsi.vəˈment/ /də.fənˌsi.βəˈmen/ (adv)
défensivement

defensor /de.fenˈso/ /de.fenˈsoɾ/ /də.fənˈso/ (adj, masc)
défenseur

defensor central (n, masc)
arrière centre

defensor dret (n, masc)
arrière droit

defensor esquerre (n, masc)
arrière gauche

defensor lateral (n, masc)
demi coin

deferentment /de.feˌɾemˈmen/ /de.feˌɾemˈment/ /də.fəˌɾemˈmen/ /də.fəˌɾemˈment/ (adv)
déférente

deferir /de.feˈɾi/ /de.feˈɾiɾ/ /də.fəˈɾi/ (v)
déférer

deficientment /de.fi.siˌemˈmen/ /de.fi.siˌemˈment/ /də.fi.siˌemˈmen/ /də.fi.siˌemˈment/ (adv)
déficiente

deficiència /de.fi.siˈɛn.si.a/ /də.fi.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
déficience

deficiència sensorial (n, fem)
déficience sensorielle

definició (n, fem)
definição, définition

definir /de.fiˈni/ /de.fiˈniɾ/ /də.fiˈni/ (v)
définir

definit /de.fiˈnit/ /də.fiˈnit/ (adj, masc)
défini

definitiu /de.fi.niˈtiw/ /də.fi.niˈtiw/ (adj, masc)
définitif
  Últim, darrer, que conclou o culmina alguna cosa.

definitivament /de.fi.niˌti.vaˈment/ /de.fi.niˌti.βaˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈmen/ /də.fi.niˌti.vəˈment/ /də.fi.niˌti.βəˈmen/ (adv)
définitivement

deflectir /de.flekˈti/ /de.flekˈtiɾ/ /də.fləkˈti/ (v)
défléchir

defloració /de.fɫo.ɾa.siˈo/ /də.fɫo.ɾə.siˈo/ /də.fɫu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
défloration

defora /deˈfɔ.ɾa/ /dəˈfɔ.ɾə/ (adv)
dehors

deformar /de.forˈma/ /de.foɾˈma/ /de.foɾˈmaɾ/ /də.foɾˈma/ /də.furˈma/ (v)
déformer

deforme /deˈfoɾ.me/ /dəˈfor.mə/ (adj)
difforme

deformement /deˌfor.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈmen/ /deˌfoɾ.meˈment/ /dəˌfor.məˈmen/ /dəˌfoɾ.məˈment/ (adv)
difformement

defraudar /de.fɾawˈða/ /de.fɾawˈðaɾ/ /də.fɾəwˈða/ (v)
frauder

defunció /de.fun.siˈo/ /də.fun.siˈo/ (n, fem)
décès

deglutir /de.ɣɫuˈti/ /de.ɣɫuˈtiɾ/ /də.ɣɫuˈti/ (v)
déglutir

degollar /de.ɣoˈʎa/ /de.ɣoˈʎaɾ/ /də.ɣoˈʎa/ /də.ɣuˈʎa/ (v)
décoller

degotar /de.ɣoˈta/ /de.ɣoˈtaɾ/ /də.ɣoˈta/ /də.ɣuˈta/ (v)
dégoutter

degradar /de.ɣɾaˈða/ /de.ɣɾaˈðaɾ/ /də.ɣɾəˈða/ (v)
dégrader

degudament /deˌɣu.ðaˈmen/ /deˌɣu.ðaˈment/ /dəˌɣu.ðəˈmen/ /dəˌɣu.ðəˈment/ (adv)
proprement

degut /deˈɣut/ /dəˈɣut/ (adj, masc)
dû

degà /deˈɣa/ /dəˈɣa/ (n, masc)
doyen

dei /ˈdej/ (n, masc)
dey

deixada /dejˈʃa.ða/ /deˈʃa.ða/ /deˈʃa.ðə/ /dəˈʃa.ðə/ (n, fem)
amorti
  (voleibol, pilota, esports de raqueta) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota o el volant sense força i amb una trajectòria tan baixa com sigui possible.
drop ball
  (beisbol) Llançament amb efecte en què la pilota s'eleva a una altura mitjana i cau just als peus del batedor.
passe abandon
  (hoquei sobre gel) Jugada d'un jugador en desplaçament consistent a deixar el disc aturat en un punt determinat de la seva trajectòria perquè el reculli un company d'equip situat més enrere.

deixada a l'ample (n, fem)
amorti dans l'espace libre

deixada al racó (n, fem)
amorti dans le coin

deixada de xarxa (n, fem)
amorti au filet

deixada lenta (n, fem)
amorti cloche

deixada ràpida (n, fem)
amorti droit

deixant /dejˈʃan/ /dejˈʃant/ /deˈʃan/ /deˈʃant/ /dəˈʃan/ (n, masc)
sillage

deixar /dejˈʃa/ /dejˈʃaɾ/ /deˈʃa/ /dəˈʃa/ (v)
laisser
  Parar d'agafar, posar alguna cosa en algun lloc.
  Permetre de fer una cosa sense posar impediments.
se négliger
  (pronominal) Abandonar-se en l’endreçament personal.

deixar com un drap brut (v)
déchirer à belles dents

deixar-se caure (v)
tomber

deixat /dejˈʃat/ /deˈʃat/ /dəˈʃat/ (adj)
négligé
  Que actua amb negligència de l’endreçament personal.

deixeble /dejˈʃe.bɫe/ /dejˈʃe.βɫe/ /dejˈʃeb.bɫe/ /deˈʃe.βɫe/ /dəˈʃəb.bɫə/ /dəˈʃɛ.βɫə/ /dəˈʃɛb.bɫə/ (n, masc)
disciple

deixondir /de.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdi/ /dej.ʃonˈdiɾ/ /də.ʃonˈdi/ /də.ʃunˈdi/ (v)
éveiller

dejectar /de.d͡ʒekˈta/ /de.d͡ʒekˈtaɾ/ /de.ʒekˈta/ /də.ʒəkˈta/ (v)
déjeter

dejorn /deˈd͡ʒoɾn/ /deˈʒorn/ /dəˈʒorn/ (adv)
tôt

dejunar /de.d͡ʒuˈnaɾ/ /de.ʒuˈna/ /də.ʒuˈna/ (v)
jeûner

dejuni /daˈd͡ʒu.ni/ /deˈd͡ʒu.ni/ /deˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ /dəˈʒu.ni/ (n, masc)
jeûne

dejú /deˈd͡ʒu/ /deˈʒu/ /diˈʒu/ /dəˈʒu/ (adj, masc)
à jeun

del /deɫ/ /dəɫ/ (contraction)
du
  Contracció entre la preposició de i l'article el.

delatar /de.ɫaˈta/ /de.ɫaˈtaɾ/ /də.ɫəˈta/ (v)
dénoncer

delator /de.ɫaˈto/ /de.ɫaˈtoɾ/ /də.ɫəˈto/ (n, masc)
délateur
  Qui delata.

delectablement /de.ɫekˌta.bɫeˈment/ /de.ɫekˌta.βɫeˈmen/ /de.ɫekˌtab.bɫeˈmen/ /də.ɫəkˌta.βɫəˈmen/ /də.ɫəkˌtab.bɫəˈmen/ /də.ɫəkˌtab.bɫəˈment/ (adv)
délectablement

delectació /de.ɫek.ta.siˈo/ /də.ɫək.tə.siˈo/ (n, fem)
délectation

delectar /de.ɫekˈta/ /de.ɫekˈtaɾ/ /də.ɫəkˈta/ (v)
délecter

delegar /de.ɫeˈɣa/ /de.ɫeˈɣaɾ/ /də.ɫəˈɣa/ (v)
déléguer

delegat de camp (n, masc)
délégué adjoint

delegat de classe (n, masc)
délégué de classe

deler /deˈɫe/ /deˈɫeɾ/ /dəˈɫɛ/ (n, masc)
désir

delfí /deɫˈfi/ /dəɫˈfi/ (n, masc)
dauphin

delfínids /deɫˈfi.nits/ /dəɫˈfi.nits/ (n, masc)
dauphins

deliberadament /de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
délibérément

deliberar /de.li.βeˈɾa/ /de.li.βeˈɾaɾ/ /də.ɫi.βəˈɾa/ (v)
délibérer

deliberat /de.li.βeˈɾat/ /də.ɫi.βəˈɾat/ (adj, masc)
délibéré

delicadament /de.ɫiˌka.ðaˈmen/ /de.ɫiˌka.ðaˈment/ /də.ɫiˌka.ðəˈmen/ /də.ɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
délicatement

delicat /de.ɫiˈkat/ /də.ɫiˈkat/ (adj, masc)
délicat

delicatessen /de.ɫi.kaˈte.sen/ /də.ɫi.kəˈte.sən/ (n, fem)
gourmandise
  delicadeses (menjar exquisit)
épicerie fine
  Botiga de menjars exquisits preparats per al consum, especialment xarcuteria, cansaladeria.

deliciosament /de.ɫi.siˌo.zaˈmen/ /de.ɫi.siˌo.zaˈment/ /də.ɫi.siˌo.zəˈmen/ /də.ɫi.siˌo.zəˈment/ (adv)
délicieusement

delicte /deˈɫik.te/ /dəˈɫik.tə/ (n, masc)
délit

delictuós /de.ɫik.tuˈos/ /də.ɫik.tuˈos/ (adj, masc)
délictueux

delimitar /de.li.miˈta/ /de.li.miˈtaɾ/ /də.li.miˈta/ (v)
délimiter

delinear /de.ɫi.neˈa/ /de.ɫi.neˈaɾ/ /də.ɫi.neˈa/ (v)
tracer

delinquir /de.ɫiŋˈki/ /de.ɫiŋˈkiɾ/ /də.ɫiŋˈki/ (v)
commetre un crime

delinqüent /de.ɫiŋˈkwen/ /de.ɫiŋˈkwent/ /də.ɫiŋˈkwen/ /də.ɫiŋˈkwent/ (n, neut)
délinquant

delinqüència /de.liŋˈkwɛn.si.a/ /də.liŋˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
délinquance

delinqüència juvenil (n, fem)
délinquance juvénile

delir /deˈɫi/ /deˈɫiɾ/ /dəˈɫi/ (v)
languir

delirar /de.liˈɾa/ /de.liˈɾaɾ/ /də.ɫiˈɾa/ (v)
délirer

deliri /deˈɫi.ɾi/ /dəˈɫi.ɾi/ (n, masc)
délire

delit /ðeˈɫit/ /ðəˈɫit/ (n, masc)
délice

delitar /de.ɫiˈta/ /de.ɫiˈtaɾ/ /də.ɫiˈta/ (v)
jouir

delitosament /de.ɫiˌto.zaˈmen/ /de.ɫiˌto.zaˈment/ /də.ɫiˌto.zəˈmen/ /də.ɫiˌto.zəˈment/ (adv)
délectablement

dellà /deˈʎa/ /dəˈʎa/ (adv)
par-delà

delmar /deɫˈma/ /deɫˈmaɾ/ /dəɫˈma/ (v)
décimer

delta /ˈdeɫ.ta/ (n, fem)
delta
  Quarta lletra de l'alfabet grec: minúscula δ ‎(d), majúscula Δ ‎(D).

delta /ˈdeɫ.ta/ (n, masc)
delta
  Sediment en la desembocadura d'un riu al mar.

deltoïdal /deɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.to.iˈðaɫ/ /dəɫ.tu.iˈðaɫ/ (adj)
deltoïdien

delícia /deˈɫi.si.a/ (n, fem)
délicatesse, plaisir
  Menjar molt bo i especial.
  Cosa o lloc molt agradable.

delírium trèmens /deˌɫi.ɾi.um (n, masc)
delirium tremens

demacrar /de.maˈkɾa/ /de.maˈkɾaɾ/ /də.məˈkɾa/ (v)
émacier

demagog /de.maˈɣɔk/ /də.məˈɣɔk/ (n, masc)
démagogue

demagògia /de.maˈɣɔ.d͡ʒi.a/ /de.maˈɣɔ.d͡ʒja/ /de.maˈɣɔ.ʒi.a/ /də.məˈɣɔ.ʒjə/ (n, fem)
démagogie

demagògicament /de.maˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /de.maˌɣɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /de.maˌɣɔ.ʒi.kaˈmen/ /də.məˌɣɔ.ʒi.kəˈmen/ /də.məˌɣɔ.ʒi.kəˈment/ (adv)
démagogiquement

demanar /da.maˈna/ /de.maˈna/ /de.maˈnaɾ/ /də.məˈna/ /də.məˈna/ (v)
demander
  Instar a algú perquè doni o faci quelcom.
  Posar preu a la mercaderia qui la ven.
  Proposar als pares o parents d'una dona el desig que la concedeixin per esposa.
  (pilota) Un jugador, sol·licitar la intervenció del jutge o l'home bo davant d'una jugada de validesa dubtosa.
appeler
  Avisar o trucar perquè surtin els de dins o l'atenguin.

demanar la lluna (v)
demander la lune

demanar la mà (v)
demander la main de

demanda /deˈman.da/ /dəˈman.də/ (n, fem)
demande

demandar /de.manˈda/ /de.manˈdaɾ/ /də.mənˈda/ (v)
demander

demarcació /ðe.maɾ.ka.siˈo/ /ðə.məɾ.kə.siˈo/ (n, fem)
démarcation

demarcar /de.maɾˈka/ /de.maɾˈkaɾ/ /də.mərˈka/ (v)
démarquer

dement /deˈmen/ /deˈment/ /dəˈmen/ /dəˈment/ (n, neut)
dément

demesiadament /de.me.ziˌa.ðaˈmen/ /de.me.ziˌa.ðaˈment/ /də.mə.ziˌa.ðəˈmen/ /də.mə.ziˌa.ðəˈment/ (adv)
trop

demiürg /de.miˈuɾk/ /də.miˈurk/ (n, masc)
démiurge

democratitzar /de.mo.kɾa.tiˈd͡za/ /de.mo.kɾa.tiˈza/ /de.mo.kɾa.tiˈzaɾ/ /də.mo.kɾə.tiˈd͡za/ /də.mu.kɾə.tiˈd͡za/ (v)
démocratiser

democràcia /de.moˈkɾa.si.a/ /də.moˈkɾa.si.ə/ /də.muˈkɾa.si.ə/ (n, fem)
démocratie
  Sistema polític on el poble intervé en la presa de decisions d'una forma participativa i igualitària.

democràtic /de.moˈkɾa.tik/ /də.moˈkɾa.tik/ /də.muˈkɾa.tik/ (adj, masc)
démocratique

democràticament /de.moˌkɾa.ti.kaˈmen/ /de.moˌkɾa.ti.kaˈment/ /də.moˌkɾa.ti.kəˈment/ /də.muˌkɾa.ti.kəˈmen/ (adv)
démocratiquement

demodulació (n, fem)
démodulation

demolició /de.mo.ɫi.siˈo/ /də.mo.ɫi.siˈo/ /də.mu.ɫi.siˈo/ (n, fem)
démolition

demonitzar /de.mo.niˈd͡za/ /de.mo.niˈzaɾ/ /də.mo.niˈd͡za/ /də.mu.niˈd͡za/ (v)
diaboliser

demora /deˈmo.ɾa/ /dəˈmo.ɾə/ (n, fem)
retard
  Temps de més quan una cosa es fa més tard del que s’esperava.
gisement
  (nàutica) Angle horitzontal format entre el nord i la visual des de l'observador sobre un vaixell fins a l'objecte.

demorar /de.moˈɾa/ /de.moˈɾaɾ/ /də.muˈɾa/ (v)
demeurer

demostrar /de.mosˈtɾa/ /de.mosˈtɾaɾ/ /də.mosˈtɾa/ /də.musˈtɾa/ (v)
démontrer
  Mostrar la certesa amb l’evidència d’un raonament.
  Donar proves, posar de manifest.

demostratiu /de.mos.tɾaˈtiw/ /də.mos.tɾəˈtiw/ /də.mus.tɾəˈtiw/ (adj, masc)
démonstratif
  Que pot demostrar.
  (gramàtica) Que indica la proximitat o llunyania d'allò a què es refereix el discurs respecte als interlocutors.

demostrativament /de.mos.tɾaˌti.vaˈment/ /de.mos.tɾaˌti.βaˈmen/ /də.mos.tɾəˌti.vəˈment/ /də.mus.tɾəˌti.vəˈmen/ /də.mus.tɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
démonstrativement

dempeus /demˈpɛws/ /dəmˈpɛws/ (adv)
debout

demà /daˈma/ /deˈma/ /dəˈma/ (adv)
demain
  En el dia vinent després de l'actual.
  En el futur de manera indeterminada.

demà passat /deˈma (adv)
après-demain

demà passat l'altre (adv)
après-après-demain

demència /deˈmɛn.si.a/ /dəˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
démence

demés /deˈmes/ /dəˈmes/ (adv)
de plus

demòcrata /deˈmɔ.kɾa.ta/ (adj)
démocrate

dena /ˈde.na/ /ˈde.nə/ /ˈdɛ.nə/ (n, fem)
dizaine
  Sèrie de deu avemaries que forma part del rosari.
pater
  Gra més gros d’un rosari que separa grups de deu grans més petits, usat per a comptar els gloriapatris.

denari /deˈna.ɾi/ /dəˈna.ɾi/ (n, masc)
denier

denegar /de.neˈɣa/ /de.neˈɣaɾ/ /də.nəˈɣa/ (v)
refuser

dengue /ˈdeŋ.ɡe/ /ˈdeŋ.ɡə/ (n, masc)
dengue

denigrar /de.niˈɣɾa/ /de.niˈɣɾaɾ/ /də.niˈɣɾa/ (v)
dénigrer

dens /ˈdens/ /ˈdɛns/ (adj, masc)
dense

densament /ˌden.saˈmen/ /ˌden.saˈment/ /ˌdɛn.səˈmen/ /ˌdɛn.səˈment/ (adv)
densément

densitat /den.siˈtat/ /dən.siˈtat/ (n, fem)
densité

dent /ˈden/ /ˈdent/ (n, fem)
dent
  (anatomia) Peça d'os de la boca que serveix per mastegar els aliments.

dent de llet (n, fem)
dent de lait

dent de lleó (n, masc)
pissenlit officinal, pissenlit
  (botànica) Planta de la família de les asteràcies (Taraxacum officinale Weber).

dent decídua (n, fem)
dent déciduale

dent temporal (n, fem)
dent temporaire

dentadura /den.taˈðu.ɾa/ /dən.təˈðu.ɾə/ (n, fem)
denture

dental /denˈtaɫ/ /dənˈtaɫ/ (adj)
dental

dentista /denˈtis.ta/ /denˈtis.te/ /dənˈtis.tə/ (n, neut)
dentiste

denunciant /de.nun.siˈan/ /de.nun.siˈant/ /də.nun.siˈan/ /də.nun.siˈant/ (n, neut)
dénonciateur

denunciar /de.nun.siˈa/ /de.nun.siˈaɾ/ /də.nun.siˈa/ (v)
dénoncer

denúncia /deˈnun.si.a/ /dəˈnun.si.ə/ (n, fem)
dénonciation

deontologia (n, fem)
déontologie

deontologia educativa (n, fem)
déontologie pédagogique

departament /de.par.taˈmen/ /de.paɾ.taˈmen/ /de.paɾ.taˈment/ /də.pər.təˈmen/ /də.pəɾ.təˈment/ (n, masc)
département

departament d'orientació (n, masc)
service d'orientation

departament universitari (n, masc)
département universitaire

depassar /de.paˈsa/ /de.paˈsaɾ/ /də.pəˈsa/ (v)
dépasser

depauperar /de.paw.peˈɾa/ /de.paw.peˈɾaɾ/ /də.pəw.pəˈɾa/ (v)
appauvrir

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ (adj)
dépendant
  Que depèn.

dependent /de.penˈden/ /de.penˈdent/ /də.pənˈden/ /də.pənˈdent/ (n, masc)
vendeur
  Persona subalterna que atén els clients en un establiment comercial o de serveis.

dependentment /de.penˌdemˈmen/ /de.penˌdemˈment/ /də.pənˌdemˈmen/ /də.pənˌdemˈment/ (adv)
dépendamment

dependre /deˈpen.dɾe/ /dəˈpən.dɾə/ /dəˈpɛn.dɾə/ (v)
dépendre

dependència /de.penˈdɛn.si.a/ /də.pənˈdɛn.si.ə/ (n, fem)
dépendance

depilar /de.piˈɫa/ /de.piˈɫaɾ/ /də.piˈɫa/ (v)
épiler
  Treure tot el pèl del cos humà amb una crema, cera o estris tallants.

deplorable /de.pɫoˈɾa.bɫe/ /de.pɫoˈɾa.βɫe/ /de.pɫoˈɾab.bɫe/ /də.pɫoˈɾab.bɫə/ /də.pɫuˈɾa.βɫə/ /də.pɫuˈɾab.bɫə/ (adj)
déplorable
  Digne de compassió, o capaç de moure a llàstima, o que quasi no té remei.

deplorablement /de.pɫoˌɾa.bɫeˈment/ /de.pɫoˌɾa.βɫeˈmen/ /de.pɫoˌɾab.bɫeˈmen/ /də.pɫoˌɾab.bɫəˈment/ /də.pɫuˌɾa.βɫəˈmen/ /də.pɫuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
déplorablement

deplorar /de.ploˈɾa/ /de.ploˈɾaɾ/ /də.pɫuˈɾa/ (v)
déplorer

deposar /de.poˈza/ /de.poˈzaɾ/ /də.poˈza/ /də.puˈza/ (v)
déposer
  Obligar algú a abandonar el seu càrrec.
  Deixar reposar una dissolució perquè el solut baixi cap al fons del recipient.
  Declarar en judici.
descendre
  Posar una cosa que estava en un lloc alt, en un lloc baix.

depravació /de.pɾa.va.siˈo/ /de.pɾa.βa.siˈo/ /də.pɾə.və.siˈo/ /də.pɾə.βə.siˈo/ (n, fem)
dépravation

depravar /de.pɾaˈvaɾ/ /de.pɾaˈβa/ /de.pɾaˈβaɾ/ /də.pɾəˈva/ /də.pɾəˈβa/ (v)
dépraver

depredar /de.pɾeˈða/ /de.pɾeˈðaɾ/ /də.pɾəˈða/ (v)
saccager
  Robar amb violència, saquejar.

depressió /de.pɾe.siˈo/ /də.pɾə.siˈo/ (n, fem)
dépression

deprimir /de.pɾiˈmi/ /de.pɾiˈmiɾ/ /də.pɾiˈmi/ (v)
déprimer
  Enfonsar una superfície.

depurar /de.puˈɾa/ /de.puˈɾaɾ/ (v)
épurer

derbi (n, masc)
match de terroir

derelinquir /ðe.ɾe.ɫinˈki/ /ðe.ɾe.ɫinˈkiɾ/ /ðə.ɾə.ɫinˈki/ (v)
abandonner

derisòriament /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /de.ɾiˌzɔ.ɾi.aˈment/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /də.ɾiˌzɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
dérisoirement

derivació /de.ɾi.va.siˈo/ /de.ɾi.βa.siˈo/ /də.ɾi.və.siˈo/ /də.ɾi.βə.siˈo/ (n, fem)
dérivation
  (lingüística) Procés de formació d’una nova paraula, normalment afegint un o més afixos a un lexema.

derivar /de.ɾiˈvaɾ/ /de.ɾiˈβa/ /də.ɾiˈva/ /də.ɾiˈβa/ (v)
dériver
  Tenir l’origen, provenir, o atribuir l’origen, fer provenir.

derivat /de.ɾiˈvat/ /de.ɾiˈβat/ /də.ɾiˈvat/ /də.ɾiˈβat/ (n, masc)
dérivé

derma /ˈdeɾ.ma/ /ˈdɛr.mə/ (n, masc)
derme

dermatologia /der.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /deɾ.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /dər.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ /dəɾ.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ (n, fem)
dermatologie

derramar /de.raˈma/ /de.raˈmaɾ/ /də.rəˈma/ (v)
répartir
  Repartir una despesa, contribució.

derrapar /de.raˈpa/ /de.raˈpaɾ/ (v)
déraper

derrotar /de.roˈta/ /de.roˈtaɾ/ /də.roˈta/ /də.ruˈta/ (v)
défaire

des de (preposition)
depuis

des- (prefix)
dé-

desacoblar /de.za.kobˈbɫa/ /de.za.koˈbɫaɾ/ /de.za.koˈβɫa/ /də.zə.kobˈbɫa/ /də.zə.kubˈbɫa/ /də.zə.kuˈβɫa/ (v)
désaccoupler

desaconselladament /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈmen/ /de.za.kon.seˌʎa.ðaˈment/ /də.zə.kon.səˌʎa.ðəˈment/ /də.zə.kun.səˌja.ðəˈmen/ /də.zə.kun.səˌʎa.ðəˈmen/ (adv)
déconseillé

desaconsellar /de.za.kon.seˈʎa/ /de.za.kon.seˈʎaɾ/ /də.zə.kon.səˈʎa/ /də.zə.kun.səˈja/ (v)
déconseiller

desacord /de.zaˈkɔɾt/ /də.zəˈkɔrt/ (n, masc)
désaccord

desacostumadament /de.za.kos.tuˌma.ðaˈmen/ /de.za.kos.tuˌma.ðaˈment/ /də.zə.kos.tuˌma.ðəˈment/ /də.zə.kus.tuˌma.ðəˈmen/ (adv)
inhabituellement

desacreditar /dez.a.kɾe.ðiˈta/ /dez.a.kɾe.ðiˈtaɾ/ /dez.ə.kɾə.ðiˈta/ (v)
discréditier

desactivar /de.zak.tiˈvaɾ/ /de.zak.tiˈβa/ /də.zək.tiˈva/ /də.zək.tiˈβa/ (v)
désactiver
  Deixar inactiu o sense efecte un projecte.
  Alterar alguna cosa perquè no funcioni.

desafectació /də.za.fek.ta.siˈo/ /də.zə.fək.tə.siˈo/ (n, fem)
désaffection

desafiar /de.za.fiˈa/ /de.za.fiˈaɾ/ /də.zə.fiˈa/ (v)
défier

desafinar /de.za.fiˈna/ /de.za.fiˈnaɾ/ /də.zə.fiˈna/ (v)
désaccorder, désaffiner
  Emetre sons que trenquen l'harmonia quan es canta.
  No produir la nota exacta un instrument musical.
  No funcionar bé en el moment precís.

desafortunat /de.za.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.foɾ.tuˈnat/ /də.zə.fur.tuˈnat/ (adj, masc)
malchanceux

desagradablement /de.za.ɣɾaˌða.bɫeˈment/ /de.za.ɣɾaˌða.βɫeˈmen/ /de.za.ɣɾaˌðab.bɫeˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌða.βɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈmen/ /də.zə.ɣɾəˌðab.bɫəˈment/ (adv)
désagréablement

desagradar /de.za.ɣɾaˈða/ /de.za.ɣɾaˈðaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈða/ (v)
déplaire

desagregar /de.za.ɣɾeˈɣa/ /de.za.ɣɾeˈɣaɾ/ /də.zə.ɣɾəˈɣa/ (v)
désagréger

desallotjar /de.za.ʎoˈd͡ʒa/ /de.za.ʎoˈd͡ʒaɾ/ /də.zə.ʎoˈd͡ʒa/ /də.zə.ʎuˈd͡ʒa/ (v)
déloger

desamarrar /dez.a.maˈra/ /dez.a.maˈraɾ/ /dəz.ə.məˈra/ (v)
démarrer

desambiguació /de.zam.bi.ɣwa.siˈo/ /də.zəm.bi.ɣwə.siˈo/ (n, fem)
désambiguïsation

desamigar /de.za.miˈɣa/ /de.za.miˈɣaɾ/ /də.zə.miˈɣa/ (v)
disputer

desamor /de.zaˈmoɾ/ /də.zəˈmo/ /də.zəˈmor/ (n)
désamour

desamortitzar /de.za.mor.tiˈd͡za/ /de.za.moɾ.tiˈza/ /de.za.moɾ.tiˈzaɾ/ /də.zə.moɾ.tiˈd͡za/ /də.zə.mur.tiˈd͡za/ (v)
désamortir

desanimar /de.za.niˈma/ /de.za.niˈmaɾ/ /də.zə.niˈma/ (v)
décourager

desaparició /de.za.pa.ɾi.siˈo/ /də.zə.pə.ɾi.siˈo/ (n, fem)
disparition

desaparèixer /de.za.paˈɾe.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃe/ /de.za.paˈɾej.ʃeɾ/ /də.zə.pəˈɾə.ʃə/ /də.zə.pəˈɾɛ.ʃə/ (v)
disparaître

desaprenentatge (n, masc)
désapprentissage

desaprofitar /dez.a.pɾo.fiˈta/ /dez.a.pɾo.fiˈtaɾ/ /dəz.ə.pɾu.fiˈta/ (v)
manquer

desaprovar /de.za.pɾoˈvaɾ/ /de.za.pɾoˈβa/ /də.zə.pɾoˈva/ /də.zə.pɾuˈva/ /də.zə.pɾuˈβa/ (v)
désapprouver

desar /deˈza/ /deˈzaɾ/ /dəˈza/ (v)
ranger
  Posar en lloc segur.
  Posar al seu lloc, endreçar.
sauver
  (informàtica) guardar, enregistrar

desarmar /de.zarˈma/ /de.zaɾˈma/ /de.zaɾˈmaɾ/ /də.zərˈma/ (v)
désarmer

desarranjar /de.za.raɲˈd͡ʒa/ /de.za.raɲˈd͡ʒaɾ/ /də.zə.rəɲˈʒa/ (v)
désarranger

desastradament /de.zasˌtɾa.ðaˈmen/ /de.zasˌtɾa.ðaˈment/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈmen/ /də.zəsˌtɾa.ðəˈment/ (adv)
malheureusement

desastre /deˈzas.tɾe/ /dəˈzas.tɾə/ (n, masc)
désastre, catastrophe
  Gran desgràcia amb dany important.

desastrosament /de.zasˌtɾo.zaˈmen/ /de.zasˌtɾo.zaˈment/ /də.zəsˌtɾo.zəˈmen/ /də.zəsˌtɾo.zəˈment/ (adv)
désastreusement

desavantatjar /das.van.taˈd͡ʒa/ /de.za.van.taˈd͡ʒaɾ/ /de.za.βan.taˈd͡ʒa/ /də.zə.vən.təˈd͡ʒa/ /də.zə.βən.təˈd͡ʒa/ (v)
désavantager

desavantatjosament /de.za.van.taˌd͡ʒo.zaˈment/ /de.za.βan.taˌd͡ʒo.zaˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ /də.zə.vən.təˌd͡ʒo.zəˈment/ /də.zə.βən.təˌd͡ʒo.zəˈmen/ (adv)
désavantageusement

desavesar /de.za.veˈzaɾ/ /de.za.βeˈza/ /də.zə.vəˈza/ /də.zə.βəˈza/ (v)
déshabituer

desbancar /dez.baŋˈkaɾ/ /dez.βaŋˈka/ /dəz.bəŋˈka/ (v)
supplanter

desbaratat /dez.ba.ɾaˈtat/ /dəz.bə.ɾəˈtat/ (adj, masc)
dissipé
  Que fa les coses sense ordre ni concert, que es capté sense mica de contenció o fre.
désordonné
  Desordenat, descompost, espatllat, que no funciona bé.

desbordament /dez.boɾ.ðaˈment/ /dez.βor.ðaˈmen/ /dez.βoɾ.ðaˈmen/ /dəz.boɾ.ðəˈment/ /dəz.bur.ðəˈmen/ (n, masc)
débordement
  Acció i efecte de desbordar.
  (handbol) Acció i efecte d'un atacant de sobrepassar la barrera dels defensors adversaris.

desbordar /dez.βorˈða/ /dez.βoɾˈðaɾ/ /dəz.burˈda/ (v)
déborder
  Sortir les aigües d'un riu del seu curs habitual.
  Manifestar-se un sentiment de manera incontrolable.
  Superar en nombre o armament una línia de tropes, un exèrcit.
  Tenir més feina que temps o treballadors per fer-la.
  (esports de pilota) Sobrepassar, un atacant, la defensa adversària o bé el defensor que el marca.

desbotar /dez.boˈtaɾ/ /dez.βoˈta/ /dəz.boˈta/ /dəz.buˈta/ (v)
dégorger
  Descarregar-se el ventre per vòmits o de cambra, o per ambdós vies.
pleuvoir
  Ploure molt.

desbridar /dez.bɾiˈðaɾ/ /dez.βɾiˈða/ /dəz.bɾiˈða/ (v)
débrider

desbrossar /dez.bɾoˈsaɾ/ /dez.βɾoˈsa/ /dəz.bɾoˈsa/ /dəz.bɾuˈsa/ (v)
débroussailler

desbudellar /dez.bu.ðeˈʎaɾ/ /dez.βu.ðeˈʎa/ /dəz.bu.ðəˈʎa/ (v)
éventrer

desbuidar /daz.bujˈɾa/ (v)
vider

descalcificar /des.kaɫ.si.fiˈka/ /des.kaɫ.si.fiˈkaɾ/ /dəs.kəɫ.si.fiˈka/ (v)
décalcifier

descalç /desˈkaɫs/ /dəsˈkaɫs/ (adj, masc)
nu-pieds

descalçar /des.kaɫˈsa/ /des.kaɫˈsaɾ/ /dəs.kəɫˈsa/ (v)
déchausser

descans /desˈkans/ /dəsˈkans/ (n, masc)
reste

descansar /des.kanˈsa/ /des.kanˈsaɾ/ /dəs.kənˈsa/ (v)
rester
  Reposar, recuperar energies, relaxar-se.

descanviar /des.kam.biˈa/ /des.kaɱ.viˈaɾ/ /dəs.kəm.biˈa/ /dəs.kəɱ.viˈa/ (v)
échanger
  Canviar una moneda o un bitllet pel seu valor en unitats més petites.

descapotable /des.ka.poˈta.bɫe/ /des.ka.poˈta.βɫe/ /des.ka.poˈtab.bɫe/ /dəs.kə.poˈtab.bɫə/ /dəs.kə.puˈta.βɫə/ /dəs.kə.puˈtab.bɫə/ (n, masc)
cabriolet

descaragolar /des.ka.ɾa.ɣoˈɫa/ /des.ka.ɾa.ɣoˈɫaɾ/ /dəs.kə.ɾə.ɣoˈɫa/ /dəs.kə.ɾə.ɣuˈɫa/ (v)
dévisser

descarbonització /des.kar.βo.ni.d͡za.siˈo/ /des.kaɾ.bo.ni.za.siˈo/ /dəs.kər.bu.ni.d͡zə.siˈo/ /dəs.kəɾ.bo.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
décarbonation

descarbonitzar /des.kar.βo.niˈd͡za/ /des.kaɾ.bo.niˈzaɾ/ /des.kaɾ.βo.niˈza/ /dəs.kər.bu.niˈd͡za/ /dəs.kəɾ.bo.niˈd͡za/ (v)
décarboniser

descarnar /des.karˈna/ /des.kaɾˈnaɾ/ /dəs.kərˈna/ (v)
décharner

descarrilar /des.ka.riˈɫa/ /des.ka.riˈɫaɾ/ /dəs.kə.riˈɫa/ (v)
dérailler, deragliare

descartar /des.karˈta/ /des.kaɾˈta/ /des.kaɾˈtaɾ/ /dəs.kərˈta/ (v)
écarter
  En el joc de cartes, desfer-se de les cartes que no són convenients per guanyar, posar-les damunt la taula.
  Eliminar quelcom d'una tria.

descatalanitzar /des.ka.ta.ɫa.niˈd͡za/ /des.ka.ta.ɫa.niˈza/ /des.ka.ta.ɫa.niˈzaɾ/ /dəs.kə.tə.ɫə.niˈd͡za/ (v)
décatalaniser

descavalcar /des.ka.vaɫˈkaɾ/ /des.ka.βaɫˈka/ /des.ka.βaɫˈkaɾ/ /dəs.kə.vəɫˈka/ /dəs.kə.βəɫˈka/ (v)
descendre

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ (adj)
descendant
  Que descendeix, que va de dalt a baix.

descendent /de.senˈden/ /de.senˈdent/ /də.sənˈden/ /dəs.sənˈden/ /dəs.sənˈdent/ (n, neut)
descendant, descendante
  Individu que succeeix algú altre en la línia genealògica directa o indirecta.

descendir /de.senˈdi/ /de.senˈdiɾ/ /də.sənˈdi/ /dəs.sənˈdi/ (v)
descendre

descendència /de.senˈdɛn.si.a/ /də.sənˈdɛn.si.ə/ /dəs.sənˈdɛn.si.ə/ (n, fem)
descendance

descentralització /de.sen.tɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /de.sen.tɾa.ɫi.za.siˈo/ /də.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /dəs.sən.tɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
décentralisation

descentralització educativa (n, fem)
décentralisation éducative

descloure /desˈkɫɔw.ɾe/ /dəsˈkɫɔw.ɾə/ (v)
ouvrir
  Obrir quelcom que estava clos.

descobriment (n, masc)
découverte

descobrir /des.koˈbɾiɾ/ /des.koˈβɾi/ /des.kuˈβɾi/ (v)
découvrir
  Veure o trobar per primer cop.

descobrir la sopa d'all (v)
découvrir la lune

descolgar /des.koɫˈɣa/ /des.koɫˈɣaɾ/ /dəs.koɫˈɣa/ /dəs.kuɫˈɣa/ (v)
découvrir

descollar (v)
débander, exceller

descolonitzar /des.ko.ɫo.niˈd͡za/ /des.ko.ɫo.niˈza/ /des.ko.ɫo.niˈzaɾ/ /dəs.ko.ɫo.niˈd͡za/ /dəs.ku.ɫu.niˈd͡za/ (v)
décoloniser

descolorir /des.ko.ɫoˈɾi/ /des.ko.ɫoˈɾiɾ/ /dəs.ko.ɫoˈɾi/ /dəs.ku.ɫuˈɾi/ (v)
décolorer

descol·locar /des.ko.ɫoˈka/ /des.koɫ.ɫoˈka/ /des.koɫ.ɫoˈkaɾ/ /dəs.koɫ.ɫoˈka/ /dəs.ku.ɫuˈka/ /dəs.kuɫ.ɫuˈka/ (v)
déplacer
  Treure del seu lloc.
  (esports de pilota) Fer canviar de posició un adversari per afavorir una acció ofensiva de l'equip propi.

descompensar /des.kom.penˈsa/ /des.kom.penˈsaɾ/ /dəs.kum.pənˈsa/ (v)
décompenser

descomptar /des.komˈta/ /des.komˈtaɾ/ /dəs.komˈta/ /dəs.kumˈta/ (v)
décompter

desconcertar /des.kon.serˈta/ /des.kon.seɾˈta/ /des.kon.seɾˈtaɾ/ /dəs.kon.səɾˈta/ /dəs.kun.sərˈta/ (v)
déconcerter

desconfiança /des.koɱ.fiˈan.sa/ /dəs.koɱ.fiˈan.sə/ /dəs.kuɱ.fiˈan.sə/ (n, fem)
méfiance

desconfiar /des.koɱ.fiˈa/ /des.koɱ.fiˈaɾ/ /dəs.koɱ.fiˈa/ /dəs.kuɱ.fiˈa/ (v)
se méfier

desconfinament /des.koɱ.fi.naˈmen/ /des.koɱ.fi.naˈment/ /dəs.koɱ.fi.nəˈment/ /dəs.kuɱ.fi.nəˈmen/ (n, masc)
déconfinament

descongelar /des.koɲ.d͡ʒeˈɫa/ /des.koɲ.d͡ʒeˈɫaɾ/ /dəs.koɲ.ʒəˈɫa/ /dəs.kuɲ.ʒəˈɫa/ (v)
déscongeler

descongestionar /des.kon.d͡ʒes.ti.oˈna/ /des.kon.d͡ʒes.ti.oˈnaɾ/ /dəs.kuɲ.ʒəs.ti.uˈna/ (v)
décongestionner

desconhortar /des.ko.norˈta/ /des.ko.noɾˈta/ /des.ko.noɾˈtaɾ/ /dəs.ko.noɾˈta/ /dəs.ku.nurˈta/ (v)
affliger

desconnexió /des.kon.nek.siˈo/ /dəs.kon.nək.siˈo/ /dəs.kun.nək.siˈo/ (n, fem)
déconnexion

desconsiderar /des.kon.si.ðeˈɾa/ /des.kon.si.ðeˈɾaɾ/ /dəs.kon.si.ðəˈɾa/ /dəs.kun.si.ðəˈɾa/ (v)
dédaigner

descontextualitzar /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈd͡za/ /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈza/ /des.kon.teks.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /dəs.kon.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /dəs.kun.təks.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
décontextualiser

desconvenir /des.kom.beˈni/ /des.koɱ.veˈniɾ/ /dəs.koɱ.vəˈni/ /dəs.kum.bəˈni/ /dəs.kuɱ.vəˈni/ (v)
diverger

descoratjar /des.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /des.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /dəs.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /dəs.ku.ɾəˈd͡ʒa/ (v)
décourager

descortesament /des.korˌte.zaˈmen/ /des.koɾˌte.zaˈmen/ /des.koɾˌte.zaˈment/ /dəs.koɾˌtə.zəˈment/ /dəs.kurˌtɛ.zəˈmen/ (adv)
discourtoisement

descosir /des.koˈzi/ /des.koˈziɾ/ /dəs.koˈzi/ /dəs.kuˈzi/ (v)
découdre

descotxar /des.koˈt͡ʃa/ /des.koˈt͡ʃaɾ/ /dəs.koˈt͡ʃa/ /dəs.kuˈt͡ʃa/ (v)
découvrir
  Desabrigar algú traient-li la roba del damunt, especialment al llit.

descripció /des.kɾip.siˈo/ /dəs.kɾip.siˈo/ (n, fem)
description

descriure /desˈkɾiw.ɾe/ (v)
décrire
  Fer una descripció, explicar amb paraules com és quelcom.

descurar /des.kuˈɾa/ /des.kuˈɾaɾ/ /dəs.kuˈɾa/ (v)
négliger

desdejuni /dez.ðeˈd͡ʒu.ni/ /dez.ðeˈʒu.ni/ /dəz.dəˈʒu.ni/ (n, masc)
petit déjeuner

desdenyar /dez.ðeˈɲa/ /dez.ðeˈɲaɾ/ /dəz.dəˈɲa/ (v)
dédaigner

desdenyosament /dez.ðeˌɲo.zaˈmen/ /dez.ðeˌɲo.zaˈment/ /dəz.dəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈmen/ /dəz.ðəˌɲo.zəˈment/ (adv)
dédaigneusement

desdibuixar /dez.ði.bujˈʃaɾ/ /dez.ði.βujˈʃa/ /dez.ði.βuˈʃa/ /dəz.di.βuˈʃa/ (v)
estomper

desdir /dezˈði/ /dezˈðiɾ/ /dəzˈdi/ (v)
dénier

desdramatitzar /dez.ðɾa.ma.tiˈd͡za/ /dez.ðɾa.ma.tiˈza/ /dez.ðɾa.ma.tiˈzaɾ/ /dəz.dɾə.mə.tiˈd͡za/ (v)
minimiser

deseixidament /de.zejˌʃi.ðaˈmen/ /de.zejˌʃi.ðaˈment/ /de.zeˌʃi.ðaˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈmen/ /də.zəˌʃi.ðəˈment/ (adv)
adroitement

desembadocar /de.zem.ba.ðoˈka/ /de.zem.ba.ðoˈkaɾ/ /də.zəm.bə.ðuˈka/ (v)
dégourdir

desembalar /de.zem.baˈɫa/ /de.zem.baˈɫaɾ/ /də.zəm.bəˈɫa/ (v)
déballer

desembarcar /de.zem.baɾˈka/ /de.zem.baɾˈkaɾ/ /də.zəm.bərˈka/ (v)
débarquer

desembeinar /de.zem.bejˈna/ /de.zem.bejˈnaɾ/ (v)
dégainer

desembocar /de.zem.boˈka/ /de.zem.boˈkaɾ/ /də.zəm.boˈka/ /də.zəm.buˈka/ (v)
déboucher

desembolicar /de.zem.bo.ɫiˈka/ /de.zem.bo.ɫiˈkaɾ/ /də.zəm.bo.ɫiˈka/ /də.zəm.bu.ɫiˈka/ (v)
déballer
  Treure un embolcall
démêler
  Desfer un embolic entre fils o cabells.
éclaircir
  Resoldre l'escriptor la trama de la novel·la que està creant.

desemborsar /dez.em.borˈsa/ /dez.em.boɾˈsaɾ/ /dəz.əm.burˈsa/ (v)
débourser

desembragar /de.zem.bɾaˈɣa/ /de.zem.bɾaˈɣaɾ/ /də.zəm.bɾəˈɣa/ (v)
débrayer

desembre /dəˈzem.bɾə/ (n, masc)
décembre
  Dotzè mes de l'any.

desembrollar /de.zem.bɾoˈʎa/ /de.zem.bɾoˈʎaɾ/ /də.zəm.bɾoˈʎa/ /də.zəm.bɾuˈʎa/ (v)
débrouiller

desembruixar /de.zem.bɾujˈʃa/ /de.zem.bɾujˈʃaɾ/ /de.zem.bɾuˈʃa/ /də.zəm.bɾuˈʃa/ (v)
désensorceler

desembutxacar /de.zem.bu.t͡ʃaˈka/ /de.zem.bu.t͡ʃaˈkaɾ/ /də.zəm.bu.t͡ʃəˈka/ (v)
débourser

desemmascarar /de.zem.mas.kaˈɾa/ /de.zem.mas.kaˈɾaɾ/ (v)
démasquer
  Treure la màscara.
  Llevar l'aparença enganyosa mostrant com és un realment.

desemmotllar /de.zem.moɫˈɫa/ /de.zem.moɫˈɫaɾ/ /de.zem.moʎˈʎa/ /də.zəm.moɫˈɫa/ /də.zəm.muɫˈɫa/ (v)
démouler

desempallegar-se /de.zem.pa.ʎeˈɣaɾ.se/ /də.zəm.pə.ʎə.ɣərˈsə/ /də.zəm.pə.ʎəˈɣaɾ.sə/ (v)
débarrasser

desemparament (n, masc)
délaissement

desempenyorar /de.zem.pe.ɲoˈɾa/ /de.zem.pe.ɲoˈɾaɾ/ /də.zəm.pə.ɲoˈɾa/ /də.zəm.pə.ɲuˈɾa/ (v)
racheter

desempipar /dez.em.piˈpa/ /dez.em.piˈpaɾ/ /dəz.əm.piˈpa/ (v)
s'apaiser

desena /deˈze.na/ /dəˈzə.nə/ /dəˈzɛ.nə/ (n, fem)
dizaine

desencadenar /de.zeŋ.ka.ðeˈna/ /de.zeŋ.ka.ðeˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ðəˈna/ (v)
déchaîner
  Treure les cadenes.
  Ésser la causa d'un seguit d'esdeveniments, l'un conseqüència de l'altre i generalment violents.

desencaix /de.zeŋˈkajʃ/ /də.zəŋˈkaʃ/ (n, masc)
débôitement

desencaixament /de.zeŋ.kaj.ʃaˈmen/ /de.zeŋ.kaj.ʃaˈment/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈmen/ /də.zəŋ.kə.ʃəˈment/ (n, masc)
débôitement

desencaixar /de.zeŋ.kajˈʃa/ /de.zeŋ.kajˈʃaɾ/ /de.zeŋ.kaˈʃa/ /də.zəŋ.kəˈʃa/ (v)
déboîter

desencaixonar /de.zeŋ.ka.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈna/ /de.zeŋ.kaj.ʃoˈnaɾ/ /də.zəŋ.kə.ʃoˈna/ /də.zəŋ.kə.ʃuˈna/ (v)
tirer

desencarir /de.zeŋ.kaˈɾi/ /de.zeŋ.kaˈɾiɾ/ /də.zəŋ.kəˈɾi/ (v)
baisser le prix

desencastar /de.zeŋ.kasˈta/ /de.zeŋ.kasˈtaɾ/ /də.zəŋ.kəsˈta/ (v)
décoller

desencauar /de.zeŋ.kaˈwa/ /de.zeŋ.kaˈwaɾ/ /də.zəŋ.kəˈwa/ (v)
sortir

desencebar /de.zen.seˈbaɾ/ /de.zen.seˈβa/ /də.zən.səˈβa/ (v)
ôter

desencolar /de.zeŋ.koˈɫa/ /de.zeŋ.koˈɫaɾ/ /də.zəŋ.koˈɫa/ /də.zəŋ.kuˈɫa/ (v)
décoller

desencotxar /de.zeŋ.koˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.koˈt͡ʃa/ /də.zəŋ.kuˈt͡ʃa/ (v)
descendre

desendeutar /de.zen.dewˈta/ /de.zen.dewˈtaɾ/ /də.zən.dəwˈta/ (v)
dégager

desendimoniar /de.zen.di.mo.niˈa/ /de.zen.di.mo.niˈaɾ/ /də.zən.di.mo.niˈa/ /də.zən.di.mu.niˈa/ (v)
exorciser

desendolcir /de.zen.doɫˈsi/ /de.zen.doɫˈsiɾ/ /də.zən.duɫˈsi/ (v)
désucrer

desendropir /dez.en.dɾoˈpi/ /dez.en.dɾoˈpiɾ/ /dəz.ən.dɾuˈpi/ (v)
étirer

desenfadar /de.zeɱ.faˈða/ /de.zeɱ.faˈðaɾ/ /də.zəɱ.fəˈða/ (v)
calmer

desenganxar /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /de.zeŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /də.zəŋ.ɡəɲˈʃa/ (v)
décrocher

desengreixar /de.zeŋ.ɡɾejˈʃa/ /de.zeŋ.ɡɾejˈʃaɾ/ /de.zeŋ.ɡɾeˈʃa/ /də.zəŋ.ɡɾəˈʃa/ (v)
démaigrir

desengrevir /dez.en.ɣɾeˈβiɾ/ /dez.ən.ɣɾeˈβi/ /dəz.ən.ɣɾəˈβi/ (v)
soulager

desengrillonar /de.zeŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /de.zeŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/ /də.zəŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /də.zəŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ (v)
déchainer

desengruixir /de.zeŋ.ɡɾujˈʃi/ /de.zeŋ.ɡɾujˈʃiɾ/ /de.zeŋ.ɡɾuˈʃi/ /də.zəŋ.ɡɾuˈʃi/ (v)
mincir

desenlletgir /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /de.zeɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /də.zəɲ.ʎəˈd͡ʒi/ (v)
améliorer

desenllosar /de.zeɲ.ʎoˈza/ /de.zeɲ.ʎoˈzaɾ/ /də.zəɲ.ʎoˈza/ /də.zəɲ.ʎuˈza/ (v)
dépaver

desenllustrar /de.zeɲ.ʎusˈtɾa/ /de.zeɲ.ʎusˈtɾaɾ/ /də.zəɲ.ʎusˈtɾa/ (v)
délustrer

desenraonadament /de.zen.ra.oˌna.ðaˈmen/ /de.zen.ra.oˌna.ðaˈment/ /də.zən.rə.oˌna.ðəˈment/ /də.zən.rə.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
déraisonnablement

desenrotllar /de.zen.roʎˈʎa/ /de.zen.roˈʎa/ /de.zen.roˈʎaɾ/ /də.zən.roɫˈɫa/ /də.zən.ruɫˈɫa/ /də.zən.ruʎˈʎa/ (v)
dérouler
  Estendre una cosa que estava desada en forma de rotlle.
développer
  Continuar un procés que només estava iniciat.

desensenyorir /dez.en.se.ɲoˈɾiɾ/ /dez.en.sə.ɲoˈɾi/ /dəz.ən.sə.ɲuˈɾi/ (v)
déposséder

desensopir /ðez.en.soˈpi/ /ðez.en.soˈpiɾ/ /ðəz.ən.suˈpi/ (v)
réveiller

desentendre's /dez.enˈten.dɾes/ /dəz.ənˈten.dɾəs/ (v)
désintéresser

desentenebrir /ðez.en.dɾoˈpiɾ/ /ðez.en.te.neˈβɾi/ /ðəz.ən.tə.nəˈβɾi/ (v)
éclaircir

desentristir /ðez.en.tɾisˈtiɾ/ /ðez.ən.tɾisˈti/ /ðəz.ən.tɾisˈti/ (v)
retirer la tristesse

desentumir /dez.en.tuˈmi/ /dez.en.tuˈmiɾ/ /dəz.ən.tuˈmi/ (v)
décoincer

desenvolupador de videojocs (n, masc)
développeur de jeux vidéo

desenvolupament /de.zem.bo.ɫu.paˈmen/ /de.zeɱ.vo.ɫu.paˈment/ /də.zəɱ.vo.ɫu.pəˈment/ /də.zəɱ.vu.ɫu.pəˈmen/ (n, masc)
développement

desenvolupament cognoscitiu (n, masc)
développement cognitif

desenvolupament curricular (n, masc)
développement curriculaire

desenvolupament moral (n, masc)
développement moral

desenvolupament personal (n, masc)
développement personnel

desenvolupament professional (n, masc)
déroulement de carrière

desenvolupament psicològic (n, masc)
développement psychologique

desenvolupament psicosocial (n, masc)
développement psychosocial

desenvolupament sostenible (n, masc)
développement durable

desenvolupar /de.zem.bo.ɫuˈpa/ /de.zeɱ.vo.ɫuˈpaɾ/ /də.zəm.bu.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vo.ɫuˈpa/ /də.zəɱ.vu.ɫuˈpa/ (v)
développer

desert /deˈzɛɾt/ (adj, masc)
désert
  Sense ningú, vacant.

desert /deˈzɛɾt/ (n, masc)
désert
  Espai no habitat o despoblat, generalment de clima àrid o polar.

desescalada /de.zes.kaˈɫa.ða/ /də.zəs.kəˈɫa.ðə/ (n, fem)
désescalade
  Disminució progressiva de la intensitat, l’abast o la severitat d'una situació conflictiva.
  (muntanyisme) Baixar un pendent amb tècniques i material d’escalada.

desescolarització (n, fem)
déscolarisation

desesperadament /de.zes.peˌɾa.ðaˈmen/ /de.zes.peˌɾa.ðaˈment/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈmen/ /də.zəs.pəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
désespérément

desesperadorament /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛn/ /de.zes.pe.ɾaˌðo.ɾaˈmɛnt/ /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛn/ /də.zəs.pə.ɾəˌðo.ɾəˈmɛnt/ (adv)
désespéramment

desesperar /dez.es.peˈɾa/ /dez.es.peˈɾaɾ/ /dəz.əs.pəˈɾa/ (v)
désespérer

desespessir /de.zes.peˈsi/ /de.zes.peˈsiɾ/ /də.zəs.pəˈsi/ (v)
rendre plus léger

desestibar /dez.es.tiˈβa/ /dez.es.tiˈβaɾ/ /dəz.əs.tiˈβa/ (v)
relaxer

desestimar /da.zas.tiˈma/ /de.zes.tiˈma/ /de.zes.tiˈmaɾ/ /də.zəs.tiˈma/ /də.zəs.tiˈma/ (v)
mépriser
  No tenir l’estimació deguda, subestimar.

desfalcar /des.faɫˈka/ /des.faɫˈkaɾ/ /dəs.fəɫˈka/ (v)
désaxer

desfavorable /des.fa.voˈɾa.bɫe/ /des.fa.βoˈɾa.βɫe/ /des.fa.βoˈɾab.bɫe/ /dəs.fə.voˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.vuˈɾab.bɫə/ /dəs.fə.βuˈɾa.βɫə/ /dəs.fə.βuˈɾab.bɫə/ (adj)
défavorable

desfavorablement /des.fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /des.fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /des.fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /dəs.fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /dəs.fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /dəs.fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
défavorablement

desfavorir /des.fa.βoˈɾi/ /des.fa.βoˈɾiɾ/ /dəs.fə.voˈɾi/ /dəs.fə.βuˈɾi/ (v)
défavoriser

desfer /desˈfe/ /desˈfeɾ/ /dəsˈfe/ (v)
annuler
  Eliminar la feina feta.
démonter
  Desmuntar l'ordre com està organitzada una cosa.
fondre
  Fer fondre, dissoldre, dividir a miques.

desfibril·lador /des.fi.bɾiɫ.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðo/ /des.fi.βɾi.ɫaˈðoɾ/ /des.fi.βɾiɫ.ɫaˈðo/ /dəs.fi.bɾiɫ.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾi.ɫəˈðo/ /dəs.fi.βɾiɫ.ɫəˈðo/ (n, masc)
défibrillateur

desfici /desˈfi.si/ /dəsˈfi.si/ (n, masc)
agitation

desficiar /des.fi.siˈa/ /des.fi.siˈaɾ/ /dəs.fi.siˈa/ (v)
agiter

desficiosament /des.fi.siˌo.zaˈmen/ /des.fi.siˌo.zaˈment/ /dəs.fi.siˌo.zəˈmen/ /dəs.fi.siˌo.zəˈment/ (adv)
inquiètement

desfilada /des.fiˈɫa.ða/ (n, fem)
défilé

desfilar /des.fiˈɫa/ /des.fiˈɫaɾ/ /dəs.fiˈɫa/ (v)
défiler
  Exhibir-se de manera ordenada unes persones, mentre caminen a la vista d'altres.
  Trencar-se els fils de l'extrem d'un teixit.
  Trencar en fibres un peix.

desflorir /ðes.fɫoˈɾi/ /ðes.fɫoˈɾiɾ/ /ðəs.fɫuˈɾi/ (v)
déflorer
  Perdre les flors una planta.
  Eliminar els fongs que s'han instal·lat en una superfície.

desforestar /des.fo.ɾesˈta/ /des.fo.ɾesˈtaɾ/ /dəs.fo.ɾəsˈta/ /dəs.fu.ɾəsˈta/ (v)
déboiser

desgavell /dez.ɣaˈveʎ/ /dez.ɣaˈβeʎ/ /dəz.ɡəˈβeʎ/ /dəz.ɣəˈveʎ/ (n, masc)
désordre

desgavellar /dez.ɣa.veˈʎaɾ/ /dez.ɣa.βeˈʎa/ /dəz.ɡə.βəˈʎa/ /dəz.ɣə.vəˈʎa/ (v)
gâcher

desglossament /dez.ɣɫo.saˈmen/ /dez.ɣɫo.saˈment/ /dəz.ɡɫu.səˈmen/ /dəz.ɣɫo.səˈment/ /dəz.ɣɫu.səˈmen/ (n, masc)
découpage
  (cinema) Acte o efecte de desglossar quelcom, especialment una obra cinematogràfica.

desgraciadament /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈmen/ /dez.ɣɾa.siˌa.ðaˈment/ /dəz.ɡɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈmen/ /dəz.ɣɾə.siˌa.ðəˈment/ (adv)
malheureusement

desgraciar /dez.ɣɾa.siˈa/ /dez.ɣɾa.siˈaɾ/ /dəz.ɡɾə.siˈa/ (v)
abimer

desguarnir /ðes.ɣwaɾˈniɾ/ /ðes.ɣwəɾˈni/ /ðəs.ɣwəɾˈni/ (v)
démanteler

desguassar /dez.ɣwaˈsa/ /dez.ɣwaˈsaɾ/ /dəz.ɡwəˈsa/ (v)
jetter

desguàs /ðezˈɣwas/ /ðəzˈɣwas/ (n, masc)
gouttière
  Instal·lació per a dirigir l'aigua residual cap a la claveguera.

deshabitat /de.za.biˈtat/ /də.zə.βiˈtat/ (adj, masc)
inhabité

deshonest /de.zoˈnest/ /də.zoˈnest/ /də.zuˈnest/ (adj, masc)
déshonnête

deshonestament /de.zoˌnes.taˈmen/ /de.zoˌnes.taˈment/ /də.zoˌnes.təˈment/ /də.zuˌnes.təˈmen/ (adv)
déshonnêtement

deshumanitzar /de.zu.ma.niˈd͡za/ /de.zu.ma.niˈza/ /de.zu.ma.niˈzaɾ/ /də.zu.mə.niˈd͡za/ (v)
déshumaniser

desideràtum /de.zi.ðeˈɾa.tum/ /də.zi.ðəˈɾa.tum/ (n, masc)
desideratum

desidiosament /de.zi.ðiˌo.zaˈmen/ /de.zi.ðiˌo.zaˈment/ /də.zi.ðiˌo.zəˈmen/ /də.zi.ðiˌo.zəˈment/ (adv)
négligemment

desig /deˈzit͡ʃ/ (n, masc)
désir
  Sentiment de voler alguna cosa aliena perquè es considera valuosa.
envie
  Capritx sobtat i incontrolable que apareix en les dones embarassades.
  Taca de naixement a la pell que s’atribueix a un capritx no satisfet de la mare.

designació /de.ziŋ.na.siˈo/ /de.ziɡ.na.siˈo/ /də.ziŋ.nə.siˈo/ (n, fem)
désignation

designar /de.ziŋˈna/ /de.ziɡˈna/ /de.ziɡˈnaɾ/ /də.ziŋˈna/ (v)
désigner
  Referir-se a algú o alguna cosa mitjançant un nom o un tret identificador.
  Indicar una persona per a un càrrec, una funció.

desigualment /de.ziˌɣwaɫˈmen/ /de.ziˌɣwaɫˈment/ /də.ziˌɣwaɫˈmen/ /də.ziˌɣwaɫˈment/ (adv)
inégalement

desil·lusionar /de.zi.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /de.ziɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /də.zi.ɫu.zi.uˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.oˈna/ /də.ziɫ.ɫu.zi.uˈna/ (v)
décevoir

desil·lusió /de.zi.ɫu.ziˈo/ /de.ziɫ.ɫu.ziˈo/ /də.zi.ɫu.ziˈo/ /də.ziɫ.ɫu.ziˈo/ (n, fem)
désillusion

desinfectar /dez.iɱ.fekˈta/ /dez.iɱ.fekˈtaɾ/ /dəz.iɱ.fəkˈta/ (v)
désinfecter

desinflació /de.ziɱ.fɫa.siˈo/ /də.ziɱ.fɫə.siˈo/ (n, fem)
désinflation

desinflar /de.ziɱˈfɫa/ /de.ziɱˈfɫaɾ/ /də.ziɱˈfɫa/ (v)
dégonfler

desinhibir /de.zi.niˈbiɾ/ /de.zi.niˈβi/ /də.zi.niˈβi/ (v)
désinhiber

desintegració /de.zin.te.ɣɾa.siˈo/ /də.zin.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
désintégration

desintegrar /de.zin.teˈɣɾa/ /de.zin.teˈɣɾaɾ/ /də.zin.təˈɣɾa/ (v)
désintégrer

desintoxicació /de.zin.tok.si.ka.siˈo/ /də.zin.tok.si.kə.siˈo/ /də.zin.tuk.si.kə.siˈo/ (n, fem)
désintoxication

desinència /de.ziˈnɛn.si.a/ /də.ziˈnɛn.si.ə/ (n, fem)
désinence

desistiment /de.zis.tiˈmen/ /de.zis.tiˈment/ /də.zis.tiˈmen/ /də.zis.tiˈment/ (n, masc)
désistement

desistir /de.zisˈti/ /de.zisˈtiɾ/ /də.zisˈti/ (v)
ceser

desitjablement /de.ziˌd͡ʒa.bɫeˈment/ /de.ziˌd͡ʒa.βɫeˈmen/ /de.ziˌd͡ʒab.bɫeˈmen/ /də.ziˌd͡ʒa.βɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈmen/ /də.ziˌd͡ʒab.bɫəˈment/ (adv)
désirablement

desitjar /de.ziˈd͡ʒa/ /de.ziˈd͡ʒaɾ/ /də.ziˈd͡ʒa/ (v)
désirer

desjunyir /dez.d͡ʒuˈɲi/ /dez.d͡ʒuˈɲiɾ/ /də.ʒuˈɲi/ /dəʒ.ʒuˈɲi/ (v)
désunir

deslleialment /dez.ʎeˌjaɫˈmen/ /dez.ʎeˌjaɫˈment/ /dəz.ʎəˌjaɫˈmen/ /dəz.ʎəˌjaɫˈment/ (adv)
déloyalement

desmagnetització /dez.maŋ.ne.ti.d͡za.siˈo/ /dez.maɡ.ne.ti.za.siˈo/ /dəz.məŋ.nə.ti.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
démagnétisation

desmai /dezˈmaj/ /dəzˈmaj/ (n, masc)
évanouissement
  Pèrdua sobtada i temporal dels sentits i de la consciència.

desmaiar /dez.maˈja/ /dez.maˈjaɾ/ /dəz.məˈja/ (v)
s'évanouir

desmamar /dez.maˈma/ /dez.maˈmaɾ/ /dəz.məˈma/ (v)
sevrer

desmantellar /dez.man.teˈʎa/ /dez.man.teˈʎaɾ/ /dəz.mən.təˈʎa/ (v)
démanteler

desmarcar-se (v)
se démarquer

desmarcatge (n, masc)
démarquage

desmarcatge de suport (n, masc)
démarquage d'appui-soutien au porteur du ballon

desmesuradament /dez.me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /dez.me.zuˌɾa.ðaˈment/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.mə.zuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
démesurément

desmetilar /dez.me.tiˈɫa/ /dez.me.tiˈɫaɾ/ /dəz.mə.tiˈɫa/ (v)
déméthyler

desmilitarització /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.d͡za.siˈo/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾi.za.siˈo/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
démilitarisation

desmilitaritzar /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /dez.mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /dəz.mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
démilitariser

desmitificar /dez.mi.ti.fiˈka/ /dez.mi.ti.fiˈkaɾ/ /dəz.mi.ti.fiˈka/ (v)
démythifier

desmobilitzar /dez.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /dez.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /dez.mo.βi.ɫiˈza/ /dəz.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /dəz.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /dəz.mu.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
démobiliser

desmuntatge /dez.munˈta.d͡ʒe/ /dəz.munˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
démontage

desmutització (n, fem)
démutisation

desnaturalitzar /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈza/ /dez.na.tu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /dəz.nə.tu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
dénaturer

desnazificació /dez.na.zi.fi.ka.siˈo/ /dəz.nə.zi.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
dénazifiation

desnazificar /dez.na.zi.fiˈka/ /dez.na.zi.fiˈkaɾ/ /dəz.nə.zi.fiˈka/ (v)
dénazifier

desnonament /dez.no.naˈmen/ /dez.no.naˈment/ /dəz.no.nəˈment/ /dəz.nu.nəˈmen/ (n, masc)
expulsion

desobeir /de.zo.beˈiɾ/ /de.zo.βeˈi/ /də.zo.bəˈi/ /də.zu.bəˈi/ /də.zu.βəˈi/ (v)
désobéir

desocupar /dez.o.kuˈpa/ /dez.o.kuˈpaɾ/ /dəz.u.kuˈpa/ (v)
quitter

desoir /dez.oˈi/ /dez.oˈiɾ/ /dəz.uˈi/ (v)
mépriser

desolar /de.zoˈɫa/ /de.zoˈɫaɾ/ /də.zoˈɫa/ /də.zuˈɫa/ (v)
dévaster
  Quedar un lloc solitari, desèrtic o aïllat.
désoler
  Sentir-se emocionalment molt afectat per una pena i sense consol possible.

desopilar /dez.o.piˈla/ /dez.o.piˈlaɾ/ /dəz.u.piˈɫa/ (v)
desopiler

desordenadament /de.zor.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /de.zoɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /də.zoɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /də.zur.dəˌna.ðəˈmen/ /də.zur.ðəˌna.ðəˈmen/ (adv)
désordonnément

desordenar /dez.or.ðeˈna/ /dez.oɾ.ðeˈnaɾ/ /dəz.ur.dəˈna/ (v)
gâcher

desordre /dezˈoɾ.ðɾe/ /dəzˈoɾ.ðɾə/ (n, masc)
désordre, trouble des conduites alimentaires
  Falta d'ordre.
trouble, désordre
  Alteració no controlada i considerada negativa en una societat.

desori /deˈzɔ.ɾi/ /dəˈzɔ.ɾi/ (n, masc)
discomposure

desorientar /dez.o.ɾi.enˈta/ /dez.o.ɾi.enˈtaɾ/ /dəz.u.ɾi.ənˈta/ (v)
désorienter
  Causar la pèrdua d'orientació

despagar /dez.paˈɣa/ /dez.paˈɣaɾ/ /dəz.pəˈɣa/ (v)
déplaire
  (arcaisme) descontentar, disgustar

desparar /des.paˈɾa/ /des.paˈɾaɾ/ /dəs.pəˈɾa/ (v)
démonter
  Llevar el parament, tot allò que s’ha preparat per a un fi.
desservir
  (especialment) Llevar l’adreç de taula.

desparellar /das.pa.ɾaˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎa/ /des.pa.ɾeˈʎaɾ/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ /dəs.pə.ɾəˈʎa/ (v)
déparier

despatologitzar /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈza/ /des.pa.to.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /des.pa.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /dəs.pə.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /dəs.pə.tu.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
dépathologiser

despatx /desˈpat͡ʃ/ /dəsˈpat͡ʃ/ (n, masc)
cabinet
  Lloc on es realitza treball de tipus intel·lectual.
envoi
  Carta o altre comunicat enviat amb caràcter d'urgència.

despatxar /des.paˈt͡ʃa/ /des.paˈt͡ʃaɾ/ /dəs.pəˈt͡ʃa/ (v)
occuper
  Atendre una persona per atendre les seves peticions o problemes.
expédier
  Trametre una comunicació.
renvoyer
  Desfer-se de la presència d'algú, acomiadar.

despectivament /des.pekˌti.vaˈment/ /des.pekˌti.βaˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈmen/ /dəs.pəkˌti.vəˈment/ /dəs.pəkˌti.βəˈmen/ (adv)
méprisamment

despenalitzar /des.pe.na.ɫiˈd͡za/ /des.pe.na.ɫiˈza/ /des.pe.na.ɫiˈzaɾ/ /dəs.pə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
dépénaliser

despert /desˈpɛɾt/ /dəsˈpɛrt/ (adj, masc)
éveillé
  (figurat) Viu, àgil i ràpid de ment.

despertador /des.per.taˈðo/ /des.peɾ.taˈðoɾ/ /dəs.pər.təˈðo/ (n, masc)
réveilleur
réveil-matin, réveil

despertar /des.perˈta/ /des.peɾˈta/ /des.peɾˈtaɾ/ /dəs.pərˈta/ (v)
réveiller
  Fer treure del son.
se réveiller, réveiller
  (pronominal) Sortir del son, deixar de dormir.

despesa /desˈpe.za/ /dəsˈpə.zə/ /dəsˈpɛ.zə/ (n, fem)
dépense

despietadament /des.pi.eˌta.ðaˈmen/ /des.pi.eˌta.ðaˈment/ /dəs.pi.əˌta.ðəˈmen/ /dəs.pi.əˌta.ðəˈment/ (adv)
impitoyablement

despintar /des.pinˈta/ /des.pinˈtaɾ/ /dəs.pinˈta/ (v)
déteindre

desplaentment /des.pɫaˌemˈmen/ /des.pɫaˌemˈment/ /dəs.pɫəˌemˈmen/ /dəs.pɫəˌemˈment/ (adv)
déplaisamment

desplastificar /des.pɫas.ti.fiˈka/ /des.pɫas.ti.fiˈkaɾ/ /dəs.pɫəs.ti.fiˈka/ (v)
déplastifier

desplaure /desˈpɫaw.ɾe/ /dəsˈpɫaw.ɾə/ (v)
déplaire

desplaçament /des.pɫa.saˈmen/ /des.pɫa.saˈment/ /dəs.pɫə.səˈmen/ /dəs.pɫə.səˈment/ (n, masc)
défilement
  (videojocs) Moviment de l'escena de fons d'una pantalla característic de determinats videojocs, especialment dels jocs de plataformes, que té com a objectiu simular el moviment del personatge jugador, que habitualment apareix al centre de la pantalla.
déplacement
  (petanca) Moviment del bolig o d'una bola situada sobre el camp de joc que es deu directament o indirectament a un llançament.

desplaçament diagonal (n, masc)
déplacement en diagonale

desplaçament endavant (n, masc)
déplacement avant

desplaçament enrere (n, masc)
déplacement arrière

desplaçament lateral (n, masc)
déplacement latéral

desplaçament lliure (n, masc)
mode à déplacement libre

desplaçar /des.pɫaˈsa/ /des.pɫaˈsaɾ/ /dəs.pɫəˈsa/ (v)
déplacer

desplegar /des.pɫeˈɣa/ /des.pɫeˈɣaɾ/ /dəs.pɫəˈɣa/ (v)
déployer

despoblar /des.pobˈbɫa/ /des.poˈbɫaɾ/ /des.poˈβɫa/ /dəs.pobˈbɫa/ /dəs.pubˈbɫa/ /dəs.puˈβɫa/ (v)
dépeupler

desposseir /des.po.seˈi/ /des.po.seˈiɾ/ /dəs.po.səˈi/ /dəs.pu.səˈi/ (v)
déposséder

desprendre /desˈpen.dɾe/ /dəsˈpən.dɾə/ /dəsˈpɛn.dɾə/ (v)
desprendre

després /desˈpɾes/ /dəsˈpɾes/ (adv)
après, ensuite
  més tard

després-dinar /desˌpɾez.ðiˈna/ /desˌpɾez.ðiˈnaɾ/ /dəsˌpɾez.diˈna/ (n, masc)
après-déjeuner

despullar /des.puˈʎa/ /des.puˈʎaɾ/ /dəs.puˈja/ /dəs.puˈʎa/ (v)
déshabiller

despòticament /desˌpɔ.ti.kaˈmen/ /desˌpɔ.ti.kaˈment/ /dəsˌpɔ.ti.kəˈmen/ /dəsˌpɔ.ti.kəˈment/ (adv)
despotiquement

despús-anit /deˌpu.zaˈnit/ /dəˌpu.zəˈnit/ (adv)
avant-hier soir

dessaborir /ðes.as.sa.βoˈɾiɾ/ /ðes.əs.sa.βoˈɾi/ /ðəs.əs.sə.βuˈɾi/ (v)
diminuer le goût

dessagnar /de.saŋˈna/ /de.saɡˈna/ /de.saɡˈnaɾ/ /də.səŋˈna/ (v)
saigner

desservir /de.serˈβi/ /de.seɾˈviɾ/ /de.seɾˈβi/ /də.sərˈbi/ /də.səɾˈvi/ (v)
refuser un service

dessuadora /de.su.aˈðo.ɾa/ (n, fem)
chandail de dessous

destacar /des.taˈka/ /des.taˈkaɾ/ /ˈ/dəs.təˈka/ (v)
détacher
  Distingir-se un element del grup.
  Fer més visible una forma dins d'una imatge.

desteixir /des.tejˈʃi/ /des.tejˈʃiɾ/ /des.teˈʃi/ /dəs.təˈʃi/ (v)
détisser

destenyir /des.teˈɲi/ /des.teˈɲiɾ/ /dəs.təˈɲi/ (v)
décolorer

desterrar /des.teˈra/ /des.teˈˈɾaɾ// /dəs.təˈra/ (v)
bannir

destil·lació /des.ti.ɫa.siˈo/ /des.tiɫ.ɫa.siˈo/ /dəs.ti.ɫə.siˈo/ /dəs.tiɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
distillation

destil·leria /des.ti.ɫeˈɾi.a/ /des.tiɫ.ɫeˈɾi.a/ /dəs.ti.ɫəˈɾi.ə/ /dəs.tiɫ.ɫəˈɾi.ə/ (n, masc)
destillerie

destinació /des.ti.na.siˈo/ (n, fem)
destination

destinar /des.tiˈna/ /des.tiˈnaɾ/ /dəs.tiˈna/ (v)
destiner
  Determinar, designar, la condició futura d’algú o d’alguna cosa.

destorb /desˈtoɾp/ /dəsˈtorp/ (n, masc)
gêne

destorbada /des.toɾˈba.ða/ /dəs.toɾˈba.ðə/ /dəs.turˈba.ðə/ (n, fem)
gêne

destorbar /des.torˈβa/ /des.toɾˈbaɾ/ /des.toɾˈβa/ /dəs.toɾˈba/ /dəs.turˈba/ (v)
déranger
  Fer nosa en l’execució d’una acció.
empêcher
  (pilota basca) Cometre una falta consistent a obstruir el joc de l'adversari.

destoxicació (n, fem)
détoxication

destral /desˈtɾaɫ/ (n, fem)
hache

destralada /des.tɾaˈɫa.ða/ /dəs.tɾəˈɫa.ðə/ (n, fem)
coup gras
  (golf) Cop defectuós en què el bastó toca a terra abans de l'impacte, de manera que la bola recorre una distància molt curta.

destrament /ˌdes.tɾaˈmen/ /ˌdes.tɾaˈment/ /ˌdes.tɾəˈmen/ /ˌdes.tɾəˈment/ (adv)
adroitement

destre /ˈdes.tɾe/ /ˈdes.tɾə/ (adj, masc)
droit
  dret (costat dret, banda dreta, a mà dreta)
adroit
  hàbil

destresa /desˈtɾe.za/ /dəsˈtɾə.zə/ /dəsˈtɾɛ.zə/ (n, fem)
habileté

destriar (v)
selectionner

destronar /des.tɾoˈna/ /des.tɾoˈnaɾ/ /dəs.tɾuˈna/ (v)
détrôner

destrossa /desˈtɾɔ.sa/ /desˈtɾɔ.sɔ/ /dəsˈtɾɔ.sə/ (n, fem)
destruction

destrossar /des.tɾoˈsa/ /des.tɾoˈsaɾ/ /dəs.tɾoˈsa/ /dəs.tɾuˈsa/ (v)
détruire

destrucció /des.tɾuk.siˈo/ /dəs.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
destruction

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ (adj, masc)
destructeur
  Que destrueix.

destructor /des.tɾukˈto/ /des.tɾukˈtoɾ/ /dəs.tɾukˈto/ (n, masc)
destroyer
  Vaixell de guerra a motor superior a la fragata i inferior al creuer, amb prou autonomia per la navegació oceànica i gran velocitat.

destruir /des.tɾuˈi/ /des.tɾuˈiɾ/ (v)
détruire

destí /desˈti/ (n, masc)
destin
  Allò que fa que la vida de cada persona estigui determinada.

desunir /ðez.uˈni/ /ðez.uˈniɾ/ /ðəz.uˈni/ (v)
désunir

desvelar /dez.veˈɫaɾ/ /dez.βeˈɫa/ /dəz.bəˈɫa/ /dəz.vəˈɫa/ (v)
dévoiler

desventuradament /dez.ven.tuˌɾa.ðaˈment/ /dez.βen.tuˌɾa.ðaˈmen/ /dəz.bən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈmen/ /dəz.vən.tuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
malheureusement

desvergonyidament /dez.veɾ.ɣoˌɲi.ðaˈment/ /dez.βer.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dez.βeɾ.ɣoˌɲi.ðaˈmen/ /dəz.bər.ɡuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vər.ɣuˌɲi.ðəˈmen/ /dəz.vəɾ.ɣoˌɲi.ðəˈment/ (adv)
effrontément

desvergonyit /dez.veɾ.ɣoˈɲit/ /dez.βer.ɣoˈɲit/ /dez.βeɾ.ɣoˈɲit/ /dəz.bər.ɡuˈɲit/ /dəz.vər.ɣuˈɲit/ /dəz.vəɾ.ɣoˈɲit/ (adj, masc)
insolent
  Que no té vergonya.

desvergonyit /dez.veɾ.ɣoˈɲit/ /dez.βer.ɣoˈɲit/ /dez.βeɾ.ɣoˈɲit/ /dəz.bər.ɡuˈɲit/ /dəz.vər.ɣuˈɲit/ /dəz.vəɾ.ɣoˈɲit/ (n, masc)
scélérat
  Qui no té vergonya.

desvestir /dez.vesˈtiɾ/ /dez.βesˈti/ /dez.βesˈtiɾ/ /dəz.bəsˈti/ /dəz.vəsˈti/ (v)
déshabiller

desvetllar /dez.veɫˈɫaɾ/ /dez.βeɫˈɫa/ /dez.βeʎˈʎa/ /dəz.vəɫˈɫa/ (v)
dévoiler

desviació /dez.bi.a.siˈo/ /dez.vi.a.siˈo/ /dəz.bi.ə.siˈo/ /dəz.vi.ə.siˈo/ (n, masc)
déviance
  Conducta que no coincideix amb els models i les expectatives de comportament en una societat particular.
déviation
  (navegació) Error en la indicació de la brúixola per culpa del metall amb que està formada o que transporta la nau.
  (hoquei) Acció i efecte de modificar la trajectòria de la bola o el disc voluntàriament o per accident interposant-hi l'estic, el patí o una part del cos.

desvirtualitzar /dez.viɾ.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /dez.βir.tu.a.ɫiˈd͡za/ /dez.βiɾ.tu.a.ɫiˈza/ /dəz.bir.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /dəz.viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
dévirtualiser

desxifrar /des.t͡ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾa/ /des.ʃiˈfɾaɾ/ /də.ʃiˈfɾa/ /dəʃ.ʃiˈfɾa/ (v)
déchiffrer

desànim /deˈza.nim/ (n, masc)
découragement

desè /deˈze/ /dəˈzə/ /dəˈzɛ/ (number)
dixième

desídia /deˈzi.ði.a/ (n, fem)
croupissement

detall /deˈtaʎ/ /dəˈtaʎ/ (n, masc)
détail

detallar /de.taˈʎa/ /de.taˈʎaɾ/ (v)
détailler

detallat /de.taˈʎat/ /də.təˈʎat/ (adj, masc)
détaillé

detecció de col·lisions (n, fem)
détection de collision

detectar /de.tekˈta/ /de.tekˈtaɾ/ /də.təkˈta/ (v)
détecter

detectiu /de.tekˈtiw/ (n, masc)
détective

detector de faltes (n, masc)
détecteur de ligne de faute

detenir /de.teˈni/ /de.teˈniɾ/ (v)
détenir

detergir /ðe.teɾˈʒi/ /ðe.teɾˈʒiɾ/ /ðə.təɾˈʒi/ (v)
nettoyer

deteriorar /de.te.ɾi.oˈɾa/ /de.te.ɾi.oˈɾaɾ/ /də.tə.ɾi.oˈɾa/ /də.tə.ɾi.uˈɾa/ (v)
détériorer

determinació /de.teɾ.mi.na.siˈo/ /də.tər.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
détermination

determinadament /de.ter.miˌna.ðaˈmen/ /de.teɾ.miˌna.ðaˈmen/ /de.teɾ.miˌna.ðaˈment/ /də.tər.miˌna.ðəˈmen/ /də.təɾ.miˌna.ðəˈment/ (adv)
déterminément

determinant /de.ter.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnant/ /də.tər.miˈnan/ /də.təɾ.miˈnant/ (adj)
déterminant
  Que determina.

determinant /de.ter.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnan/ /de.teɾ.miˈnant/ /də.tər.miˈnan/ /də.təɾ.miˈnant/ (n, masc)
déterminant
  Classe de mots que s’anteposen al nom i que delimiten i precisen l’àmbit referencial.

determinar /de.ter.miˈna/ /de.teɾ.miˈna/ /de.teɾ.miˈnaɾ/ (v)
déterminer

determinisme /de.teɾ.miˈniz.me/ /də.tər.miˈniz.mə/ (n, masc)
déterminisme

detestablement /de.tesˌta.bɫeˈment/ /de.tesˌta.βɫeˈmen/ /de.tesˌtab.bɫeˈmen/ /də.təsˌta.βɫəˈmen/ /də.təsˌtab.bɫəˈmen/ /də.təsˌtab.bɫəˈment/ (adv)
détestablement

detestar /de.tesˈta/ /de.tesˈtaɾ/ /də.təsˈta/ (v)
détester

detingudament /de.tiŋˌɡu.ðaˈmen/ /de.tiŋˌɡu.ðaˈment/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈmen/ /də.tiŋˌɡu.ðəˈment/ (adv)
minutieusement

detingut /de.tiŋˈɡut/ (adj, masc)
minutieux
  Fet amb atenció i cura.
détenu
  Que ha patit una detenció.

detingut /de.tiŋˈɡut/ (n, masc)
détenu
  Persona que ha patit una detenció.

detonar /de.toˈna/ /de.toˈnaɾ/ /də.tuˈna/ (v)
détoner

detriment /de.triˈmen/ /de.triˈment/ /də.triˈmen/ /də.triˈment/ (n, masc)
détriment

detrític /deˈtɾi.tik/ /dəˈtɾi.tik/ (adj, masc)
détritique
  Relatiu o pertanyent al detritus

deu /ˈdew/ /ˈdəw/ /ˈdɛw/ (number)
dix

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ (n, masc)
devoir

deure /ˈdew.ɾe/ /ˈdəw.ɾə/ /ˈdɛw.ɾə/ (v)
devoir
  Tenir una obligació pendent amb algú altre.
  Seguit d’infinitiu, ser probable o possible.

deures /ˈdew.ɾes/ /ˈdəw.ɾəs/ /ˈdɛw.ɾəs/ (n, masc)
devoir, devoirs
  (plurale tantum) Exercicis escolars que els alumnes han de fer a casa.

deute /ˈdew.te/ /ˈdəw.tə/ /ˈdɛw.tə/ (n, masc)
dette

deuteri /dewˈtɛ.ɾi/ /dəwˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
deutérium

deuteroaprenentatge (n, masc)
deutero-apprentissage

devastació /de.vas.ta.siˈo/ /de.βas.ta.siˈo/ /də.vəs.tə.siˈo/ /də.βəs.tə.siˈo/ (n, fem)
dévastation

devastador /de.vas.taˈðoɾ/ /de.βas.taˈðo/ /de.βas.taˈðoɾ/ /də.vəs.təˈðo/ /də.βəs.təˈðo/ (adj, masc)
dévastateur

devers /deˈveɾs/ /deˈβes/ /dəˈves/ /dəˈβɛrs/ (preposition)
vers

devessall /de.veˈsaʎ/ /de.βeˈsaʎ/ /də.vəˈsaj/ /də.vəˈsaʎ/ /də.βəˈsaʎ/ (n, masc)
trombe

devoció /de.vo.siˈo/ /de.βo.siˈo/ /də.vo.siˈo/ /də.vu.siˈo/ /də.βu.siˈo/ (n, fem)
dévotion

devorar /de.voˈɾaɾ/ /de.βoˈɾa/ /də.voˈɾa/ /də.vuˈɾa/ /də.βuˈɾa/ (v)
dévorer

devotament /deˌvɔ.taˈment/ /deˌβɔ.taˈmen/ /dəˌvɔ.təˈmen/ /dəˌvɔ.təˈment/ /dəˌβɔ.təˈmen/ (adv)
dévotement

dexametasona /ˌdek.sa.me.taˈzo.na/ /ˌdek.sə.mə.təˈzo.nə/ (n, fem)
dexaméthasone

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ (adv)
deçà

deçà /deˈsa/ /dəˈsa/ (preposition)
en deçà de

deònim /deˈɔ.nim/ (n, masc)
onomastisme

dhol (n, masc)
dhol

dholaka (n, masc)
dhola

dia /ˈdi.a/ (n, masc)
jour, journée
  Període de temps en què la Terra realitza el seu moviment de rotació. Es divideix en vint-i-quatre períodes iguals anomenats hores.
  Espai de temps amb claror entre dues nits.

diabetis /di.aˈbɛ.tis/ /di.əˈβɛ.tis/ (n, fem)
diabète

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ (Interjection)
diable
  Expressió de contrarietat.

diable /diˈa.bɫe/ /diˈa.βɫe/ /diˈa.βɫə/ /diˈab.bɫe/ /diˈab.bɫə/ (n, masc)
diable
  Personificació del mal.

diablessa /di.abˈbɫe.sa/ /di.aˈbɫe.sa/ /di.aˈβɫe.sa/ /di.əbˈbɫə.sə/ /di.əbˈbɫɛ.sə/ /di.əˈβɫɛ.sə/ (n, fem)
diablesse

diabètic /di.aˈbɛ.tik/ /di.əˈβɛ.tik/ (adj, masc)
diabétique

diabòlicament /di.aˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /di.aˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /di.əˌbɔ.ɫi.kəˈment/ /di.əˌβɔ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
diaboliquement

diaca /diˈa.ka/ /diˈa.kə/ (n, masc)
diacre

diaconessa /di.a.koˈne.sa/ /di.ə.koˈnə.sə/ /di.ə.kuˈnɛ.sə/ (n, fem)
diaconesse

diacrític /di.aˈkɾi.tik/ /di.əˈkɾi.tik/ (adj, masc)
diacritique
  Que permet distingir.

diacrític /di.aˈkɾi.tik/ /di.əˈkɾi.tik/ (n, masc)
diacritique
  signe diacrític

diacrònic /di.aˈkɾɔ.nik/ /di.əˈkɾɔ.nik/ (adj, masc)
diachronique

diada /diˈa.ða/ /diˈa.ðə/ (n, fem)
fête
  Dia determinat en què se celebra una gran festa.

diadema /di.aˈðe.ma/ /di.əˈðɛ.mə/ (n, fem)
diadème

diafragma /di.aˈfɾaɣ.ma/ /di.əˈfɾaɣ.mə/ (n, masc)
diaphragme

diafàsic /di.aˈfa.zik/ /di.əˈfa.zik/ (adj, masc)
diaphasique

diagnosi /di.aŋˈnɔ.zi/ /di.aɡˈnɔ.zi/ /di.əŋˈnɔ.zi/ (n, fem)
diagnose

diagnosticar /di.aŋ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈka/ /di.aɡ.nos.tiˈkaɾ/ /di.əŋ.nos.tiˈka/ /di.əŋ.nus.tiˈka/ (v)
diagnostiquer

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ (adj, masc)
diagnostique
  Útil per a diagnosticar

diagnòstic /di.aŋˈnɔs.tik/ /di.aɡˈnɔs.tik/ /di.əŋˈnɔs.tik/ (n, masc)
diagnostic
  Identificació del problemes de salut d'una persona.

diagnòstic psicològic (n, masc)
estimation psychopédagogique

diagonalment /di.a.ɣoˌnaɫˈmen/ /di.a.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣoˌnaɫˈment/ /di.ə.ɣuˌnaɫˈmen/ (adv)
diagonalement

diagrama /di.aˈɣɾa.ma/ /di.əˈɣɾa.mə/ (n, masc)
diagramme
  Dibuix explicatiu, gràfic.
  Representació que indica la relació existent entre dues quantitats variables, especialment la que es presenta en un eix de coordenades.

diagrama de Gantt (n, masc)
diagramme de Gantt

dialecte /di.aˈɫɛk.te/ (n, masc)
dialecte, patois

dialectologia /di.a.ɫek.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /di.a.ɫek.to.ɫoˈʒi.a/ /di.ə.ɫək.to.ɫoˈʒi.ə/ /di.ə.ɫək.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
dialectologie

dialogar /di.a.ɫoˈɣa/ /di.a.ɫoˈɣaɾ/ /di.ə.ɫoˈɣa/ /di.ə.ɫuˈɣa/ (v)
dialoguer

dialogisme /di.a.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /di.a.ɫoˈʒiz.me/ /di.ə.ɫoˈʒiz.mə/ /di.ə.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
dialogisme

dialèctica /di.aˈɫɛk.ti.ka/ /di.əˈɫɛk.ti.kə/ (n, fem)
dialectique

dialècticament /di.aˌɫɛk.ti.kaˈmen/ /di.aˌɫɛk.ti.kaˈment/ /di.əˌɫɛk.ti.kəˈmen/ /di.əˌɫɛk.ti.kəˈment/ (adv)
dialectiquement

diamant /di.aˈman/ /di.aˈmant/ /di.əˈman/ /di.əˈmant/ (n, masc)
diamant
  Mineral al·lòtrop del carboni que cristal·litza en un sistema cúbic, molt brillant i molt dur.
  (billar) Cadascun dels petits punts blancs marcats a intervals regulars a la cara superior del marc, que s'utilitzen com a referència per a calcular les trajectòries de les boles.
carreau
  (jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.

diametralment /di.a.meˌtɾaɫˈmen/ /di.a.meˌtɾaɫˈment/ /di.ə.məˌtɾaɫˈmen/ /di.ə.məˌtɾaɫˈment/ (adv)
diamétralement

diana /diˈa.na/ /diˈa.nə/ (n, fem)
réveil
  (militar) Toc a l’alba per a despertar els soldats.
mille
  Centre d’un blanc com a objectiu de pràctica de tir.

diantre /diˈan.tɾe/ /diˈan.tɾə/ (Interjection)
diable

diapasó /di.a.paˈzo/ /di.ə.pəˈzo/ (n, masc)
diapason

diapositiva /di.a.po.ziˈti.va/ /di.a.po.ziˈti.βa/ /di.ə.po.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.və/ /di.ə.pu.ziˈti.βə/ (n, fem)
diapositive

diari (adj, masc)
journalier, quotidien

diari (n, masc)
journal, quotidien
  Periòdic de notícies publicat cada dia.
journal, journal intime
  Ressenya d'esdeveniments o pensaments de cada dia.

diari de classe (n, masc)
journal de classe

diarquia /di.aɾˈki.a/ /di.ərˈki.ə/ (n, fem)
dyarchie

diarrea /di.aˈre.a/ /di.əˈrɛ.ə/ (n, fem)
diarrhée

diartrosi /di.aɾˈtɾɔ.zi/ /di.ərˈtɾɔ.zi/ (n, fem)
diarthrose

diastràtic /di.asˈtɾa.tik/ /di.əsˈtɾa.tik/ (adj, masc)
diastratique

diatònicament /di.aˌtɔ.ni.kaˈmen/ /di.aˌtɔ.ni.kaˈment/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈmen/ /di.əˌtɔ.ni.kəˈment/ (adv)
diatoniquement

diatòpic /di.aˈtɔ.pik/ /di.əˈtɔ.pik/ (adj, masc)
diatopique

dibuix /diˈbujʃ/ (n, masc)
dessin
  Acte o efecte de dibuixar.
  Art de representar formes damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.
  Conjunt de formes representades damunt una superfície, generalment de paper, mitjançant línies o taques, d'un sol color o de més d'un.

dibuixar /di.bujˈʃaɾ/ /di.βujˈʃa/ /di.βuˈʃa/ (v)
dessiner

dibuixos animats (n, masc)
dessin animé

diccionari /dik.si.oˈna.ɾi/ /dik.si.uˈna.ɾi/ (n, masc)
dictionnaire
  Publicació que dona una llista ordenada (normalment alfabèticament) o paraules, normalment explicant el seu significat i alguns cops contenint informació de l'etimologia, ús, traduccions i altres eines relacionades amb el mot.

diccionarista /dik.si.o.naˈɾis.ta/ /dik.si.o.naˈɾis.te/ /dik.si.o.nəˈɾis.tə/ /dik.si.u.nəˈɾis.tə/ (n, neut)
dictionnariste

dicible /diˈsi.bɫe/ /diˈsi.βɫe/ /diˈsi.βɫə/ /diˈsib.bɫe/ /diˈsib.bɫə/ (adj)
dicible

dicotomia /di.ko.toˈmi.a/ /di.ku.tuˈmi.ə/ (n, fem)
dichotomie

dictador /dik.taˈðo/ /dik.taˈðoɾ/ /dik.təˈðo/ (n, masc)
dictateur

dictam (n, masc)
dictame
  (botànica) (Dictamnus) Gènere de plantes de la família de les rutàcies (Rutaceae).

dictamen /dikˈta.men/ /dikˈta.mən/ (n, masc)
opinion

dictar /dikˈta/ /dikˈtaɾ/ (v)
dicter

dictat /dikˈtat/ (n, masc)
dictée
  Exercici escolar en què el professor diu un text davant els alumnes perquè aquests el vagin escrivint, la correcció del qual permet comprovar el nivell d'ortografia i gramàtica.

dictatorial /dik.ta.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.to.ɾiˈaɫ/ /dik.tə.tu.ɾiˈaɫ/ (adj)
dictatorial

dictatorialment /dik.ta.to.ɾiˌaɫˈmen/ /dik.ta.to.ɾiˌaɫˈment/ /dik.tə.to.ɾiˌaɫˈment/ /dik.tə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ (adv)
dictatorialement

dictàfon /dikˈta.fon/ /dikˈta.fun/ (n, masc)
dictaphone

dida /ˈdi.ða/ /ˈdi.ðə/ (n, fem)
nourrice

didactisme /di.ðakˈtiz.me/ /di.ðəkˈtiz.mə/ (n, masc)
didactisme

didal /diˈðaɫ/ (n, masc)
dé, dé à coudre
  Capseta, típicament metàl·lica i quasi cilíndrica, pensada per protegir l'extrem d'un dit de punxades quan es cus i també per fer força amb el dit protegit contra el cap de l'agulla sense que aquesta es clavi en la pell.

didjeridú (n, masc)
didgeridoo

didàctica (n, fem)
didactique

didàctica de la llengua (n, fem)
didactique des langues

didàctica diferencial (n, fem)
didactique différenciée

didàctica especial (n, fem)
didactique spéciale

didàctica general (n, fem)
didactique générale

didàcticament /diˌðak.ti.kaˈmen/ /diˌðak.ti.kaˈment/ /diˌðak.ti.kəˈmen/ /diˌðak.ti.kəˈment/ (adv)
didactiquement

dieta /diˈe.ta/ /diˈə.tə/ /diˈɛ.tə/ (n, fem)
diète

dietari /di.eˈta.ɾi/ /di.əˈta.ɾi/ (n, masc)
ordo
  Espècie de calendari que usen els eclesiàstics, on disposen l'orde i el ritus de les pregàries i l'ofici diví de tot l'any.

difamació /di.fa.ma.siˈo/ /di.fə.mə.siˈo/ (n, fem)
diffamation

difamar /di.faˈma/ /di.faˈmaɾ/ /di.fəˈma/ (v)
diffamer

diferent /di.feˈɾen/ /di.feˈɾent/ /di.fəˈɾen/ /di.fəˈɾent/ (adj)
différent
  Que no és igual.

diferentment /di.feˌɾemˈmen/ /di.feˌɾemˈment/ /di.fəˌɾemˈmen/ /di.fəˌɾemˈment/ (adv)
différemment

diferir /di.feˈɾi/ /di.feˈɾiɾ/ /di.fəˈɾi/ (v)
différer

diferència /di.feˈɾɛn.si.a/ /di.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
différence

diferència de gols (n, fem)
différence de buts

dificultat (n, fem)
difficulté
  Complicació, obstacle per fer una cosa.

dificultat d'aprenentatge (n, fem)
difficulté d'apprentissage

dificultat d'escriptura (n, fem)
trouble de l'écriture

dificultat de lectura (n, fem)
trouble de lécture

dificultosament /di.fi.kuɫˌto.zaˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zaˈment/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈmen/ /di.fi.kuɫˌto.zəˈment/ (adv)
difficultueusement

difondre /diˈfon.dɾe/ (v)
diffuser

diftong /difˈtoŋ/ /difˈtoŋk/ /difˈtoŋk/ (n, masc)
diphtongue

diftong creixent (n, masc)
diphtongue ascendante

diftong decreixent (n, masc)
diphtongue décroissante

diftongació /dif.toŋ.ɡa.siˈo/ /dif.toŋ.ɡə.siˈo/ /dif.tuŋ.ɡə.siˈo/ (n, fem)
diphtongaison

diftongar /dif.toŋˈɡa/ /dif.toŋˈɡaɾ/ /dif.tuŋˈɡa/ (v)
diphtonguer

diftèria /difˈtɛ.ɾi.a/ (n, fem)
diphtérie

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ (adj, masc)
défunt
  Que ha mort.

difunt /diˈfun/ /diˈfunt/ (n, masc)
défunt
  Persona que ha mort.

difusament /diˌfu.zaˈmen/ /diˌfu.zaˈment/ /diˌfu.zəˈmen/ /diˌfu.zəˈment/ (adv)
diffusément

difusió /di.fu.ziˈo/ (n, fem)
diffusion

difícil (adj)
difficile
  Que s'aconsegueix amb dificultat, complex, complicat.

difícilment /diˌfi.siɫˈmen/ /diˌfi.siɫˈment/ (adv)
difficilement

digerir /di.d͡ʒeˈɾi/ /di.d͡ʒeˈɾiɾ/ /di.ʒeˈɾi/ /di.ʒəˈɾi/ (v)
digérer

digestiu /di.d͡ʒesˈtiw/ /di.ʒesˈtiw/ (adj, masc)
digestif
  (anatomia) Relatiu o pertanyent a la digestió.
  Que causa o contribueix a la digestió.

digital /di.d͡ʒiˈtaɫ/ /di.ʒiˈtaɫ/ (adj)
digital
  Relacionat amb els dits.
numérique
  Dit d'un sistema de transmissió o de processament que representa, emmagatzema i transmet informació de qualsevol naturalesa en variables discretes, sobretot les de tipus binari.

digitalització (n, fem)
numérisation

digitalitzar /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈza/ /di.d͡ʒi.ta.ɫiˈzaɾ/ /di.ʒi.ta.ɫiˈd͡za/ /di.ʒi.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
numériser

diglòssia /diˈɣɫɔ.si.a/ /diˈɣɫɔ.si.ə/ (n, fem)
diglossie

dignament /ˌdiŋ.naˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈmen/ /ˌdiŋ.nəˈment/ /ˌdiɡ.naˈmen/ /ˌdiɡ.naˈment/ (adv)
dignement

dignar-se /diŋ.nərˈsə/ /diŋˈnar.se/ /diŋˈnar.sə/ /diŋˈnaɾ.sə/ /diɡˈnaɾ.se/ (v)
daigner

digne /ˈdiŋ.ne/ /ˈdiŋ.nə/ /ˈdiɡ.ne/ (adj, masc)
digne
  Mereixedor de respecte.

dignitat /diŋ.niˈtat/ /diɡ.niˈtat/ (n, fem)
dignité
  Qualitat moral per la qual una persona no tolera ser humiliada.

dijous /diˈd͡ʒɔws/ /diˈʒɔws/ (n)
jeudi

dijous gras (n, masc)
jeudi gras

dilecció (n, fem)
affection

dilema moral (n, masc)
dilemme éthique

diletantisme /di.ɫe.tanˈtiz.me/ /di.ɫə.tənˈtiz.mə/ (n, masc)
dilettantisme

diligentment /di.ɫiˌd͡ʒemˈmen/ /di.ɫiˌd͡ʒemˈment/ /di.ɫiˌʒemˈmen/ /di.ɫiˌʒemˈment/ (adv)
diligemment

diligència /di.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.ɫiˈʒen.si.ə/ /di.ɫiˈʒɛn.si.a/ (n, fem)
course
  Acta administrativa adreçada a un jutge que explica uns fets delictius i la seva investigació policial.
diligence, course
  Carruatge que feia una ruta establerta amb passatgers.

dilluns (n)
lundi

dilruba /diɫˈru.ba/ /diɫˈru.βə/ (n, masc)
dilruba

diluviar /di.ɫu.viˈa/ /di.ɫu.viˈaɾ/ /di.ɫu.βiˈa/ (v)
pleuvoir à verse

dimarts /diˈmals/ /diˈmats/ /diˈmaɾs/ (n)
mardi

dimecres /diˈme.kɾes/ (n, masc)
mercredi

dimecres de cendra (n, masc)
mercredi des cendres

dimensió /di.men.siˈo/ /di.mən.siˈo/ (n, fem)
dimension

diminutiu /di.mi.nuˈtiw/ (n, masc)
diminutif

dimissió /di.mi.siˈo/ (n, fem)
démission

dimitir /di.miˈti/ /di.miˈtiɾ/ (v)
démissionner

dimoni /diˈmɔ.ni/ (Interjection)
diable
  (singular o plural) Sovint en frases interrogatives, denota enuig, sorpresa

dimoni /diˈmɔ.ni/ (n, masc)
démon
  Esperit sobrenatural malèfic, diable.

dimorf /diˈmɔrf/ (adj)
dimorphe

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ (n, masc)
déjeuner, dîner
  Àpat del migdia.
dinar
  Moneda usada en alguns països àrabs.

dinar /diˈna/ /diˈnar/ /diˈnaɾ/ (v)
déjeuner
  (intransitiu) Prendre aliments al migdia.

dinastia /di.nasˈti.a/ /di.nəsˈti.ə/ (n, fem)
dynastie

diners /diˈnes/ /diˈneɾs/ (n, masc)
argent

dinosaure /di.noˈsaw.ɾe/ /di.noˈsaw.ɾə/ /di.nuˈsaw.ɾə/ (n, masc)
dinosaure

dinou (number)
dix-neuf

dinou-cents /diˌnɔwˈsens/ (number)
dix-neuf cents

dinovè /di.noˈβe/ /di.nuˈβɛ/ (number)
dix-neuvième

dins /ˈdins/ (adv)
dedans
  A l'interior d'un espai delimitat.

dins /ˈdins/ (n, masc)
intérieur
  (pilota basca) Part d'una canxa tocant a la paret esquerra.

dins dels límits (adv)
dans les limites

dinàmic /diˈna.mik/ (adj, masc)
dynamique

dinàmica /diˈna.mi.ka/ /diˈna.mi.kə/ (n, fem)
dynamique

dinàmica de grup (n, fem)
dynamique de groupe

dinàmicament /diˌna.mi.kaˈmen/ /diˌna.mi.kaˈment/ /diˌna.mi.kəˈmen/ /diˌna.mi.kəˈment/ (adv)
dynamiquement

diplanètia /di.pɫaˈnɛ.ti.a/ /di.pɫəˈnɛ.ti.ə/ (n, fem)
diplanétisme

diploma /diˈpɫo.ma/ /diˈpɫo.mə/ (n, masc)
diplôme

diplomat /di.pɫoˈmat/ /di.pɫuˈmat/ (n, masc)
diplômé

diplomatura /di.pɫo.maˈtu.ɾa/ /di.pɫo.məˈtu.ɾə/ /di.pɫu.məˈtu.ɾə/ (n, fem)
baccalauréat
  Títol universitari que acredita que una persona ha superat els estudis de diplomatura.

diplomàticament /di.pɫoˌma.ti.kaˈmen/ /di.pɫoˌma.ti.kaˈment/ /di.pɫoˌma.ti.kəˈment/ /di.pɫuˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
diplomatiquement

diputat /di.puˈtat/ (n, masc)
député

dipòsit /diˈpɔ.zit/ (n, masc)
dépôt
  Diners que un particular confia a una entitat bancària perquè els tingui en custòdia.

dir /ˈdi/ /ˈdiɾ/ (v)
dire
  Expressar-se amb el llenguatge, preferentment de forma oral.

dir-hi la seva (v)
mettre son grain de sel

dir-se /ˈdir.sə/ /ˈdiɾ.se/ (v)
s'appeler
  Portar el nom de.

direcció /di.ɾek.siˈo/ (n, fem)
direction
  Orientació que pren un desplaçament o moviment.
  Departament d'un organisme que exerceix el lideratge.
  Mecanisme d'un vehicle que permet al conductor el seu guiatge.

direcció escolar (n, fem)
direction d'école

directament /diˌɾɛk.taˈmen/ /diˌɾɛk.taˈment/ /diˌɾɛk.təˈmen/ /diˌɾɛk.təˈment/ (adv)
directement

directe /diˈɾɛk.te/ /diˈɾɛk.tə/ (adj, masc)
direct
  Que va de dret d’un punt a un altre sense detenir-se en punts intermedis.

director /di.ɾekˈto/ /di.ɾekˈtoɾ/ /di.ɾəkˈto/ (n, masc)
directeur
principal, régisseur
  Persona que porta a terme funcions i pràctiques directives.

director d'art (n, masc)
directeur artistique

director de tesi (n, masc)
directeur de thèse

directori /di.ɾekˈtɔ.ɾi/ /di.ɾəkˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
directoire
  Consell de direcció d’un organisme o servei públic.
  Col·lecció de normes, de regles, que serveixen per a dirigir.
répertoire
  Publicació amb una relació de noms i adreces.
  (informàtica) Conjunt de fitxers informàtics agrupats amb un mateix nom per facilitar-ne la utilització, l'administració i cerca.

directriu general comuna (n, fem)
directive générale commune

directriu general pròpia (n, fem)
directive générale propre

dirigir /di.ɾiˈd͡ʒi/ /di.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /di.ɾiˈʒi/ (v)
diriger
  Encaminar o guiar cap a un lloc o objectiu, fer adoptar una direcció.
  Manar, liderar seguint una línia o normes.

dirimir /di.ɾiˈmi/ /di.ɾiˈmiɾ/ (v)
départger

disbauxa /dizˈbaw.ʃa/ /dizˈbaw.ʃə/ /dizˈβaw.t͡ʃa/ /dizˈβaw.ʃa/ (n, fem)
débauche
  Comportament d'aquell qui es lliura als delits sensuals sense moderació.

disc /ˈdisk/ (n, masc)
disque
  Dispositiu d'enregistrament i d'emmagatzematge de dades d'accés directe que s'utilitza com a suport d'informació.
  (hoquei sobre gel) Cos cilíndric de molt poca alçària fet de cautxú vulcanitzat de color negre.

disc compacte (n, masc)
disque audionumérique

disc dur (n, masc)
disque dur

disc volador (n, masc)
discoplane

disc òptic (n, masc)
disque optique

discalcúlia /dis.kaɫˈku.ɫi.a/ /dis.kəɫˈku.ɫi.ə/ (n, fem)
dyscalculie

discapacitat (n, fem)
incapacité

discapacitat motriu (n, fem)
déficience motrice

discapacitat múltiple (n, fem)
handicaps associés

discernir /di.serˈni/ /di.seɾˈni/ /di.seɾˈniɾ/ /di.sərˈni/ /dis.səɾˈni/ (v)
discerner

disciplina /di.siˈpɫi.na/ /di.siˈpɫi.nə/ /dis.siˈpɫi.nə/ (n, fem)
discipline
  Conjunt de regles establertes per a mantenir l'ordre.
  Branca del coneixement que és matèria d'estudi i d'ensenyament.

disciplinadament /di.si.pɫiˌna.ðaˈmen/ /di.si.pɫiˌna.ðaˈment/ /di.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ /dis.si.pɫiˌna.ðəˈmen/ /dis.si.pɫiˌna.ðəˈment/ (adv)
disciplinairement

discordança /dis.koɾˈðan.sa/ /dis.koɾˈðan.sə/ /dis.kurˈdan.sə/ /dis.kurˈðan.sə/ (n, fem)
discordance

discrecionalment /dis.kɾe.si.oˌnaɫˈmen/ /dis.kɾe.si.oˌnaɫˈment/ /dis.kɾə.si.oˌnaɫˈment/ /dis.kɾə.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
discrétionnairement

discreció /dis.kɾe.siˈo/ /dis.kɾə.siˈo/ (n, fem)
discrétion

discrepar /dis.kɾeˈpa/ /dis.kɾeˈpaɾ/ /dis.kɾəˈpa/ (v)
diverger
  Dues coses, ser diferents entre elles.
  Dissentir, no estar d'acord.

discret /disˈkɾet/ (adj, masc)
discret

discretament /disˌkɾe.taˈmen/ /disˌkɾe.taˈment/ /disˌkɾe.təˈmen/ /disˌkɾe.təˈment/ (adv)
discrètement

discriminació /dis.kɾi.mi.na.siˈo/ /dis.kɾi.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
discrimination

discriminació auditiva (n, fem)
discrimination auditive

discriminació visual (n, fem)
discrimination visuelle

discurs /disˈkurs/ (n, masc)
discours

discussió /dis.ku.siˈo/ (n, fem)
discussion

discutir /dis.kuˈti/ /dis.kuˈtiɾ/ (v)
discuter
  Examinar una qüestió fent-ne una valoració dels aspectes positius i negatius.
  (intransitiu) Expressar i argumentar opinions oposades.
contester
  Contradir, posar en dubte.

discòrdia /disˈkɔr.di.ə/ /disˈkɔɾ.ði.a/ (n, fem)
discorde

discórrer /disˈko.re/ /disˈko.reɾ/ /disˈko.rə/ (v)
discourir

disfressa /disˈfɾe.sa/ /disˈfɾə.sə/ /disˈfɾɛ.sə/ (n, fem)
déguisement
  Màscara; vestit de màscara, especialment de carnaval.
artifice, déguisement
  Artifici amb què s'oculta o dissimula alguna cosa per què no sigui entesa o coneguda.

disfressar /dis.fɾeˈsa/ /dis.fɾeˈsaɾ/ /dis.fɾəˈsa/ (v)
déguiser

disfàgia /disˈfa.d͡ʒi.a/ /disˈfa.ʒi.ə/ (n, fem)
dysphagie

dislocar /diz.ɫoˈka/ /diz.ɫoˈkaɾ/ /diz.ɫuˈka/ (v)
disloquer
  Treure una cosa del seu lloc.
déboîter
  (medicina) Sortir un os de la seva articulació.

dislèxia /dizˈɫɛk.si.a/ /dizˈɫɛk.si.ə/ (n, fem)
dyslexie

disortografia (n, fem)
dysorthographie

disparar /dis.paˈɾa/ /dis.paˈɾaɾ/ /dis.pəˈɾa/ (v)
tirer

dispendiosament /dis.pen.diˌo.zaˈmen/ /dis.pen.diˌo.zaˈment/ /dis.pən.diˌo.zəˈmen/ /dis.pən.diˌo.zəˈment/ (adv)
dispendieusement

dispensar /dis.penˈsa/ /dis.penˈsaɾ/ /dis.pənˈsa/ (v)
dispenser

dispers /disˈpɛrs/ (adj, masc)
dispersé

dispersió /dis.peɾ.siˈo/ /dis.pər.siˈo/ (n, fem)
dispersion
  Desviació d'un conjunt de valors respecte a un valor central, que generalment correspon a la mitjana aritmètica.

disponible /dis.poˈni.bɫe/ /dis.poˈni.βɫe/ /dis.poˈnib.bɫe/ /dis.poˈnib.bɫə/ /dis.puˈni.βɫə/ /dis.puˈnib.bɫə/ (adj)
disponible

disposar /dis.poˈza/ /dis.poˈzaɾ/ /dis.puˈza/ (v)
disposer
  Col·locar coses en un ordre determinat.
fournir
  Tenir coses a l'abast o elements al servei d'algú.

disposició /dis.po.zi.siˈo/ /dis.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
disposition

disposició tàctica (n, fem)
circulation tactique

dispositiu intrauterí (n, masc)
dispositif intra-utérin

disprosi (n, masc)
dysprosium

dispràxia (n, fem)
dyspraxie

disputar /dis.puˈta/ /dis.puˈtaɾ/ (v)
discuter
  Discutir amb vehemència sobre qualsevol cosa.
disputer
  Lluitar per la possessió d'alguna cosa.

disquet /disˈket/ /disˈkət/ /disˈkɛt/ (n, masc)
disquette

dissabte /diˈsap.te/ (n, masc)
samedi

dissecar /di.seˈka/ /di.seˈkaɾ/ /di.səˈka/ (v)
empailler

disseccionar /di.sek.si.oˈna/ /di.sek.si.oˈnaɾ/ /di.sək.si.oˈna/ /di.sək.si.uˈna/ (v)
disséquer

dissentir /ði.senˈti/ /ði.senˈtiɾ/ /ði.sənˈti/ (v)
s'opposer

disseny /diˈseɲ/ /diˈsəɲ/ /diˈsɛɲ/ (n, masc)
plan

disseny curricular (n, masc)
design curriculaire

disseny de joc (n, masc)
conception de jeu vidéo

disseny de nivells (n, masc)
conception de niveaux

disseny experimental (n, masc)
plan d'expérience

disseny gràfic (n, masc)
graphisme

disseny quasiexperimental (n, masc)
modèle quasi-expérimental

disseny universal (n, masc)
design pour tous

disseny universal de l'aprenentatge (n, masc)
design universel de l'apprentissage

dissenyar /di.seˈɲa/ /di.seˈɲaɾ/ (v)
dessiner, concevoir

dissertació /ði.seɾ.ta.siˈo/ /ði.səɾ.tə.siˈo/ (n, fem)
dissertation

disset (number)
dix-sept

disset-cents /diˌsɛtˈsens/ (number)
dix-sept cents

dissetè /di.seˈte/ /di.səˈtɛ/ (number)
dix-septième

dissidència /di.siˈðɛn.si.a/ /di.siˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
dissidence

dissincronia (n, fem)
dyssynchronie

dissipadament /di.siˌpa.ðaˈmen/ /di.siˌpa.ðaˈment/ /di.siˌpa.ðəˈmen/ /di.siˌpa.ðəˈment/ (adv)
dissolument

dissipar /di.siˈpa/ /di.siˈpaɾ/ (v)
dissiper

dissoldre /diˈsɔɫ.dɾe/ /diˈsɔɫ.dɾə/ (v)
dissoudre

dissolució /di.so.ɫu.siˈo/ /di.su.ɫu.siˈo/ (n, fem)
dissolution

dissolutament /di.soˌɫu.taˈmen/ /di.soˌɫu.taˈment/ /di.soˌɫu.təˈment/ /di.suˌɫu.təˈmen/ (adv)
dissolument

dissortat /di.soɾˈtat/ /di.surˈtat/ (adj, masc)
malhereux

dissuadir /di.su.aˈði/ /di.su.aˈðiɾ/ /di.su.əˈði/ (v)
dissuader

distanciar /dis.tan.siˈa/ /dis.tan.siˈaɾ/ /dis.tən.siˈa/ (v)
éloigner

distant /disˈtan/ /disˈtant/ (adj)
distant

distendre /disˈten.dɾe/ /disˈten.dɾə/ (v)
distendre

distinció /dis.tin.siˈo/ (n, fem)
distinction

distintament /disˌtin.taˈmen/ /disˌtin.taˈment/ /disˌtin.təˈmen/ /disˌtin.təˈment/ (adv)
distinctement

distopia /dis.toˈpi.a/ /dis.toˈpi.ə/ /dis.tuˈpi.ə/ (n, fem)
dystopie

distractor (n, masc)
distracteur

distretament /disˌtɾe.taˈmen/ /disˌtɾe.taˈment/ /disˌtɾe.təˈmen/ /disˌtɾe.təˈment/ /disˌtɾɛ.təˈmen/ (adv)
distraitement

distribució /dis.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
distribution

distribució de freqüències (n, fem)
distribution de fréquence

distribució normal (n, fem)
distribution de Gauss

distribuir /dis.tɾi.buˈiɾ/ /dis.tɾi.βuˈi/ (v)
distribuer

distributivament /dis.tɾi.buˌti.vaˈment/ /dis.tɾi.buˌti.vəˈmen/ /dis.tɾi.buˌti.vəˈment/ /dis.tɾi.βuˌti.βaˈmen/ /dis.tɾi.βuˌti.βəˈmen/ (adv)
distributivement

districte /disˈtrik.te/ /disˈtrik.tə/ (n, masc)
district

disturbi /disˈtur.bi/ (n, masc)
trouble

distància /disˈtan.si.a/ (n, fem)
distance
  Separació d'espai o de temps entre dos punts, fets o persones.
  Separació de forma de pensar o afectiva entre persones.

distància de joc (n, fem)
distance de jeu

distància de llançament (n, fem)
distance de lancer

distància de marcatge (n, fem)
distance de marquage

distància social (n, fem)
distance sociale

disúria /diˈzu.ɾi.a/ /diˈzu.ɾi.ə/ (n, fem)
dysurie

dit (n, masc)
doigt, orteil
  (anatomia) Cadascun dels extrems articulats i separats de la mà, del peu i de les potes d'alguns animals.

dit del cor (n, masc)
majeur

dita /ˈdi.ta/ /ˈdi.tə/ (n, masc)
dire
  Frase feta i conservada per la tradició d'una cultura amb l'objectiu de fer-la servir com advertència, o bé per comunicar una part del saber popular.

diumenge /diwˈmeɲ.d͡ʒa/ /diwˈmeɲ.d͡ʒe/ /diwˈməɲ.ʒə/ /diwˈmɛɲ.ʒə/ (n, masc)
dimanche

divendres /diˈvɛn.dɾes/ /diˈvɛn.dɾəs/ /diˈβɛn.dɾes/ (n, masc)
vendredi

divergir /di.veɾˈd͡ʒiɾ/ /di.vəɾˈʒi/ /di.βerˈʒi/ /di.βeɾˈd͡ʒiɾ/ /di.βərˈʒi/ (v)
diverger

divergència /di.veɾˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.vəɾˈʒɛn.si.ə/ /di.βerˈd͡ʒɛn.si.a/ /di.βərˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
divergence
  Acció i efecte de divergir, de separar-se.
  (matemàtiques) Operador diferencial lineal. La divergència d'un camp vectorial és un camp escalar, i es defineix com el flux del camp vectorial per unitat de volum.

divers /diˈvɛɾs/ /diˈvɛɾs/ /diˈβɛrs/ /diˈβɛɾs/ (adj, masc)
diversifié

diversament /diˌvɛr.səˈmen/ /diˌvɛɾ.saˈment/ /diˌvɛɾ.səˈment/ /diˌβɛr.saˈmen/ /diˌβɛr.səˈmen/ /diˌβɛɾ.saˈmen/ (adv)
diversement

diversificar /di.veɾ.si.fiˈkaɾ/ /di.vəɾ.si.fiˈka/ /di.βer.si.fiˈka/ /di.βeɾ.si.fiˈka/ /di.βər.si.fiˈka/ (v)
diversifier

diversitat lingüística (n, fem)
diversité linguistique

diversió (n, fem)
amusement

diversos /diˈvɛɾ.sos/ /diˈvɛɾ.sus/ /diˈβɛr.sus/ /diˈβɛɾ.sos/ (adj)
diverse
  (darrere del nom) De diferents tipus.
plusieurs
  (davant del nom) Alguns, uns quants de diferents.

divertir /di.veɾˈtiɾ/ /di.vəɾˈti/ /di.βerˈti/ /di.βeɾˈti/ /di.βərˈti/ (v)
amuser
  Distreure, entretenir, passar una bona estona.
divertir
  Apartar, desviar o allunyar.

divertit /di.veɾˈtit/ /di.vəɾˈtit/ /di.βerˈtit/ /di.βeɾˈtit/ /di.βərˈtit/ (adj, masc)
amusant

dividir /di.viˈði/ /di.viˈðiɾ/ /di.βiˈði/ (v)
diviser

dividir la zona (v)
couper les lignes de défense

divinament /diˌvi.naˈment/ /diˌvi.nəˈmen/ /diˌvi.nəˈment/ /diˌβi.naˈmen/ /diˌβi.nəˈmen/ (adv)
divinement

divinitat /di.vi.niˈtat/ /di.vi.niˈtat/ /di.βi.niˈtat/ (n, fem)
divinité

divisa /diˈvi.za/ /diˈvi.zə/ /diˈβi.za/ /diˈβi.zə/ (n, fem)
devise
  Figura o emblema amb una sentència concisa que l'explica, s'empra normalment en heràldica.
monnaie étrangère
  Moneda estrangera.

divisible /di.viˈzi.bɫe/ /di.viˈzib.bɫə/ /di.βiˈzi.βɫe/ /di.βiˈzi.βɫə/ /di.βiˈzib.bɫe/ /di.βiˈzib.bɫə/ (adj)
divisible

divisió /di.vi.ziˈo/ /di.vi.ziˈo/ /di.βi.ziˈo/ (n, fem)
division

divo /ˈdi.vo/ /ˈdi.vu/ /ˈdi.βo/ /ˈdi.βu/ (n, masc)
star

divorci /diˈvɔɾ.si/ /diˈvɔɾ.si/ /diˈβɔr.si/ /diˈβɔɾ.si/ (n, masc)
divorce

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ (adj, masc)
divorcé
  Separat pel divorci.

divorciat /di.voɾ.siˈat/ /di.vur.siˈat/ /di.βor.siˈat/ /di.βoɾ.siˈat/ (n, masc)
divorcé
  Persona que s’ha separat per divorci.

divuit /diˈvujt/ /diˈvujt/ /diˈβujt/ (number)
dix-huit

divuit-cents /diˌvujtˈsens/ /diˌvujtˈsens/ /diˌβujtˈsens/ /diˌβwitˈsens/ (number)
dix-huit cents

divuitè /di.βujˈte/ (number)
dix-huitième

diví /diˈvi/ /diˈvi/ /diˈβi/ (adj, masc)
divin
  Relatiu o pertanyent a Déu o als déus i a la seva espècie.
  (per extensió) perfecte, de gran excel·lència.

dixi /ˈdik.si/ (n, fem)
déixis

dizi /ˈdi.zi/ (n, masc)
dizi

diàleg /diˈa.ɫek/ /diˈa.ɫək/ (n, masc)
dialogue, conversation

diàmetre /diˈa.me.tɾe/ (n, masc)
diamètre

diàmetre a l'alçada de l'home (n, masc)
diamètre à la hauteur de l'homme

diàriament /diˌa.ɾi.aˈmen/ /diˌa.ɾi.aˈment/ /diˌa.ɾi.əˈmen/ /diˌa.ɾi.əˈment/ (adv)
journellement

dièresi /diˈɛ.ɾe.zi/ /diˈɛ.ɾə.zi/ (n, fem)
diérèse

dièsel /diˈe.zeɫ/ /diˈɛ.zəɫ/ (n, masc)
diesel

diòcesi /diˈɔ.se.zi/ /diˈɔ.sə.zi/ (n, fem)
diocèse, éparchie

diòxid /diˈɔk.sit/ (n, masc)
dioxyde

diòxid de sofre (n, masc)
dioxyde de soufre

diürn /diˈurn/ (adj, masc)
diurne

diürètic /di.uˈɾɛ.tik/ (adj, masc)
diurétique

do /ˈdo/ /ˈdɔ/ (n, masc)
do
  Primera nota de l'escala musical.
don
  Talent innat per a fer una cosa.

doblar /dobˈbɫa/ /doˈbɫaɾ/ /doˈβɫa/ /dubˈbɫa/ /duˈβɫa/ (v)
doubler
  Multiplicar per dos.

doblatge /dobˈbɫa.d͡ʒe/ /dobˈbɫa.d͡ʒə/ /doˈbɫa.d͡ʒe/ /doˈβɫa.d͡ʒe/ /dubˈbɫa.d͡ʒə/ /duˈβɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
doublage

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ (adj)
épais

doble /ˈdo.bɫe/ /ˈdo.βɫe/ /ˈdo.βɫə/ /ˈdob.bɫe/ /ˈdob.bɫə/ (n, masc)
double
  Qualsevol quantitat multiplicada per dos.
  (bowling) Conjunt de dos plens consecutius.

doble amonestació (n, fem)
double avertissement

doble bogey (n, masc)
boguey double

doble bot (n, masc)
doublé

doble cop (n, masc)
double frappe

doble correcció (n, fem)
double correction

doble doble (n, masc)
double double

doble eliminació (n, fem)
jeu double

doble eliminatòria (n, fem)
double élimination

doble falta (n, fem)
double faute
  (tennis) Falta de servei en què el servidor falla els dos serveis de què disposa en un mateix punt.
  (basquetbol) Falta consistent en la comissió simultània de dues faltes entre dos adversaris, l'un contra l'altre.

doble falta lleu (n, fem)
double pénalité mineure

doble imposició (n, fem)
double imposition

doble salt (n, masc)
double saut

doble titulació (n, fem)
double diplôme

doblegar /do.bɫeˈɣaɾ/ /do.βɫeˈɣa/ /dob.bɫeˈɣa/ /dob.bɫəˈɣa/ /du.βɫəˈɣa/ /dub.bɫəˈɣa/ (v)
plier
  Posar una part d'una peça de material sobre ella mateixa, una o diverses vegades, amb l'objectiu que la peça ocupi menys espai o que canviï de direcció.
  Col·locar una articulació en posició flexionada.
bander
  Vèncer la voluntat d'algú.

doblement /ˌdo.bɫeˈment/ /ˌdo.βɫeˈmen/ /ˌdo.βɫəˈmen/ /ˌdob.bɫeˈmen/ /ˌdob.bɫəˈmen/ /ˌdob.bɫəˈment/ (adv)
doublement

dobles /ˈdo.bɫes/ /ˈdo.βɫes/ /ˈdo.βɫəs/ /ˈdob.bɫes/ /ˈdob.bɫəs/ (n, masc)
double
  (esports de raqueta, petanca, botxes) Encontre consistent en un partit o una partida disputat entre dos equips de dos jugadors.
double, double dribble
  (voleibol, handbol) Falta consistent a tocar la pilota voluntàriament dues vegades consecutives sense cap contacte entremig amb un altre jugador ni tampoc, en el cas de l'handbol, amb el terra, la porteria o l'àrbitre.

dobles de recepció (n, masc)
double touche

dobles femenins (n, masc)
double dames

dobles masculins (n, masc)
double messieurs

dobles mixtos (n, masc)
double mixte

doblet /dobˈbɫet/ /dobˈbɫət/ /doˈbɫet/ /doˈβɫet/ /dubˈbɫɛt/ /duˈβɫɛt/ (n, masc)
doublet

docent /doˈsen/ /doˈsent/ /doˈsent/ /duˈsen/ /duˈsent/ (n, neut)
enseignant

docimologia (n, fem)
docimologie

doctament /ˌdɔk.taˈmen/ /ˌdɔk.taˈment/ /ˌdɔk.təˈmen/ /ˌdɔk.təˈment/ (adv)
doctement

doctor /dokˈto/ /dokˈtoɾ/ /dokˈtoɾ/ /dukˈto/ /dukˈtor/ /duˈtor/ (n, masc)
docteur
  Persona que ha rebut el més alt grau acadèmic que confereix una universitat.
  (formal, cortesia) metge

doctor honoris causa (n, masc)
docteur honoris causa

doctoralment /dok.toˌɾaɫˈmen/ /dok.toˌɾaɫˈment/ /duk.tuˌɾaɫˈmen/ (adv)
doctoralement

doctorand /dok.toˈɾan/ /dok.toˈɾant/ /dok.toˈɾant/ /duk.tuˈɾan/ /duk.tuˈɾant/ (n, masc)
doctorant

doctorat /dok.toˈɾat/ /duk.tuˈɾat/ (n, masc)
doctorat
  Estudis universitaris de tercer cicle necessaris per a obtenir el títol de doctor.
  Títol universitari que acredita que una persona ha superat els estudis de doctorat i la tesi doctoral.

doctrina /dokˈtɾi.na/ /dokˈtɾi.nə/ /dukˈtɾi.nə/ (n, fem)
doctrine

doctrinalment /dok.tɾiˌnaɫˈmen/ /dok.tɾiˌnaɫˈment/ /duk.tɾiˌnaɫˈmen/ (adv)
doctrinalement

doctrinàriament /dok.tɾiˌna.ɾi.aˈmen/ /dok.tɾiˌna.ɾi.aˈment/ /dok.tɾiˌna.ɾi.əˈment/ /duk.tɾiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
doctrinairement

document /do.kuˈmen/ /do.kuˈment/ /du.kuˈmen/ (n, masc)
document

document d'identitat (n, masc)
carte d'identité

document de disseny (n, masc)
avant-projet

documentació /do.ku.men.ta.siˈo/ /do.ku.mən.tə.siˈo/ /du.ku.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
documentation

documentar /do.ku.menˈta/ /do.ku.menˈtaɾ/ /do.ku.mənˈta/ /du.ku.mənˈta/ (v)
documenter

documentari /do.ku.menˈta.ɾi/ /do.ku.mənˈta.ɾi/ /du.ku.mənˈta.ɾi/ (n, masc)
documentaire

docència /doˈsɛn.si.a/ /doˈsɛn.si.ə/ /duˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
enseignement

docència en equip (n, fem)
coenseignement

dodecaedre /do.ðe.kaˈe.ðɾe/ /do.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ /du.ðə.kəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
dodécaèdre

dodecàgon /do.ðeˈka.ɣon/ /do.ðəˈka.ɣon/ /du.ðəˈka.ɣun/ (n, masc)
dodécagone

dofí /doˈfi/ /duˈfi/ (n, masc)
dauphin

dofí comú (n, masc)
dauphin commun

dofí comú de musell llarg (n, masc)
dauphin commun à bec large

dofí d'elm (n, masc)
dauphin de Clyméné

dofí d'estuari atlàntic (n, masc)
dauphin à bosse de l'Atlantique

dofí d'estuari indopacífic (n, masc)
dauphin à bosse indo-pacifique

dofí d'estuari sud-americà (n, masc)
sotalia

dofí de Commerson (n, masc)
dauphin de Commerson

dofí de Fraser (n, masc)
dauphin de Fraser

dofí de Heaviside (n, masc)
dauphin d'Heaviside

dofí de Hector (n, masc)
dauphin d'Hector

dofí de Heinsohn (n, masc)
dauphin australien de Heinsohn

dofí de Peale (n, masc)
dauphin de Peale

dofí de Risso (n, masc)
grampus

dofí de dents rugoses (n, masc)
sténo

dofí de flancs blancs (n, masc)
dauphin à flancs blancs de l'Atlantique

dofí de flancs blancs del Pacífic (n, masc)
dauphin à flancs blancs du Pacifique

dofí de franja blanca (n, masc)
dauphin crucigére

dofí de l'Amazones (n, masc)
inia

dofí de l'Indus (n, masc)
plataniste de l'Indus

dofí de morro blanc (n, masc)
dauphin à bec blanc

dofí de morro llarg (n, masc)
dauphin longirostre

dofí del Ganges (n, masc)
plataniste du Gange

dofí del Iang-Tsé (n, masc)
dauphin fluviatil de Chine

dofí del Plata (n, masc)
dauphin de la Plata

dofí fosc (n, masc)
dauphin sombre

dofí meridional (n, masc)
dauphin aptère austral

dofí mular indopacífic (n, masc)
grand dauphin indo-pacifique

dofí negre (n, masc)
dauphin noir du Chili

dofí ratllat (n, masc)
dauphin bleu et blanc

dofí ratllat de l'Atlàntic (n, masc)
dauphin tacheté de l'Atlantique

dofí ratllat tropical (n, masc)
dauphin tacheté pantropical

dofí septentrional (n, masc)
dauphin à dos lisse boréal

dogma /ˈdoɡ.ma/ /ˈdoɡ.mə/ (n, masc)
dogme

dogmàticament /doɡˌma.ti.kaˈmen/ /doɡˌma.ti.kaˈment/ /doɡˌma.ti.kəˈment/ /duɡˌma.ti.kəˈmen/ (adv)
dogmatiquement

dol /ˈdɔɫ/ (n, masc)
deuil

dolcejar /doɫ.seˈd͡ʒa/ /doɫ.seˈd͡ʒaɾ/ /doɫ.seˈʒa/ /doɫ.səˈd͡ʒa/ /duɫ.səˈʒa/ (v)
être trop doux

doldre /ˈdɔɫ.dɾe/ /ˈdɔɫ.dɾə/ (v)
faire mal

dolent /doˈɫen/ /duˈɫen/ (adj)
mauvais
  Que fa el mal, que no és bo

dolenta /doˈɫen.ta/ /doˈɫen.tə/ /duˈɫen.tə/ (Interjection)
doublé

dolmen /ˈdɔɫ.men/ /ˈdɔɫ.mən/ (n, masc)
dolmen

dolor /doˈɫo/ /doˈɫoɾ/ /duˈɫo/ (n)
douleur, mal
  Patiment, pena.

dolorosament /do.ɫoˌɾo.zaˈmen/ /do.ɫoˌɾo.zaˈment/ /do.ɫoˌɾo.zəˈment/ /du.ɫuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
douloureusement

dolç (adj, masc)
doux, sucré

dolçaina /doɫˈsaj.na/ /doɫˈsaj.nə/ /duɫˈsaj.nə/ (n, fem)
dolçaina

dolçament /ˌdoɫ.saˈmen/ /ˌdoɫ.saˈment/ /ˌdoɫ.səˈmen/ /ˌdoɫ.səˈment/ (adv)
doucement

dolçor /doɫˈso/ /doɫˈsoɾ/ /duɫˈso/ (n, fem)
douceur

domar /doˈma/ /doˈmaɾ/ /duˈma/ (v)
apprivoiserr

domicili /do.miˈsi.ɫi/ /du.miˈsi.ɫi/ (n, masc)
domicile

dominació /do.mi.na.siˈo/ /do.mi.nə.siˈo/ /du.mi.nə.siˈo/ (n, masc)
domination

dominant /do.miˈnan/ /do.miˈnant/ /du.miˈnan/ (adj)
dominant
  que domina
  que vol dominar els altres, que no sofreix que se li oposin, que el contradiguin
  el principal o superior entre altres del seu ordre o classe

dominar /do.miˈna/ /do.miˈnaɾ/ /du.miˈna/ (v)
dominer
  (intransitiu) Tenir el poder, la supremacia.
  (transitiu) Tenir el domini sota la pròpia supremacia.
  (transitiu) Tenir sota control, contenir, subjectar.
  (transitiu) Destacar per ultrapassar en alçària.

domini lingüístic (n, masc)
domaine linguistique

dominància cerebral (n, fem)
dominance cérébrale

dominància lateral (n, fem)
dominance latérale

dominó /do.miˈno/ /du.miˈno/ (n, masc)
domino

domàs /doˈmas/ /duˈmas/ (n, masc)
damas

domèstic /doˈmɛs.tik/ /duˈmɛs.tik/ (adj, masc)
domestique

domèsticament /doˌmɛs.ti.kaˈmen/ /doˌmɛs.ti.kaˈment/ /doˌmɛs.ti.kəˈment/ /duˌmɛs.ti.kəˈmen/ (adv)
domestiquement

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ (Interjection)
allons
  Adreçant-se a una dona o nena, vocatiu que denota afecte, persuasió, conciliació.
  Adreçant-se a una dona o nena, vocatiu que denota disconformitat, impaciència, enuig.

dona /ˈdo.na/ /ˈdo.nə/ /ˈdɔ.na/ /ˈdɔ.nɔ/ /ˈdɔ.nə/ (n, fem)
femme
  Persona del sexe femení.
  Muller, independentment de la situació legal.

donació /do.na.siˈo/ /do.nə.siˈo/ /du.nə.siˈo/ (n, fem)
donation

donador /do.naˈðo/ /do.naˈðoɾ/ /do.nəˈðo/ /du.nəˈðo/ (adj, masc)
donneur
  Que dóna.

donador /do.naˈðo/ /do.naˈðoɾ/ /do.nəˈðo/ /du.nəˈðo/ (n, masc)
donneur
  Qui dóna.

donant /doˈnan/ /doˈnant/ /duˈnan/ (adj)
donneur
  Que fa una donació.

donant /doˈnan/ /doˈnant/ /duˈnan/ (n, masc)
donneur
  Qui fa una donació.

donar /doˈna/ /doˈnaɾ/ /duˈna/ (v)
donner
  Entregar de franc, regalar.

donar la llauna (v)
casser les pieds

donar peixet (v)
donner beau

donar un cop de cap (v)
frapper de la tête

donar un cop de dits (v)
gifler

donzell /donˈzeʎ/ /dunˈzeʎ/ (n, masc)
rouquié
  Peix marí de la família dels làbrids,de color gris, típic dels mars del Nord (Ctenolabrus rupestris).

donzella /donˈze.ʎa/ /donˈze.ʎə/ /dunˈze.ʎə/ (n, fem)
jeune fille
  Dona verge.
girelle
  Peix osteïcti de l'ordre dels perciformes i de la família dels làbrids (Coris julis).

dopamina /do.paˈmi.na/ /do.pəˈmi.nə/ /du.pəˈmi.nə/ (n, fem)
dopamine

dopar /doˈpa/ /doˈpaɾ/ /duˈpa/ (v)
doper

dorayaki /do.ɾaˈja.ki/ (n, masc)
dorayaki

dormidor /dor.miˈðo/ /doɾ.miˈðo/ /doɾ.miˈðoɾ/ /dur.miˈðo/ (n, masc)
dortoir
  Dormitori comunitari.
dormeur
  Qui dorm molt; somnàmbul.

dormie (adj)
dormant

dormir /dorˈmi/ /doɾˈmi/ /doɾˈmiɾ/ /durˈmi/ /dɾuˈmiɾ/ (v)
dormir

dormir com un soc (v)
dormir comme un souche

dormitori /doɾ.miˈtɔ.ɾi/ /dur.miˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
chambre à coucher

dors /ˈdɔrs/ /ˈdɔs/ /ˈdɔɾs/ (n, masc)
arrière

dorsal oceànica (n, fem)
dorsale océanique

dos (number)
deux

dos-cents /ˌdoˈsens/ (number)
deux-cents

dosar /doˈza/ /doˈzaɾ/ /duˈza/ (v)
doser
  Prescriure la dosi d’un medicament.

dosi (n, fem)
dose

dosser /doˈse/ /doˈseɾ/ /duˈse/ (n, masc)
dais

dossier /do.siˈe/ /do.siˈeɾ/ /du.siˈe/ (n, masc)
dossier

dossier d'aprenentatge (n, masc)
dossier d'apprentissage

dossier de docència (n, masc)
dossier d'enseignement

dossier electrònic (n, masc)
portfolio électronique

dot /ˈdɔt/ (n, masc)
dot
  Diners i béns aportats per la núvia en el seu contracte matrimonial.
cernier commun
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Polyprion americanus)
don
  Qualitat o capacitat innata.

dotació /do.ta.siˈo/ /du.tə.siˈo/ (n, fem)
dotation
  Recursos assignats a una finalitat, fundació, associació, etc.

dotar /doˈta/ /doˈtaɾ/ /duˈta/ (v)
doter
  Donar dot a una noia.
  Assignar béns o rendes a una institució.
  Equipar un establiment amb els mitjans necessaris.
douer
  Proporcionar dots o qualitats naturals.

dotze /ˈdo.d͡ze/ (number)
douze

dotze-cents /ˌdo.d͡zeˈsens/ /ˌdo.d͡zəˈsens/ (number)
douze cents

dotzena /doˈd͡ze.na/ /doˈd͡zə.nə/ /duˈd͡zɛ.nə/ (n, fem)
douzaine

dotzè /doˈd͡ze/ /doˈd͡zə/ /duˈd͡zɛ/ (number)
douzième
  (ordinal) Que en l'ordre d'una sèrie ocupa la posició dotze.

drac (n, masc)
dragon

dracma /ˈdɾaɡ.ma/ /ˈdɾaɡ.mə/ (n, fem)
drachme
  Octava part d'una unça que conté dos argenços, o setanta-dos grans.
  Certa moneda de plata que corregué entre els grecs, i també entre els romans, i que valia quasi el mateix que un denari.

draft (n, masc)
draft

dragona /dɾaˈɣo.na/ /dɾəˈɣo.nə/ (n, fem)
dragonne

dragó /dɾəˈɣo/ (n, masc)
tarente
  Rèptil de la família dels gecònids (Gekkonidae) d’hàbits nocturns, insectívor i amb dits adhesius.
dragonnet lyre
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Callionymus lyra)

dragó comú (n, masc)
tarente commune

dram /ˈdɾam/ (n, masc)
dram

drama /ˈdɾa.ma/ /ˈdɾa.mə/ (n, masc)
drame

dramatització (n, fem)
dramatisation

dramaturg /dɾa.maˈtuɾk/ /dɾə.məˈturk/ (n, masc)
dramaturge

dramàticament /dɾaˌma.ti.kaˈmen/ /dɾaˌma.ti.kaˈment/ /dɾəˌma.ti.kəˈmen/ /dɾəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
dramatiquement

drap /ˈdɾap/ (n, masc)
torchon

drapaire /dɾaˈpaj.ɾe/ /dɾəˈpaj.ɾə/ (n, neut)
chiffonnier

draper /dɾaˈpe/ /dɾaˈpeɾ/ /dɾəˈpe/ (n, masc)
drapier

drassana /dɾaˈsa.na/ (n, fem)
chantier naval

draw (n, masc)
draw

drecera /dɾeˈse.ɾa/ (n, masc)
raccourci
  Camí que, en contrast amb una altra ruta més principal, estalvia recorregut.

drenar /dɾeˈna/ /dɾeˈnaɾ/ /dɾəˈna/ (v)
drainer

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ (adj, masc)
droit, droite
  Referent al cantó oposat a l'esquerre.
droit
  Que segueix una línia recta imaginària, sense torçar-se.

dret /ˈdɾet/ /ˈdɾət/ /ˈdɾɛt/ (n, masc)
droit
  Disciplina que estudia les lleis d'una regió o tema.
  Justícia, qualitat de poder reclamar una possessió o servei.
droit devant
  (hoquei sobre herba) Cara esquerra de la pala d'un estic, de forma plana, l'única amb què es pot tocar la bola.

dret a l'educació (n, masc)
droit à l'éducation

dret de servei (n, masc)
droit au service

dreta /ˈdɾe.ta/ /ˈdɾə.tə/ /ˈdɾɛ.tə/ (n, fem)
droite
  Costat dret.

dretament /ˌdɾe.taˈmen/ /ˌdɾe.taˈment/ /ˌdɾə.təˈment/ /ˌdɾɛ.təˈmen/ (adv)
droitement
  D'una manera dreta, de dret, en línia recta.

drethavent /ˌdɾe.taˈvent/ /ˌdɾe.taˈβen/ /ˌdɾə.təˈvənt/ /ˌdɾɛ.təˈvɛn/ /ˌdɾɛ.təˈβɛn/ (n, neut)
bien public

drets de joc (n, masc)
droit de jeu

dreturerament /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈmen/ /dɾe.tuˌɾe.ɾaˈment/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈmen/ /dɾə.tuˌɾe.ɾəˈment/ (adv)
droitement

dretà /dɾeˈta/ (adj, masc)
droitier
  Dit d'una persona que se serveix de la mà dreta o del peu dret.

dretà /dɾeˈta/ (n, masc)
droitiste
  Persona pertanyent a un partit de dreta, o que és de dretes.

dreçar /dɾeˈsa/ /dɾeˈsaɾ/ /dɾəˈsa/ (v)
mener
  (intransitiu) Un camí, portar tot dret cap a un lloc.
dresser
  (transitiu) Posar dret, vertical.

driblador /dɾi.bɫaˈðoɾ/ /dɾi.βɫaˈðo/ /dɾi.βɫəˈðo/ /dɾib.bɫaˈðo/ /dɾib.bɫəˈðo/ (n, masc)
dribbleur

driblar /dɾibˈbɫa/ /dɾiˈbɫaɾ/ /dɾiˈβɫa/ (v)
dribbler

driblatge /dɾibˈbɫa.d͡ʒe/ /dɾibˈbɫa.d͡ʒə/ /dɾiˈbɫa.d͡ʒe/ /dɾiˈβɫa.d͡ʒe/ /dɾiˈβɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
dribble

driblatge curt (n, masc)
dribble court

driblatge en l'aire (n, masc)
dribble en l'air

driblatge llarg (n, masc)
dribble long

dring /ˈdɾiŋ/ /ˈdɾiŋk/ /ˈdɾiŋk/ (n, masc)
tintement

dringar /dɾiŋˈɡa/ /dɾiŋˈɡaɾ/ (v)
tinter

drive (n, masc)
drive

droga /ˈdɾɔ.ɣa/ /ˈdɾɔ.ɣɔ/ /ˈdɾɔ.ɣə/ (n, fem)
drogue

drogoaddicció /ˌdɾɔ.ɣo.a.ðik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣo.ad.dik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣo.əd.dik.siˈo/ /ˌdɾɔ.ɣu.əd.dik.siˈo/ (n, fem)
toxicomanie

drogoaddicte /ˌdɾɔ.ɣo.adˈdik.te/ /ˌdɾɔ.ɣo.aˈðik.te/ /ˌdɾɔ.ɣo.ədˈdik.tə/ /ˌdɾɔ.ɣu.ədˈdik.tə/ (n, masc)
toxicomane

drogueria /dɾo.ɣeˈɾi.a/ /dɾo.ɣəˈɾi.ə/ /dɾu.ɣəˈɾi.ə/ (n, fem)
droguerie

dron /ˈdɾɔn/ (n, masc)
drone

dropar /dɾoˈpa/ /dɾoˈpaɾ/ /dɾuˈpa/ (v)
dropper

dropatge (n, masc)
drop

dropo /ˈdɾo.po/ /ˈdɾo.pu/ (adj, masc)
flemmard
  Que defuig el treball.

dropo /ˈdɾo.po/ /ˈdɾo.pu/ (n, masc)
flemmard
  Persona que defuig el treball.

druida /ˈdɾuj.ða/ /ˈdɾuj.ðə/ /ˈdɾwi.ða/ (n, masc)
druide

druïdessa /dɾu.iˈðe.sa/ /dɾu.iˈðə.sə/ /dɾu.iˈðɛ.sə/ (n, fem)
druidesse

duana /duˈa.na/ /duˈa.nə/ (n, fem)
douane

duaner /du.aˈne/ /du.aˈneɾ/ /du.əˈne/ (adj, masc)
douanier

dubitativament /du.bi.taˌti.vaˈment/ /du.bi.təˌti.vəˈmen/ /du.bi.təˌti.vəˈment/ /du.βi.taˌti.βaˈmen/ /du.βi.təˌti.βəˈmen/ (adv)
dubitativement

dubni (n, masc)
dubnium

dubtar /dupˈta/ /dupˈtaɾ/ (v)
douter
  (intransitiu) Trobar-se indecís, no saber prendre una decisió.

dubte /ˈdup.te/ /ˈdup.tə/ (n, masc)
doute

dubtosament /dupˌto.zaˈmen/ /dupˌto.zaˈment/ /dupˌto.zəˈmen/ /dupˌto.zəˈment/ (adv)
douteusement

dubtós /dupˈtos/ (adj, masc)
douteux

duc (n, masc)
grand-duc
  Ocell pertanyent a la família dels estrígids (Bubo bubo).
duc
  Persona que posseeix el títol nobiliari de duc.

ducat (n, masc)
duché
  Territori que antigament era governat per un duc.
  Territori que malgrat no ser governat per un duc, ofereix el seu nom, perquè el títol de duc es mantingui simbòlicament o, fins i tot, en alguns casos, oferint alguns dret al seu dignatari.
ducat
  (numismàtica) Moneda d'or originària de Venècia i adoptada per diversos països europeus.

dues parets (n, masc)
carambolage

dugong /duˈɣɔŋ/ /duˈɣɔŋk/ /duˈɣɔŋk/ (n, masc)
dugong

dugongs /duˈɣɔŋks/ /duˈɣɔŋks/ /duˈɣɔŋs/ (n, masc)
dugongs

duna /ˈdu.na/ /ˈdu.nə/ (n, fem)
dune

duodenal /du.o.ðeˈnaɫ/ /du.o.ðəˈnaɫ/ /du.u.ðəˈnaɫ/ (adj)
duodénal

duodè /du.oˈðe/ /du.uˈðɛ/ (n, masc)
duodénum

duplicadament /du.pɫiˌka.ðaˈmen/ /du.pɫiˌka.ðaˈment/ /du.pɫiˌka.ðəˈmen/ /du.pɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
en double

duplicar /du.pɫiˈka/ /du.pɫiˈkaɾ/ (v)
dupliquer

duquessa /duˈke.sa/ /duˈkə.sə/ /duˈkɛ.sə/ (n, fem)
duchesse

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ (adj, masc)
dur
  De duresa, fort, difícil de ratllar, resistent.

dur /ˈdu/ /ˈduɾ/ (v)
porter
  Portar amb les mans, a la butxaca, carregar amb el cos alguna cosa.

durablement /duˌɾa.bɫeˈment/ /duˌɾa.βɫeˈmen/ /duˌɾa.βɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫeˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈmen/ /duˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
durablement

durada /duˈɾa.ða/ /duˈɾa.ðə/ (n, fem)
durée

dural /duˈɾaɫ/ (adj)
dural
  Relatiu a la duramàter.

durament /ˌdu.ɾaˈmen/ /ˌdu.ɾaˈment/ /ˌdu.ɾəˈmen/ /ˌdu.ɾəˈment/ (adv)
durement

durant /duˈɾan/ /duˈɾant/ (preposition)
durant

durar /duˈɾa/ /duˈɾaɾ/ (v)
durer

duresa /duˈɾe.za/ /duˈɾə.zə/ /duˈɾɛ.zə/ (n, fem)
dureté

duresa innecessària (n, fem)
jeu dur

durisòl /du.ɾiˈsɔɫ/ (n, masc)
durisol

durícia /duˈɾi.si.a/ /duˈɾi.si.ə/ (n, fem)
durillon

dutxa /ˈdu.t͡ʃa/ /ˈdu.t͡ʃɛ/ (n, fem)
douche
  Bany pres en una dutxa.

dàctil /ˈdak.tiɫ/ (n, masc)
dactyle
  (literatura) Vers de mètrica grecollatina compost per una síl·laba llarga seguida de dues breus.

dàlet /ˈda.ɫet/ /ˈda.ɫət/ (n, fem)
dalèt

dàrsena /ˈðaɾ.se.na/ /ˈðaɾ.sə.nə/ (n, fem)
darse

dàtil (n, masc)
datte

dèbilment /ˌdɛ.biɫˈmen/ /ˌdɛ.biɫˈment/ /ˌdɛ.βiɫˈmen/ (adv)
débilement

dèbit /ˈdɛ.βit/ (n, masc)
débit

dècada /ˈdɛ.ka.ða/ (n, fem)
décennie
  Període de deu anys.
décade
  Període de deu dies.

dèdal /ˈdɛ.ðaɫ/ /ˈdɛ.ðəɫ/ (n, masc)
dédale
  Laberint com a joc.

dèficit /ˈdɛ.fi.sit/ (n, masc)
déficit

dèficit estructural (n, masc)
déficit structurel

dèspota /ˈdɛs.po.ta/ /ˈdɛs.po.tə/ /ˈdɛs.pu.tə/ (n, neut)
despote

déjà-vu /deˌd͡ʒaˈvi/ /deˌd͡ʒaˈβi/ /deˌʒaˈβi/ /dəˌʒaˈvi/ /dəˌʒaˈβi/ (n, masc)
déjà vu

déntol /ˈden.toɫ/ /ˈden.tuɫ/ (n, masc)
denti

déntol corcorvat (n, masc)
denté bossu

déu (n, masc)
dieu

dígit /ˈdi.d͡ʒit/ /ˈdi.ʒit/ (n, masc)
chiffre
  Cadascun dels símbols que s'utilitzen en matemàtica per representat les quantitats des de l'u fins al nou i també el zero.

díptic /ˈdip.tik/ (n, masc)
diptyque

dírham /ˈdir.əm/ /ˈdiɾ.am/ (n, masc)
dirham

dòcil /ˈdɔ.siɫ/ (adj)
docile
  Que accepta les normes.

dòcilment /ˌdɔ.siɫˈmen/ /ˌdɔ.siɫˈment/ (adv)
docilement

dòmino /ˈdɔ.mi.no/ /ˈdɔ.mi.nu/ (n, masc)
dominos

dònut /ˈdɔ.nut/ (n, masc)
donut, beignet
  Pastisset en forma de tor fet de massa de pasta fregida, normalment ensucrat o recobert de xocolata.

eagle (n, masc)
aigle

eben /ˈe.ben/ /ˈe.βən/ (n, masc)
ébène

ebenista /e.beˈnis.ta/ /e.beˈnis.te/ /ə.βəˈnis.tə/ (n, neut)
ébéniste
  Persona que treballa amb fustes fines.

eclesiàstic /e.kɫe.ziˈas.tik/ /ə.kɫə.ziˈas.tik/ (adj, masc)
ecclésiastique
  Relatiu o pertanyent a l'església o al clergat.

eclesiàsticament /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈmen/ /e.kɫe.ziˌas.ti.kaˈment/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈmen/ /ə.kɫə.ziˌas.ti.kəˈment/ (adv)
ecclésiastiquement

eclipsar /e.klipˈsa/ /e.klipˈsaɾ/ /ə.kɫipˈsa/ (v)
éclipser

eclipsi /eˈkɫip.si/ (n, masc)
eclipse, éclipse

eclècticament /eˌkɫɛk.ti.kaˈmen/ /eˌkɫɛk.ti.kaˈment/ /əˌkɫɛk.ti.kəˈmen/ /əˌkɫɛk.ti.kəˈment/ (adv)
éclectiquement

eco /ˈɛ.ko/ /ˈɛ.ku/ (n, masc)
écho

ecoansietat /ˌe.ko.an.si.eˈtat/ /ˌɛ.ko.ən.si.əˈtat/ /ˌɛ.ku.ən.si.əˈtat/ (n, fem)
écoanxiété

ecoformació (n, fem)
écoformation

economia /e.ko.noˈmi.a/ /ə.ko.noˈmi.ə/ /ə.ku.nuˈmi.ə/ (n, fem)
économie
  Disciplina que tracta dels intercanvis comercials i l'estudi dels diners i les relacions que provoca.

economia de l'educació (n, fem)
économie de l'éducation

economitzar /e.ko.no.miˈd͡za/ /e.ko.no.miˈza/ /e.ko.no.miˈzaɾ/ /ə.ko.no.miˈd͡za/ /ə.ku.nu.miˈd͡za/ (v)
économiser

econòmic /e.koˈnɔ.mik/ /ə.koˈnɔ.mik/ /ə.kuˈnɔ.mik/ (adj, masc)
économique

econòmicament /e.koˌnɔ.mi.kaˈmen/ /e.koˌnɔ.mi.kaˈment/ /ə.koˌnɔ.mi.kəˈment/ /ə.kuˌnɔ.mi.kəˈmen/ (adv)
économiquement

ecoturisme (n, masc)
ecotourisme

ecs /ˈɛks/ (Interjection)
beurk

ectoderma /ek.toˈðeɾ.ma/ /ək.toˈðəɾ.mə/ /ək.tuˈðɛr.mə/ (n, masc)
ectoderme

ecumènicament /e.kuˌmɛ.ni.kaˈmen/ /e.kuˌmɛ.ni.kaˈment/ /ə.kuˌmɛ.ni.kəˈmen/ /ə.kuˌmɛ.ni.kəˈment/ (adv)
œcuméniquement

edat /eˈðat/ (n, fem)
âge
  Temps transcorregut des del començament de la vida d'una persona.
  Període de temps determinat pels historiadors per tal de concretar aquests estudis.

edat cronològica (n, fem)
âge chronologique

edat escolar (n, fem)
âge scolaire

edat mental (n, fem)
âge mental

edició /e.ði.siˈo/ /ə.ði.siˈo/ (n, fem)
éditon, édition

edicte /eˈðik.te/ /əˈðik.tə/ (n, masc)
édit

edificació /e.ði.fi.ka.siˈo/ /ə.ði.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
édification

edificar /e.ði.fiˈka/ /e.ði.fiˈkaɾ/ /ə.ði.fiˈka/ (v)
bâtir

edifici /e.ðiˈfi.si/ (n, masc)
bâtiment, immeuble, édifice

edifici escolar (n, masc)
bâtiment scolaire

editar /e.ðiˈta/ /e.ðiˈtaɾ/ (v)
éditer
  Preparar la publicació d’una obra impresa o gravada.
  (informàtica) Preparar o modificar dades.

editor /e.ðiˈto/ /e.ðiˈtoɾ/ /ə.ðiˈto/ (n, masc)
éditeur
  Persona d'una editorial o d'una empresa periodística que dirigeix els continguts.
  (informàtica) Programa per crear i modificar fitxers, especialment de fitxers de text.

editorial /e.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.tu.ɾiˈaɫ/ (n, fem)
éditorial
  Empresa que reprodueix i distribueix texts i altres documents.

editorial /e.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.to.ɾiˈaɫ/ /ə.ði.tu.ɾiˈaɫ/ (n, masc)
éditorial
  Gènere periodístic d'opinió sense firma que reflecteix l'opinió de l'empresa que gestiona el mitjà.

edredó /e.ðɾeˈðo/ /ə.ðɾəˈðo/ (n, masc)
édredon

educabilitat /e.ðu.ka.bi.ɫiˈtat/ /ə.ðu.kə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
éducabilité

educació /e.ðu.ka.siˈo/ (n, fem)
éducation
  Procés pel qual s'aprenen conceptes, hàbits o valors que ajuden a establir una base cultural i una correcta socialització.
urbanité
  Bons costums i maneres.

educació a distància (n, fem)
éducation à distance

educació artística (n, fem)
éducation artistique

educació comparada (n, fem)
éducation comparée

educació compensatòria (n, fem)
éducation compensatoire

educació d'adults (n, fem)
éducation des adultes

educació de masses (n, fem)
éducation de masse

educació diferenciada (n, fem)
éducation non mixte

educació emocional (n, fem)
éducation émotionnelle

educació en el lleure (n, fem)
éducation aux loisirs

educació en valors (n, fem)
éducation aux valeurs

educació especial (n, fem)
éducation spéciale

educació estètica (n, fem)
éducation esthétique

educació extraescolar (n, fem)
éducation extra-scolaire

educació familiar (n, fem)
éducation familiale

educació formal (n, fem)
éducation formelle

educació física (n, fem)
éducation physique

educació humanística (n, fem)
éducation humaniste

educació inclusiva (n, fem)
éducation inclusive

educació infantil (n, fem)
éducation préscolaire

educació informal (n, fem)
éducation diffuse

educació integral (n, fem)
éducation integrale

educació intel·lectual (n, fem)
éducation intellectuelle

educació intercultural (n, fem)
éducation interculturelle

educació internacional (n, fem)
éducation internationale

educació laica (n, fem)
enseignement laïc

educació llibertària (n, fem)
éducation libertaire

educació mixta (n, fem)
éducation mixte

educació moral (n, fem)
éducation morale

educació multicultural (n, fem)
éducation multiculturelle

educació musical (n, fem)
éducation musicale

educació no directiva (n, fem)
éducation non-directive

educació no formal (n, fem)
éducation non formelle

educació obligatòria (n, fem)
enseignement obligatoire

educació patrimonial (n, fem)
éducation patrimoniale

educació per a la ciutadania (n, fem)
éducation à la citoyenneté

educació per a la pau (n, fem)
éducation pour la paix

educació per a la salut (n, fem)
éducation pour la santé

educació per al consum (n, fem)
éducation à la consommation

educació per al desenvolupament (n, fem)
éducation en faveur du développement

educació per al desenvolupament sostenible (n, fem)
éducation écologique

educació personalitzada (n, fem)
éducation personnalisée

educació política (n, fem)
éducation politique

educació popular (n, fem)
éducation populaire

educació primària (n, fem)
enseignement primaire

educació psicomotora (n, fem)
éducation psychomotrice

educació recurrent (n, fem)
éducation récurrente

educació religiosa (n, fem)
éducation religieuse

educació secundària (n, fem)
enseignement secondaire

educació secundària obligatòria (n, fem)
collège

educació sensorial (n, fem)
éducation sensorielle

educació sexual (n, fem)
éducation sexuelle

educació social (n, fem)
éducation sociale

educació superior (n, fem)
enseignement supérieur

educació superior transfronterera (n, fem)
enseignement supérieur transfrontalier

educació universitària (n, fem)
enseignement universitaire

educació urbana (n, fem)
éducation urbaine

educació visual i plàstica (n, fem)
éducation visuelle

educació viària (n, fem)
éducation à la sécurité routière

educador /e.ðu.kaˈðo/ /e.ðu.kaˈðoɾ/ /ə.ðu.kəˈðo/ (n, masc)
éducateur

educador d'adults (n, masc)
éducateur d'adultes

educador de carrer (n, masc)
éducateur de rue

educador en el lleure infantil i juvenil (n, masc)
éducateur-animateur

educador especialitzat (n, masc)
éducateur spécialisé

educador familiar (n, masc)
conseiller auprès des familles

educador infantil (n, masc)
éducateur de jeunes enfants

educador social (n, masc)
éducateur social

educat /e.ðuˈkat/ /ə.ðuˈkat/ (adj, masc)
poli

educatiu /e.ðu.kaˈtiw/ /ə.ðu.kəˈtiw/ (adj, masc)
éducationnel
  Relatiu o pertanyent a l'educació.
éducatif
  Que educa, que transmet coneixements, actituds, valors o formes de cultura, que serveix per a transmetre'ls.

educativitat (n, fem)
educativité

edulcorar /e.ðuɫ.koˈɾa/ /e.ðuɫ.koˈɾaɾ/ /ə.ðuɫ.koˈɾa/ /ə.ðuɫ.kuˈɾa/ (v)
édulcorer

edumàtica /e.ðuˈma.ti.ka/ /ə.ðuˈma.ti.kə/ (n, fem)
édumatique

efa /ˈe.fa/ /ˈe.fə/ (n, fem)
effe

efecte /eˈfɛk.te/ /əˈfɛk.tə/ (n, masc)
effet

efecte Pigmalió (n, masc)
effet Pygmalion

efecte combinat (n, masc)
effet combiné

efecte d'halo (n, masc)
effet de halo

efecte de retrocés (n, masc)
effet arrière

efecte de rodolament (n, masc)
effet accéléré

efecte extern (n, masc)
externalité

efecte helicoïdal (n, masc)
effet hélicoïdal

efecte hivernacle (n, masc)
effet de serre

efecte lateral (n, masc)
ballon brossé

efecte liftat (n, masc)
effet lifté

efecte vertical (n, masc)
effet vertical

efectivament /e.fekˌti.vaˈment/ /e.fekˌti.βaˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈmen/ /ə.fəkˌti.vəˈment/ /ə.fəkˌti.βəˈmen/ (adv)
effectivement

efectuar /e.fek.tuˈa/ /e.fek.tuˈaɾ/ /ə.fək.tuˈa/ (v)
effectuer

efeminadament /e.fe.miˌna.ðaˈmen/ /e.fe.miˌna.ðaˈment/ /ə.fə.miˌna.ðəˈmen/ /ə.fə.miˌna.ðəˈment/ (adv)
efféminement

efeminar /e.fe.miˈna/ /e.fe.miˈnaɾ/ /ə.fə.miˈna/ (v)
efféminer

efeminat /e.fe.miˈnat/ /ə.fə.miˈnat/ (adj)
efféminé

eficaçment /e.fiˌkazˈmen/ /e.fiˌkazˈment/ /ə.fiˌkazˈmen/ /ə.fiˌkazˈment/ (adv)
efficacement

eficientment /e.fi.siˌemˈmen/ /e.fi.siˌemˈment/ /ə.fi.siˌemˈmen/ /ə.fi.siˌemˈment/ (adv)
efficacement

eficiència /e.fi.siˈɛn.si.a/ /ə.fi.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
efficience
  Relació entre els resultats obtinguts i els recursos utilitzats.

eficàcia /e.fiˈka.si.a/ /ə.fiˈka.si.ə/ (n, fem)
efficacité

efigiar /e.fi.d͡ʒiˈa/ /e.fi.d͡ʒiˈaɾ/ /e.fi.ʒiˈa/ /ə.fi.ʒiˈa/ (v)
effigier

efluir /e.fɫuˈi/ /e.fɫuˈiɾ/ /ə.fɫuˈi/ (v)
émaner

efígie /eˈfi.ʒi.e/ /əˈfi.ʒi.ə/ (n, fem)
effigie

efímer /eˈfi.meɾ/ /əˈfi.mər/ (adj, masc)
éphémère
  Que té una duració màxima d'un dia.
  De duració molt breu.

efímerament /eˌfi.me.ɾaˈmen/ /eˌfi.me.ɾaˈment/ /əˌfi.mə.ɾəˈmen/ /əˌfi.mə.ɾəˈment/ (adv)
éphémèrement

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ (adj, masc)
égyptien
  Relatiu o pertanyent a Egipte o la seva llengua.

egipci /eˈʒip.si/ /əˈʒip.si/ (n, masc)
Égyptien
  Persona que habita o és originària d'Egipte.
égyptien
  (masculí singular) Llengua afroasiàtica parlada a l'Antic Egipte.

eglefí /e.ɣɫeˈfi/ /ə.ɣɫəˈfi/ (n, masc)
églefin, aiglefin

egocentrisme /e.ɣo.senˈtɾiz.me/ /ə.ɣo.sənˈtɾiz.mə/ /ə.ɣu.sənˈtɾiz.mə/ (n, masc)
égocentrisme

egocèntric /e.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣoˈsɛn.tɾik/ /ə.ɣuˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
égocentrique

egoisme /e.ɣoˈiz.me/ /ə.ɣoˈiz.mə/ /ə.ɣuˈiz.mə/ (n, masc)
égoïsme

egoista /e.ɣoˈis.ta/ /e.ɣoˈis.te/ /ə.ɣoˈis.tə/ /ə.ɣuˈis.tə/ (adj)
égoïste

egoistament /e.ɣoˌis.taˈmen/ /e.ɣoˌis.taˈment/ /ə.ɣoˌis.təˈment/ /ə.ɣuˌis.təˈmen/ (adv)
égoïstement

egrègiament /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈmen/ /eˌɣɾɛ.d͡ʒi.aˈment/ /eˌɣɾɛ.ʒi.aˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈmen/ /əˌɣɾɛ.ʒi.əˈment/ (adv)
illustrement

egua /ˈe.ɣwa/ /ˈɛ.ɣwə/ (n, fem)
jument

eh /ˈe/ /ˈə/ /ˈɛ/ (Interjection)
hein
  (interrogatiu) Petició de repetició o d’aclariment.
  (interrogatiu) Petició de conformitat.
eh
  (interrogatiu) Petició d’atenció.

eina /ˈej.na/ /ˈəj.nə/ /ˈɛj.nə/ (n, fem)
outil, instrument
  Qualsevol objecte que ajuda a realitzar alguna tasca.
engin
  (pilota basca) Instrument que s'utilitza per a colpejar o llançar la pilota.

einsteini /əjnsˈtɛj.ni/ (n, masc)
einsteinium

eivissenc /ej.viˈseŋk/ /ej.βiˈseŋ/ /əj.viˈsəŋk/ /əj.viˈsɛŋk/ /əj.βiˈsɛŋ/ (adj, masc)
ibizois

eivissenc /ej.viˈseŋk/ /ej.βiˈseŋ/ /əj.viˈsəŋk/ /əj.viˈsɛŋk/ /əj.βiˈsɛŋ/ (n, masc)
Ibizois

eix /ˈejʃ/ (n, masc)
axe
  Línia imaginària al voltant de la qual es produeix un moviment rotatori.
  Barra a la qual va unit un mecanisme que efectua girs.

eix transversal (n, masc)
matière d'enseignement transversal

eixam /ejˈʃam/ /eˈʃam/ /əˈʃam/ (n, masc)
essaim

eixamar /e.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈma/ /ej.ʃaˈmaɾ/ /ə.ʃəˈma/ (v)
essaimer

eixamenar /e.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈna/ /ej.ʃa.meˈnaɾ/ /ə.ʃə.məˈna/ (v)
essaimer

eixamorar /e.ʃa.moˈɾa/ /ej.ʃa.moˈɾa/ /ej.ʃa.moˈɾaɾ/ /ə.ʃə.moˈɾa/ /ə.ʃə.muˈɾa/ (v)
essuyer
  Mig eixugar.
humecter
  Humitejar, no remullant del tot, estovar.

eixamplar /aj.ʃamˈpɫa/ /e.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫa/ /ej.ʃamˈpɫaɾ/ /ə.ʃəmˈpɫa/ (v)
élargir

eixample /ejˈʃam.pɫe/ /eˈʃam.pɫe/ /əˈʃam.pɫə/ (n, masc)
élargissement

eixancarrar /e.ʃaŋ.kaˈra/ /ej.ʃaŋ.kaˈra/ /ej.ʃaŋ.kaˈraɾ/ (v)
écarter les jambes

eixarm /ejˈʃarm/ /ejˈʃaɾm/ /eˈʃaɾm/ /əˈʃarm/ (n, masc)
sorcellerie

eixarmar /e.ʃaɾˈma/ /ej.ʃarˈma/ /ej.ʃaɾˈmaɾ/ /ə.ʃərˈma/ (v)
guérir

eixarmentar /ej.ʃar.menˈta/ /ej.ʃaɾ.menˈtaɾ/ /ə.ʃər.mənˈta/ (v)
sarmenter

eixelebradament /e.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ej.ʃe.ɫeˌbɾa.ðaˈment/ /ej.ʃe.ɫeˌβɾa.ðaˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈmen/ /ə.ʃə.ɫəˌbɾa.ðəˈment/ /ə.ʃə.ɫəˌβɾa.ðəˈmen/ (adv)
étourdiment

eixeridament /e.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈmen/ /ej.ʃeˌɾi.ðaˈment/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈmen/ /ə.ʃəˌɾi.ðəˈment/ (adv)
vivement

eixir /ejˈʃi/ /ejˈʃiɾ/ /eˈʃi/ /iˈʃi/ /əˈʃi/ (v)
sortir

eixivernar /e.ʃi.βeɾˈna/ /ej.ʃi.veɾˈnaɾ/ /ej.ʃi.βerˈna/ /ə.ʃi.vəɾˈna/ /ə.ʃi.βərˈna/ (v)
hiverner

eixordador /e.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ej.ʃor.ðaˈðo/ /ej.ʃoɾ.ðaˈðoɾ/ /ə.ʃoɾ.ðəˈðo/ /ə.ʃur.dəˈðo/ /ə.ʃur.ðəˈðo/ (adj, masc)
assourdissantd

eixordar /e.ʃoɾˈða/ /ej.ʃorˈða/ /ej.ʃoɾˈðaɾ/ /ə.ʃoɾˈða/ /ə.ʃurˈða/ (v)
assourdir

eixugacabells /e.ʃu.ɣa.kaˈβeʎʃ/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈbeʎs/ /ej.ʃu.ɣa.kaˈβeʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbəʎs/ /ə.ʃu.ɣə.kəˈbɛʎs/ (n, masc)
sèche-cheveux

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ (adj, masc)
essuyeur
  Que eixuga.

eixugador /e.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ej.ʃu.ɣaˈðo/ /ej.ʃu.ɣaˈðoɾ/ /ə.ʃu.ɣəˈðo/ (n, masc)
torchon
  Drap per a eixugar.
séchoir
  Prestatgeria, estança o cobert on posar coses a eixugar.
  Aparell per a eixugar, especialment eixugacabells.

eixugadora /e.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ej.ʃu.ɣaˈðo.ɾa/ /ə.ʃu.ɣəˈðo.ɾə/ (n, fem)
sèche-linge

eixugamà /e.ʃu.ɣaˈma/ /ej.ʃu.ɣaˈma/ /ə.ʃu.ɣəˈma/ (n, masc)
essuie-main

eixugar /e.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣa/ /ej.ʃuˈɣaɾ/ /ə.ʃuˈɣa/ (v)
essuyer
  Llevar la humitat superficial d'una cosa.
sécher
  Llevar la humitat d'una cosa per evaporació de l'aigua.

eixut /ejˈʃut/ /eˈʃut/ /əˈʃut/ (adj, masc)
sec
  Sense humitat després de treure'n el líquid.

eixutament /ejˌʃu.taˈmen/ /ejˌʃu.taˈment/ /eˌʃu.taˈmen/ /əˌʃu.təˈmen/ /əˌʃu.təˈment/ (adv)
sèchement

ejacular /e.d͡ʒa.kuˈɫa/ /e.d͡ʒa.kuˈɫaɾ/ /e.ʒa.kuˈɫa/ /ə.ʒə.kuˈɫa/ (v)
éjaculer

ejectar /e.d͡ʒekˈta/ /e.d͡ʒekˈtaɾ/ /e.ʒekˈta/ /ə.ʒəkˈta/ (v)
éjecter

el /eɫ/ (article)
le
  Article determinat masculí singular que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

el /eɫ/ (pronoun)
le
  Acusatiu del masculí singular del pronom personal "ell".

el més calent és a l'aigüera (idiom)
être en chantier

el pro i el contra (n, masc)
pours et contres

ela /ˈe.ɫa/ /ˈe.ɫə/ (n, fem)
elle

elaborar /e.ɫa.boˈɾaɾ/ /e.ɫa.βoˈɾa/ /ə.ɫə.boˈɾa/ /ə.ɫə.buˈɾa/ /ə.ɫə.βuˈɾa/ (v)
élaborer

elatiu /e.ɫaˈtiw/ /ə.ɫəˈtiw/ (n, masc)
élatif

elecció /e.ɫek.siˈo/ (n, fem)
élection

elecció de camp (n, fem)
choix du champ

elecció de professió (n, fem)
choix d'une profession

elecció de servei (n, fem)
choix du service

electivament /e.ɫekˌti.vaˈment/ /e.ɫekˌti.βaˈmen/ /ə.ɫəkˌti.vəˈmen/ /ə.ɫəkˌti.vəˈment/ /ə.ɫəkˌti.βəˈmen/ (adv)
électivement

electoral /e.ɫek.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.toˈɾaɫ/ /ə.ɫək.tuˈɾaɫ/ (adj)
électoral

electorat /e.ɫek.toˈɾat/ /ə.ɫək.toˈɾat/ /ə.ɫək.tuˈɾat/ (n, masc)
électorat

electricitat /e.ɫek.tɾi.siˈtat/ (n, fem)
électricité

electrocardiograma /eˌɫek.tɾo.kaɾ.ði.oˈɣɾa.ma/ /əˌɫɛk.tɾo.kəɾ.ði.oˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.di.uˈɣɾa.mə/ /əˌɫɛk.tɾu.kər.ði.uˈɣɾa.mə/ (n, masc)
électrocardiogramme

electrolitzar /e.ɫek.tɾo.ɫiˈd͡za/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈza/ /e.ɫek.tɾo.ɫiˈzaɾ/ /ə.ɫək.tɾo.ɫiˈd͡za/ /ə.ɫək.tɾu.ɫiˈd͡za/ (v)
électrolyser

electrostàtic /e.ɫek.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾosˈta.tik/ /ə.ɫək.tɾusˈta.tik/ (adj, masc)
électrostatique

electrostàtica /e.ɫek.tɾosˈta.ti.ka/ /ə.ɫək.tɾosˈta.ti.kə/ /ə.ɫək.tɾusˈta.ti.kə/ (n, fem)
électrostatique

electrònica /e.ɫekˈtɾɔ.ni.ka/ (n, fem)
électronique

electró /e.ɫekˈtɾo/ (n, masc)
électron

elefant /e.ɫeˈfan/ /ə.ɫəˈfan/ /ə.ɫəˈfant/ (n, masc)
éléphant, éléphante
  Família de grans mamífers terrestres de l'ordre dels proboscidis. Es caracteritza per ser d'enormes dimensions, tenir una gran trompa i en algunes espècies per les enormes dimensions dels ullals corbs que sobresurten de la boca.

elefant marí (n, masc)
éléphant de mer

elefant marí meridional (n, masc)
éléphant de mer austral

elefant marí septentrional (n, masc)
éléphant de mer boréal

elegant /e.ɫeˈɣan/ /e.ɫeˈɣant/ /ə.ɫəˈɣan/ /ə.ɫəˈɣant/ (adj)
élégant

elegantment /e.ɫeˌɣamˈmen/ /e.ɫeˌɣamˈment/ /ə.ɫəˌɣamˈmen/ /ə.ɫəˌɣamˈment/ (adv)
élégamment

elegia /e.ɫeˈd͡ʒi.a/ /e.ɫeˈʒi.a/ /ə.ɫəˈʒi.ə/ (n, fem)
élégie

elegir /e.ɫeˈd͡ʒi/ /e.ɫeˈd͡ʒiɾ/ /ə.ɫəˈʒi/ (v)
choisir
  Escollir algú o alguna cosa per a una finalitat.
élire
  Nomenar algú per elecció per a un càrrec o dignitat.

element /e.ɫeˈmen/ /e.ɫeˈment/ /ə.ɫəˈmen/ /ə.ɫəˈment/ (n, masc)
élément
  Cosa que reunida o combinada amb d’altres en forma una de més complexa.
  (química) Substància que no pot ésser descomposta en altres substàncies més simples.

element químic (n, masc)
élément chimique

elementalment /e.ɫe.menˌtaɫˈmen/ /e.ɫe.menˌtaɫˈment/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈmen/ /ə.ɫə.mənˌtaɫˈment/ (adv)
élémentairement

elevació (n, fem)
élévation

elevar /e.ɫeˈvaɾ/ /e.ɫeˈβa/ /ə.ɫəˈva/ (v)
élever
  Portar més amunt.
  Fer augmentar l’alçària.
  Augmentar en quantitat.
  Dirigir un escrit a una autoritat superior.

elevat /e.ɫeˈvat/ /e.ɫeˈβat/ /ə.ɫəˈvat/ /ə.ɫəˈβat/ (adj, masc)
haut

elidir /e.ɫiˈði/ /e.ɫiˈðiɾ/ /ə.ɫiˈði/ (v)
élider

eliminació /e.ɫi.mi.na.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ə.ɫi.mi.nə.siˈo/ /ɛ.li.mi.na.siˈo/ (n, fem)
élimination
  (hípica, basquetbol) Desqualificació d'un esportista d'una prova, un encontre o una competició per una falta reiterada.
  (beisbol) Acció d'un defensor de fer abandonar el partit a un batedor o un corredor fins al temps de bat següent.
supression d'éléments indésirables
  (videojocs) Procés de la renderització en què es determinen i se suprimeixen els objectes gràfics o les zones d'un objecte gràfic de la pantalla que no són visibles per a l'observador.

eliminació automàtica (n, fem)
retrait automatique

eliminació de cares posteriors (n, fem)
élimination des faces arrières

eliminació de parts ocultes (n, fem)
occlusion culling

eliminació directa (n, fem)
élimination directe

eliminació forçada (n, fem)
retrait forcé

eliminació per strikes (n, fem)
élimination à la batte

eliminar /e.ɫi.miˈna/ /e.ɫi.miˈnaɾ/ /ə.ɫi.miˈna/ (v)
éliminer
  Destruir, esborrar.
  (hípica, basquetbol) Desqualificar un esportista d'una prova, un encontre o una competició per una falta reiterada.
  (beisbol) Fer abandonar el partit, un defensor, a un batedor o un corredor fins al temps de bat següent.

eliminatòria directa (n, fem)
éliminatoire directe

elit /eˈɫit/ /əˈɫit/ (n, fem)
élite

ell /ˈɛʎ/ (pronoun)
il

ella /ˈe.ʎa/ /ˈɛ.ʎə/ (pronoun)
elle

elles /ˈe.ʎes/ /ˈe.ʎəs/ /ˈɛ.ʎəs/ (pronoun)
elles

elli /ˈe.ʎi/ (pronoun)
iel

ells /ˈeʎs/ /ˈeʎʃ/ /ˈɛʎs/ (pronoun)
ils

elm /ˈɛɫm/ (n, masc)
heaume

elocució /e.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫo.ku.siˈo/ /ə.ɫu.ku.siˈo/ (n, fem)
élocution

elogiosament /e.ɫo.d͡ʒiˌo.zaˈmen/ /e.ɫo.d͡ʒiˌo.zaˈment/ /e.ɫo.ʒiˌo.zaˈmen/ /ə.ɫo.ʒiˌo.zəˈment/ /ə.ɫu.ʒiˌo.zəˈmen/ (adv)
élogieusement

eloqüentment /e.ɫoˌkwemˈmen/ /e.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫoˌkwemˈment/ /ə.ɫuˌkwemˈmen/ (adv)
éloquemment

eloqüència /e.ɫoˈkwɛn.si.a/ /ə.ɫuˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
éloquence

els /eɫs/ (article)
les
  Article determinat masculí plural que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

els /eɫs/ (pronoun)
les
  Acusatiu del masculí plural del pronom personal de tercera persona, "ells" o "vostès".
  Datiu plural masculí i femení del pronom personal de tercera persona.

els Angles /eɫzˈaŋ.ɡɫes/ /əɫzˈaŋ.ɡɫis/ /əɫzˈaŋ.ɡɫəs/ /əɫzˈaŋ.ɡɫəs/ (pn)
Les Angles

elucubració /e.ɫu.ku.βɾa.siˈo/ /ə.ɫu.ku.βɾə.siˈo/ (n, fem)
travail laborieux

elucubrar /e.ɫu.kuˈβɾa/ /e.ɫu.kuˈβɾaɾ/ /ə.ɫu.kuˈβɾa/ (v)
élucubrer

eludir /e.ɫuˈði/ /e.ɫuˈðiɾ/ /ə.ɫuˈði/ (v)
éluder
  Fugir la dificultat, sortir d'ella amb algun artifici; escapar-se.
  Burlar-se d'alguna cosa, fer que no tingui efecte per mitjà d'algun artifici.

eluir /e.ɫuˈi/ /e.ɫuˈiɾ/ /ə.ɫuˈi/ (v)
éluer

el·lipse /eɫˈɫip.se/ /eˈɫip.se/ /əɫˈɫip.sə/ /əˈɫip.sə/ (n, fem)
ellipse

el·lipsi /eɫˈɫip.si/ /eˈɫip.si/ /əɫˈɫip.si/ /əˈɫip.si/ (n, fem)
ellipse

el·lipsoïdal /e.ɫip.so.iˈðaɫ/ /eɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /ə.ɫip.su.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.so.iˈðaɫ/ /əɫ.ɫip.su.iˈðaɫ/ (adj)
ellipsoïdal

el·lípticament /eɫˌɫip.ti.kaˈmen/ /eɫˌɫip.ti.kaˈment/ /eˌɫip.ti.kaˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈmen/ /əɫˌɫip.ti.kəˈment/ /əˌɫip.ti.kəˈmen/ (adv)
elliptiquement

elàsticament /eˌɫas.ti.kaˈmen/ /eˌɫas.ti.kaˈment/ /əˌɫas.ti.kəˈmen/ /əˌɫas.ti.kəˈment/ (adv)
élastiquement

elèctric /eˈɫɛk.tɾik/ /əˈɫɛk.tɾik/ (adj, masc)
électrique

elèctricament /eˌɫɛk.tɾi.kaˈmen/ /eˌɫɛk.tɾi.kaˈment/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈmen/ /əˌɫɛk.tɾi.kəˈment/ (adv)
électriquement

ema /ˈe.ma/ /ˈe.mə/ (n, fem)
emme

emancipació /e.man.si.pa.siˈo/ /ə.mən.si.pə.siˈo/ (n, fem)
émancipation

emancipar /e.man.siˈpa/ /e.man.siˈpaɾ/ /ə.mən.siˈpa/ (v)
émanciper

emascular /e.mas.kuˈɫa/ /e.mas.kuˈɫaɾ/ /ə.məs.kuˈɫa/ (v)
émasculer

embadalir /em.ba.ðaˈɫi/ /em.ba.ðaˈɫiɾ/ /əm.bə.ðəˈɫi/ (v)
demeurer

embajanir /em.ba.d͡ʒaˈni/ /em.ba.d͡ʒaˈniɾ/ /em.ba.ʒaˈni/ /əm.bə.ʒəˈni/ (v)
imbécile

embalatge /em.baˈɫa.d͡ʒe/ /əm.bəˈɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
déballage

embalum /em.baˈɫum/ /əm.bəˈɫum/ (n, masc)
fardeau

embalumar /am.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈma/ /em.ba.ɫuˈmaɾ/ /əm.bə.ɫuˈma/ (v)
remplir

embarassada /em.ba.ɾaˈsa.ða/ /əm.bə.ɾəˈsa.ðə/ (n, fem)
enceinte

embarbussament /em.baɾ.βu.saˈmen/ /əm.bər.bu.səˈmen/ (n, masc)
virelangue
  Joc de paraules amb dificultat de pronúncia basant-se en la similitud dels sons que contenen.

embarrotar /am.ba.roˈta/ /am.ba.roˈtaɾ/ /em.ba.roˈta/ /em.ba.roˈtaɾ/ /əm.bə.roˈta/ /əm.bə.ruˈta/ (v)
barreauder

embaràs /em.baˈɾas/ /əm.bəˈɾas/ (n, masc)
grossesse
  Estat de la dona prenyada.
embarras
  Cosa que embarassa, un destorb.

embassament /em.ba.saˈmen/ /em.ba.saˈment/ /əm.bə.səˈmen/ /əm.bə.səˈment/ (n, masc)
barrage, réservoir

embellir /am.baˈʎi/ /am.beˈʎi/ /am.beˈʎiɾ/ /em.beˈʎi/ /em.beˈʎiɾ/ /əm.bəˈʎi/ (v)
embellir
  Fer tornar bell; adornar.

emblanquinar /am.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈna/ /em.bɫaŋ.kiˈnaɾ/ /əm.bɫəŋ.kiˈna/ (v)
crépir

emblanquir /am.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈki/ /em.bɫaŋˈkiɾ/ /əm.bɫəŋˈki/ (v)
blanchir

emblavir /am.bɫaˈβi/ /em.bɫaˈviɾ/ /em.bɫaˈβi/ /əm.bɫəˈvi/ /əm.bɫəˈβi/ (v)
﻿bleuir

emblema /emˈbɫe.ma/ /əmˈbɫɛ.mə/ (n, masc)
emblème

emblemàticament /em.bɫeˌma.ti.kaˈmen/ /em.bɫeˌma.ti.kaˈment/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈmen/ /əm.bɫəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
emblématiquement

embocar /am.boˈka/ /am.buˈka/ /em.boˈka/ /em.boˈkaɾ/ /əm.boˈka/ /əm.buˈka/ (v)
empocher
  (golf) Introduir una bola dintre un forat.

emboirar /am.bojˈɾa/ /em.bojˈɾa/ /em.bojˈɾaɾ/ /əm.bojˈɾa/ /əm.bujˈɾa/ (v)
embrumer

embolcall /am.boɫˈkaʎ/ /em.boɫˈkaʎ/ /əm.boɫˈkaʎ/ /əm.buɫˈkaj/ /əm.buɫˈkaʎ/ (n, masc)
enveloppe

embolcar /am.boɫˈka/ /em.boɫˈka/ /em.boɫˈkaɾ/ /əm.boɫˈka/ /əm.buɫˈka/ (v)
ecouvrir

embolic /am.boˈɫik/ /em.boˈɫik/ /əm.boˈɫik/ /əm.buˈɫik/ (n, masc)
dédale
  Qualsevol tipus de complicació.

embolicar /am.bo.ɫiˈka/ /am.bo.ɫiˈkaɾ/ /am.bu.ɾiˈka/ /em.bo.ɫiˈka/ /em.bo.ɫiˈkaɾ/ /əm.bo.ɫiˈka/ /əm.bu.ɫiˈka/ (v)
emballer
  Cobrir una o més coses amb un embolcall.
cacher
  Fer les coses complicades (fer embolics).

embolitjar (v)
embouchonner

emborbollar /em.bor.βoˈʎa/ /em.boɾ.boˈʎaɾ/ /em.boɾ.βoˈʎa/ /əm.boɾ.boˈʎa/ /əm.bur.buˈʎa/ (v)
barbouiller
  Parlar atropellada i confusament, fent molt soroll.

embornal /em.boɾˈnaɫ/ /əm.boɾˈnaɫ/ /əm.burˈnaɫ/ (n, masc)
dalot
  (obres públiques) Forat en una calçada per a desguassar l’aigua de pluja.

emborratxar /am.bo.raˈt͡ʃa/ /em.bo.raˈt͡ʃa/ /em.bo.raˈt͡ʃaɾ/ /əm.bo.rəˈt͡ʃa/ /əm.bu.rəˈt͡ʃa/ (v)
imbider
  Xopar el pa de pessic d'un pastís o d'un dolç en almívar o en licor perquè faci més bon gust.

embossament /em.bo.saˈmen/ /em.bo.saˈment/ /əm.bo.səˈment/ /əm.bu.səˈmen/ (n, masc)
action d’empocher

embossar /em.boˈsa/ /em.boˈsaɾ/ /əm.boˈsa/ /əm.buˈsa/ (v)
boucher
  Matèria acumulada, obstruir un conducte.
  Un obstacle, un excés de vehicles, obstruir una via de circulació.
embourser
  Posar a la bossa, embutxacar-se.

embotellament /em.bo.te.ʎaˈmen/ /em.bo.te.ʎaˈment/ /əm.bo.tə.ʎəˈment/ /əm.bu.tə.ʎəˈmen/ (n, masc)
embouteillement
  Acció d’embotellar, de posar en botelles.

embotellar /em.bo.teˈʎa/ /em.bo.teˈʎaɾ/ /əm.bo.təˈʎa/ /əm.bu.təˈʎa/ (v)
embouteiller

embotit /əm.boˈtit/ /əm.buˈtit/ (n, masc)
charcuterie

embragament /em.bɾa.ɣaˈmen/ /em.bɾa.ɣaˈment/ /əm.bɾə.ɣəˈmen/ /əm.bɾə.ɣəˈment/ (n, masc)
embrayage

embragar /am.bɾaˈɣa/ /am.bɾaˈɣaɾ/ /em.bɾaˈɣa/ /em.bɾaˈɣaɾ/ /əm.bɾəˈɣa/ (v)
brayer

embragatge /em.bɾaˈɣa.d͡ʒe/ (n, masc)
embrayage

embranzida /em.bɾanˈzi.ða/ /əm.bɾənˈzi.ðə/ (n, fem)
impulsion

embriac /em.bɾiˈak/ (adj, masc)
ivre

embriac /em.bɾiˈak/ (n, masc)
ivrogne

embriagar /em.bɾi.aˈɣa/ /em.bɾi.aˈɣaɾ/ (v)
enivrer
  Pertorbar les facultats a causa de la ingestió de begudes alcohòliques.

embriaguesa /em.bɾi.aˈɣe.za/ /əm.bɾi.əˈɣə.zə/ /əm.bɾi.əˈɣɛ.zə/ (n, fem)
ébriété

embridar /em.bɾiˈða/ /em.bɾiˈðaɾ/ /əm.bɾiˈða/ (v)
brider

embruixar /am.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃa/ /em.bɾujˈʃaɾ/ /em.bɾuˈʃa/ /əm.bɾuˈʃa/ (v)
ensorceler

embull /emˈbuʎ/ /əmˈbuj/ /əmˈbuʎ/ (n, masc)
embrouillement
  Conjunt de coses embullades.

embullar /em.buˈʎa/ /em.buˈʎaɾ/ /əm.buˈja/ /əm.buˈʎa/ (v)
embrouiller

embut /amˈbut/ /emˈbut/ /əmˈbut/ (n, masc)
entonnoir
  Estri amb forma de con buit invertit acabat amb un tub al seu vèrtex, que s'empra per transvasar líquids dins d'un recipient de boca estreta.

embós /emˈbos/ /əmˈbos/ (n, masc)
engorgement
  Obstrucció d’un conducte.
bouchon
  Congestió de vehicles que dificulta la circulació normal en una via.

emergir /e.merˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒi/ /e.meɾˈd͡ʒiɾ/ /ə.mərˈʒi/ (v)
émerger

emergència /e.meɾˈd͡ʒɛn.si.a/ /ə.mərˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
urgence
  Situació de risc immediat que demana una actuació urgent.

emfasitzar /eɱ.fa.ziˈd͡za/ /eɱ.fa.ziˈza/ /eɱ.fa.ziˈzaɾ/ /əɱ.fə.ziˈd͡za/ (v)
emphatiser

emfiteusi /eɱ.fiˈtɛw.zi/ /əɱ.fiˈtɛw.zi/ (n, masc)
emphytéose

emfiteuta /eɱ.fiˈtɛw.ta/ /eɱ.fiˈtɛw.tɛ/ /əɱ.fiˈtɛw.tə/ (n, neut)
emphytéote

emfitèutic /eɱ.fiˈtɛw.tik/ /əɱ.fiˈtɛw.tik/ (adj, masc)
emphytéotique

emfàticament /eɱˌfa.ti.kaˈmen/ /eɱˌfa.ti.kaˈment/ /əɱˌfa.ti.kəˈmen/ /əɱˌfa.ti.kəˈment/ (adv)
emphatiquement

emigració /e.mi.ɣɾa.siˈo/ /ə.mi.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
émigration

eminentment /e.miˌnemˈmen/ /e.miˌnemˈment/ /ə.miˌnemˈmen/ /ə.miˌnemˈment/ (adv)
éminemment

eminència /e.miˈnɛn.si.a/ /ə.miˈnɛn.si.ə/ (n, fem)
éminence
  Persona capaç de produir una obra genial gràcies a factors com ara l'atzar o la perseverança, sense que el nivell intel·lectual hi representi un factor determinant.
  Tractament de respecte per adreçar-se a un cardenal.
  Petita elevació darrere situat darrere la pituïtària.

emir /eˈmiɾ/ /əˈmir/ (n, masc)
émir

emissió /e.mi.siˈo/ /ə.mi.siˈo/ (n, fem)
émission

emmagatzemar /em.ma.ɣa.d͡zeˈma/ /em.ma.ɣa.d͡zeˈmaɾ/ (v)
emmagasiner

emmalaltir /em.ma.ɫaɫˈti/ /em.ma.ɫaɫˈtiɾ/ (v)
tomber malade, rendre malade
  Fer caure malalt.
tomber malade
  Caure malalt.

emmarcar /em.marˈka/ /em.maɾˈka/ /em.maɾˈkaɾ/ /əm.mərˈka/ (v)
encadrer

emmelangir /em.me.ɫaɲˈd͡ʒi/ /em.me.ɫaɲˈd͡ʒiɾ/ /əm.mə.ɫəɲˈʒi/ (v)
attrister

emmenar /em.meˈna/ /em.meˈnaɾ/ /əm.məˈna/ (v)
amener

emmerdar /em.merˈða/ /em.meɾˈða/ /em.meɾˈðaɾ/ /əm.mərˈda/ (v)
cochonner
  (col·loquial) Omplir de merda.
mêler
  (col·loquial) Enredar algú en un afer.

emmetxar /em.meˈt͡ʃa/ /em.meˈt͡ʃaɾ/ /əm.məˈt͡ʃa/ (v)
assembler

emmetzinar /em.me.d͡ziˈnaɾ/ /em.med.ziˈna/ /əm.məd.ziˈna/ (v)
envenimer

emmordassar /em.mor.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsa/ /em.moɾ.ðaˈsaɾ/ /əm.moɾ.ðəˈsa/ /əm.mur.dəˈsa/ /əm.mur.ðəˈsa/ (v)
bâillonner

emmurriar-se /em.mu.riˈaɾ.se/ /əm.mu.ri.ərˈsə/ /əm.mu.riˈar.sə/ /əm.mu.riˈaɾ.sə/ (v)
bougonner

emocionar /e.mo.si.oˈna/ /e.mo.si.oˈnaɾ/ /ə.mo.si.oˈna/ /ə.mu.si.uˈna/ (v)
émouvoir

emoció /e.mo.siˈo/ /ə.mo.siˈo/ /ə.mu.siˈo/ (n, fem)
émotion

emoji /eˈmɔ.d͡ʒi/ /eˈmɔ.ʒi/ /əˈmɔ.ʒi/ (n, masc)
emoji

empadronar /em.pa.ðɾoˈna/ /em.pa.ðɾoˈnaɾ/ /əm.pə.ðɾoˈna/ /əm.pə.ðɾuˈna/ (v)
recenser

empalada (n, fem)
empalage

empalar /em.paˈɫa/ /em.paˈɫaɾ/ /əm.pəˈɫa/ (v)
empaler
  Clavar algú en un pal per l'anus.
centrer
  (esports de raqueta) Colpejar la pilota amb el punt d'impacte d'una pala, una paleta o una raqueta.

empallar /em.paˈʎa/ /em.paˈʎaɾ/ /əm.pəˈja/ /əm.pəˈʎa/ (v)
empailler

empalmada (n, fem)
empaumage

empalmar /em.paɫˈma/ /em.paɫˈmaɾ/ /əm.pəɫˈma/ (v)
relier
  Ajuntar o connectar els extrems.
empaumer
  (pilota basca) Colpejar la pilota amb el palmell de la mà.

empara /amˈpa.ɾa/ /emˈpa.ɾa/ /əmˈpa.ɾə/ (n, fem)
protection

emparar /am.paˈɾa/ /am.paˈɾaɾ/ /em.paˈɾa/ /em.paˈɾaɾ/ /əm.pəˈɾa/ (v)
protéger
  Proporcionar protecció i ajuda contra el perill.

empassar /em.paˈsa/ /em.paˈsaɾ/ /əm.pəˈsa/ (v)
avaler

empat /amˈpat/ /emˈpat/ /əmˈpat/ (n, masc)
égalité

empatia /em.paˈti.a/ /əm.pəˈti.ə/ (n, fem)
empathie

empatxar /em.paˈt͡ʃa/ /em.paˈt͡ʃaɾ/ /əm.pəˈt͡ʃa/ (v)
repaître

empavonar /em.pa.voˈnaɾ/ /em.pa.βoˈna/ /əm.pə.voˈna/ /əm.pə.vuˈna/ /əm.pə.βuˈna/ (v)
bleuir

empelt /emˈpɛɫ/ /emˈpɛɫt/ /əmˈpɛɫ/ /əmˈpɛɫt/ (n, masc)
greffe

empeltar /em.peɫˈta/ /em.peɫˈtaɾ/ /əm.pəɫˈta/ (v)
greffer

empenta /amˈpen.ta/ /emˈpen.ta/ /əmˈpən.tə/ /əmˈpɛn.tə/ (n, fem)
poussée
  Cop donat a una persona, animal o cosa, per impel·lir-li moviment, normalment per a fer-la avançar o perquè perdi l'equilibri, quan és per fer-la avançar el cop és pel darrere, per tant, quan és a una persona és a l'esquena.
push
  (hoquei sobre herba) Llançament executat amb un moviment d'acompanyament de l'estic en què la bola surt projectada arran de terra.

empentar /em.penˈta/ /em.penˈtaɾ/ /əm.pənˈta/ (v)
pousser
  Donar una empenta.
  (rugbi) Empènyer amb els braços un adversari que duu la pilota.

empenya /amˈpe.ɲa/ /emˈpe.ɲa/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ (n, fem)
cou-de-pied
  Part superior del peu des del turmell fins als dits.
empeigne
  Part superior del calçat.

empenyorar /em.pe.ɲoˈɾa/ /em.pe.ɲoˈɾaɾ/ /əm.pə.ɲoˈɾa/ /əm.pə.ɲuˈɾa/ (v)
engager
  Donar en penyora o per penyora.

emperador /am.pe.ɾaˈoɾ/ /am.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðo/ /em.pe.ɾaˈðoɾ/ (n, masc)
empereur
  Cap d'un imperi.
espadon
  (peixos) Peix teleosti de la família dels xífids, amb el maxil·lar prolongat en forma d’espasa, fort i ràpid i de costums pelàgics (Xiphias gladius).

empesa /emˈpe.za/ /əmˈpə.zə/ /əmˈpɛ.zə/ (n, fem)
apprêt

empetitir /em.pe.tiˈti/ /em.pe.tiˈtiɾ/ /əm.pə.tiˈti/ (v)
rapetisser

empiocar-se /em.pi.oˈkaɾ.se/ /əm.pi.uˈkar.sə/ (v)
patraque

empipador /am.pi.paˈðo/ /am.pi.paˈðoɾ/ /em.pi.paˈðo/ /em.pi.paˈðoɾ/ /əm.pi.pəˈðo/ (adj, masc)
embêtant

empipament /em.pi.paˈmen/ /em.pi.paˈment/ /əm.pi.pəˈmen/ /əm.pi.pəˈment/ (n, masc)
ennui

empirisme /em.piˈɾiz.me/ /əm.piˈɾiz.mə/ (n, masc)
empirisme

empit /emˈpit/ (n, masc)
raidillon

emplatar /em.pɫaˈta/ /em.pɫaˈtaɾ/ /əm.pɫəˈta/ (v)
dresser

emplenar /em.pɫeˈna/ /em.pɫeˈnaɾ/ (v)
remplir
  Completar un document amb les dades demanades.

empobrir /am.poˈβɾi/ /am.pɾuˈβi/ /em.poˈbɾiɾ/ /em.poˈβɾi/ /əm.poˈbɾi/ /əm.puˈbɾi/ /əm.puˈβɾi/ (v)
appauvrir

empoderament /em.po.ðe.ɾaˈmen/ /em.po.ðe.ɾaˈment/ /əm.po.ðə.ɾəˈment/ /əm.pu.ðə.ɾəˈmen/ (n, masc)
appropriation de ses pouvoirs

empoderar /em.po.ðeˈɾa/ /em.po.ðeˈɾaɾ/ /əm.po.ðəˈɾa/ /əm.pu.ðəˈɾa/ (v)
encapaciter

empolsegar /am.poɫ.seˈɣa/ /am.poɫ.seˈɣaɾ/ /em.poɫ.seˈɣa/ /em.poɫ.seˈɣaɾ/ /əm.poɫ.səˈɣa/ /əm.puɫ.səˈɣa/ (v)
empoussiérer

emporprar /em.porˈpɾa/ /em.poɾˈpɾa/ /em.poɾˈpɾaɾ/ /əm.poɾˈpɾa/ /əm.purˈpɾa/ (v)
empourprer

empostissar /am.pos.tiˈsa/ /am.pos.tiˈsaɾ/ /em.pos.tiˈsa/ /em.pos.tiˈsaɾ/ /əm.pos.tiˈsa/ /əm.pus.tiˈsa/ (v)
planchéier

empremta /emˈpɾem.ta/ /əmˈpɾem.tə/ (n, fem)
empreinte

empremtar /em.pɾemˈta/ /em.pɾemˈtaɾ/ /əm.pɾəmˈta/ (v)
imprimer

emprenyar /am.pɾaˈɲa/ /am.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲa/ /em.pɾeˈɲaɾ/ /əm.pɾəˈɲa/ (v)
emmerder

empresa /emˈpɾe.za/ /əmˈpɾə.zə/ /əmˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
entreprise

empresa matriu (n, fem)
entreprise mère, société mère

empresari /em.pɾeˈza.ɾi/ /əm.pɾəˈza.ɾi/ (n, masc)
patron

empresonament /em.pɾe.zo.naˈmen/ /em.pɾe.zo.naˈment/ /əm.pɾə.zo.nəˈment/ /əm.pɾə.zu.nəˈmen/ (n, masc)
emprisonnement

empresonar /am.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈna/ /em.pɾe.zoˈnaɾ/ /əm.pɾə.zoˈna/ /əm.pɾə.zuˈna/ (v)
emprisonner

emprovar /em.pɾoˈvaɾ/ /em.pɾoˈβa/ /əm.pɾoˈva/ /əm.pɾuˈva/ /əm.pɾuˈβa/ (v)
essayer

empudegar /am.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣa/ /em.pu.ðeˈɣaɾ/ /əm.pu.ðəˈɣa/ (v)
puer
  Omplir de males olors.
taquiner
  Importunar una persona amb peticions o xerrameca incessant.

empènyer /amˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲe/ /emˈpe.ɲeɾ/ /əmˈpə.ɲə/ /əmˈpɛ.ɲə/ (v)
﻿pousser, pousser
  Exercir una pressió sobre un cos amb la intencionalitat de moure'l.
enfoncer
  (rugbi) Fer avançar una melé ordenada o una melé espontània obligant l'equip adversari a recular cap a la zona d'assaig que li és pròpia.

empíricament /emˌpi.ɾi.kaˈmen/ /emˌpi.ɾi.kaˈment/ /əmˌpi.ɾi.kəˈmen/ /əmˌpi.ɾi.kəˈment/ (adv)
empiriquement

emulador /e.mu.ɫaˈðo/ /e.mu.ɫaˈðoɾ/ /ə.mu.ɫəˈðo/ (n, masc)
émulateur

emèrit /eˈmɛ.ɾit/ /əˈmɛ.ɾit/ (adj, masc)
émérite

en /an/ /en/ /ən/ /ˈen/ (preposition)
dans
  L’indret indefinit precedit d’article indefinit, adjectiu, pronom o numeral.
en
  El temps.
à
  La manera.

en Pau, en Pere i en Berenguera (pn)
Pierre, Paul ou Jacques

en avant (adv)
en avant

en cas que (conjunction)
au cas où

en efecte (adv)
en effet

en joc (adv)
en jeu
  (esports de pilota) Dit de la pilota, la bola, el volant o el disc que està en condicions de ser jugat en el transcurs d'un partit o una partida.
  (rugbi) En una posició que no és un fora de joc.

en lloc de (preposition)
au lieu de

en línia /en (adj)
en ligne

en pau descansi (idiom)
repose en paix

en pilotes (adv)
à poil

en punta (adv)
en pointe

en qüestió /en /ən (adj)
en question

en resum /en.reˈzum/ (adv)
en résumé

en un moment (adv)
à l'instant

en vigor (adv)
en vigueur

ena /ˈe.na/ /ˈe.nə/ (n, fem)
enne

enagos /eˈna.ɣos/ /əˈna.ɣos/ /əˈna.ɣus/ (n, masc)
jupon

enaiguar /a.najˈɣa/ /e.najˈɣwa/ /e.najˈɣwaɾ/ /ə.nəjˈɣa/ /ə.nəjˈɣwa/ (v)
inonder
  Cobrir d’aigua

enaltir /e.naɫˈti/ /e.naɫˈtiɾ/ (v)
exalter

enamorament /e.na.mo.ɾaˈmen/ /e.na.mo.ɾaˈment/ /ə.nə.mo.ɾəˈment/ /ə.nə.mu.ɾəˈmen/ (n, masc)
passion

enamorar /a.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾa/ /e.na.moˈɾaɾ/ /ə.nə.moˈɾa/ /ə.nə.muˈɾa/ (v)
tomber amoureux
  (pronominal) Sentir una forta atracció per algú o alguna cosa.

enardir /e.narˈði/ /e.naɾˈði/ /e.naɾˈðiɾ/ /ə.nərˈdi/ (v)
échauffer

encabir /aŋ.kaˈβi/ /eŋ.kaˈbiɾ/ /eŋ.kaˈβi/ /əŋ.kəˈβi/ (v)
mettre

encaboriar /aŋ.ka.βo.ɾiˈa/ /eŋ.ka.bo.ɾiˈaɾ/ /eŋ.ka.βo.ɾiˈa/ /əŋ.kə.bo.ɾiˈa/ /əŋ.kə.bu.ɾiˈa/ /əŋ.kə.βu.ɾiˈa/ (v)
soucier

encabritar-se /aŋ.ka.βɾiˈtaɾ.se/ /eŋ.ka.bɾiˈtaɾ.se/ /əŋ.kə.bɾi.tərˈsə/ /əŋ.kə.bɾiˈtaɾ.sə/ /əŋ.kə.βɾiˈtar.sə/ (v)
cabrer

encaixar /aŋ.kajˈʃa/ /aŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kajˈʃa/ /eŋ.kajˈʃaɾ/ /eŋ.kaˈʃa/ /əŋ.kəˈʃa/ (v)
convenir
  Col·locar un objecte, normalment una peça, en el lloc ajustat que li correspon.
encaisser
  (figuradament) Adaptar-se una persona a un context nou.
  (esports de pilota) Rebre un gol.

encaixar-se /eŋ.kajˈʃar.se/ /eŋ.kajˈʃaɾ.se/ /eŋ.kaˈʃaɾ.se/ /əŋ.kə.ʃərˈsə/ /əŋ.kəˈʃar.sə/ /əŋ.kəˈʃaɾ.sə/ (v)
entrer en contact
  (rugbi) Entrar en contacte ajupits, els jugadors de la primera línia de cada equip d'una melé ordenada, amb el cap i les espatlles a l'altura dels malucs o per sobre, agafats pels braços i amb les espatlles tocant els adversaris, quan l'àrbitre ho indica.

encalmar-se /aŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /eŋ.kaɫˈmaɾ.se/ /əŋ.kəɫ.mərˈsə/ /əŋ.kəɫˈmar.sə/ /əŋ.kəɫˈmaɾ.sə/ (v)
calmer

encalçar /aŋ.kaɫˈsa/ /eŋ.kaɫˈsa/ /eŋ.kaɫˈsaɾ/ /əŋ.kəɫˈsa/ (v)
haler

encanonar /aŋ.ka.noˈna/ /aŋ.ka.noˈnaɾ/ /eŋ.ka.noˈna/ /eŋ.ka.noˈnaɾ/ /əŋ.kə.noˈna/ /əŋ.kə.nuˈna/ (v)
viser
  (valencià) canonar (canons de ploma)

encantar /aŋ.kanˈta/ /aŋ.kanˈtaɾ/ /eŋ.kanˈta/ /eŋ.kanˈtaɾ/ /əŋ.kənˈta/ (v)
enchanter
  Manipular usant fórmules màgiques, encanteris.
  (figurat) Agradar amb plaer o admiració.

encanteri /eŋ.kanˈtɛ.ɾi/ /əŋ.kənˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
enchantement

encanudir /eŋ.ka.nuˈði/ /eŋ.ka.nuˈðiɾ/ /əŋ.kə.nuˈði/ (v)
grisonner

encanyissar /aŋ.ka.ɲiˈsa/ /aŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /eŋ.ka.ɲiˈsa/ /eŋ.ka.ɲiˈsaɾ/ /əŋ.kə.ɲiˈsa/ (v)
treilliser

encara /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾa/ /aŋˈka.ɾɛ/ /eŋˈka.ɾa/ /əŋˈka.ɾə/ /əŋˈka.ɾə/ (adv)
encore

encara bo (adv)
heureusement

encaramel·lar /aŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ /aŋ.ka.ɾa.meˈɫaɾ/ /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫa/ /eŋ.ka.ɾa.meɫˈɫaɾ/ /eŋ.ka.ɾa.meˈɫa/ /əŋ.kə.ɾə.məɫˈɫa/ /əŋ.kə.ɾə.məˈɫa/ (v)
caraméliser

encarir /aŋ.kaˈɾi/ /aŋ.kaˈɾiɾ/ /eŋ.kaˈɾi/ /eŋ.kaˈɾiɾ/ /əŋ.kəˈɾi/ /əŋ.kəˈɾi/ (v)
enchérir
  Pujar de preu, fer cara alguna cosa.
exagérer
  Metafòricament, ponderar, exagerar, alabar molt alguna cosa.

encarregat /eŋ.ka.reˈɣat/ /əŋ.kə.rəˈɣat/ (n, masc)
préposé

encarrilar /aŋ.ka.riˈɫa/ /eŋ.ka.riˈɫa/ /eŋ.ka.riˈɫaɾ/ /əŋ.kə.riˈɫa/ (v)
remettre sur ses rails
  Col·locar un vehicle sobre els carrils o el camí a seguir.
aiguiller
  Dur a bon terme un afer, una empresa, que s’ha separat del bon camí.

encasellar /eŋ.ka.zeˈʎa/ /eŋ.ka.zeˈʎaɾ/ /əŋ.kə.zəˈʎa/ (v)
caser

encastar /eŋ.kasˈta/ /eŋ.kasˈtaɾ/ /əŋ.kəsˈta/ (v)
incruster

encefalitis /en.se.faˈɫi.tis/ /ən.sə.fəˈɫi.tis/ (n, fem)
encéphalite

encefalo- (prefix)
encéphalo-

encenall /en.seˈnaʎ/ /ən.səˈnaj/ /ən.səˈnaʎ/ (n, masc)
copeau
  Full prim i caragolat que es desprèn quan es treballa la fusta.

encendre /anˈsen.dɾe/ /enˈsen.dɾe/ /ənˈsen.dɾə/ (v)
allumer
  Iniciar la combustió fent que una cosa cremi.
  Accionar i posar en funcionament un circuit elèctric, un aparell, una màquina...

encenedor /en.se.neˈðo/ /en.se.neˈðoɾ/ (n, masc)
briquet

encens /anˈsens/ /enˈsens/ /ənˈsens/ /ənˈsəns/ /ənˈsɛns/ (n, masc)
encens

encerclar /en.serˈkɫa/ /en.seɾˈkɫa/ /en.seɾˈkɫaɾ/ (v)
encercler

encerrosar /en.se.roˈza/ /en.se.roˈzaɾ/ /ən.sə.roˈza/ /ən.sə.ruˈza/ (v)
charger la quenouille

encestada /en.sesˈta.ða/ /ən.səsˈta.ðə/ (n, fem)
réception

encestar /en.sesˈta/ /en.sesˈtaɾ/ /ən.səsˈta/ (v)
encaisser

encetall /en.seˈtaʎ/ /ən.səˈtaj/ /ən.səˈtaʎ/ (n, masc)
mensonge

encetar /an.seˈta/ /en.seˈta/ /en.seˈtaɾ/ /ən.səˈta/ (v)
entamer

enciam /an.siˈam/ /en.siˈam/ (n, masc)
laitue
  Planta herbàcia anual de la família de les compostes, de fulles amples, que es cultiva en hort principalment per menjar amanida (Lactuca sativa).

enciclopèdia /en.si.kɫoˈpɛ.ði.a/ /ən.si.kɫoˈpɛ.ði.ə/ /ən.si.kɫuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
encyclopédie

enciclopèdia electrònica (n, fem)
encyclopédie électronique

encimbellament /en.sim.be.ʎaˈmen/ /en.sim.be.ʎaˈment/ /ən.sim.bə.ʎəˈmen/ /ən.sim.bə.ʎəˈment/ (n, masc)
hilltopping
  Comportament reproductiu dels individus mascles d'alguns grups d'artròpodes consistent a establir i defensar un territori propi dalt d'un turó, o a les parts altes d'un terreny, per poder-se aparellar amb alguna de les femelles que hi acudeixen.

encintar /en.sinˈta/ /en.sinˈtaɾ/ /ən.sinˈta/ (v)
entoiler
  (pilota basca) Envoltar l'empunyadura d'una pala o una paleta amb cinta adhesiva.

encistellador /en.sis.te.ʎaˈðo/ /en.sis.te.ʎaˈðoɾ/ /ən.sis.tə.ʎəˈðo/ (n, masc)
buteur

encistellar /en.sis.teˈʎa/ /en.sis.teˈʎaɾ/ /ən.sis.təˈʎa/ (v)
mettre
  Posar dins d'un cistell.
faire un panier
  (basquetbol) Introduir la pilota a la cistella.

enclavament /aŋ.kɫa.βaˈmen/ /aŋ.kɫa.βaˈment/ /eŋ.kɫa.vaˈment/ /eŋ.kɫa.βaˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈmen/ /əŋ.kɫə.vəˈment/ /əŋ.kɫə.βəˈmen/ (n, masc)
enclave

enclusa /aŋˈkɫu.za/ /aŋˈkɫu.zɛ/ /eŋˈkɫu.za/ (n, fem)
enclume
  Peça quadrada de ferro, massissa, encaixada en un piló de fusta molt forta, sobre la que s'aprima o s'engruix el ferro a cops de martell.
incus, enclume
  Os de l'oïda de molts vertebrats.

enclític /eŋˈkɫi.tik/ /əŋˈkɫi.tik/ (adj, masc)
enclitique

encoixinar /eŋ.ko.ʃiˈna/ /eŋ.koj.ʃiˈna/ /eŋ.koj.ʃiˈnaɾ/ /əŋ.ko.ʃiˈna/ /əŋ.ku.ʃiˈna/ (v)
capitonner

encomi /eŋˈkɔ.mi/ /əŋˈkɔ.mi/ (n, masc)
éloge

encongir /es.koɲˈʒiɾ/ /eŋ.koɲˈʒi/ /əŋ.kuɲˈʒi/ (v)
rétrécir

encontrar /aŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾa/ /eŋ.konˈtɾaɾ/ /əŋ.konˈtɾa/ /əŋ.kunˈtɾa/ (v)
recontrer
  Topar per casualitat amb una persona que surt al pas o una cosa que es mou.
se recontrer
  (pronominal) Topar hostilment.

encontre /aŋˈkɔn.tɾe/ /eŋˈkon.tɾe/ /əŋˈkɔn.tɾə/ (n, masc)
rencontre

encopresi /eŋ.koˈpɾɛ.zi/ /əŋ.koˈpɾɛ.zi/ /əŋ.kuˈpɾɛ.zi/ (n, fem)
encoprésie

encoratjar /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒa/ /eŋ.ko.ɾaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ko.ɾəˈd͡ʒa/ /əŋ.ku.ɾəˈd͡ʒa/ (v)
encourager

encotxar /aŋ.kuˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃa/ /eŋ.koˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.koˈt͡ʃa/ /əŋ.kuˈt͡ʃa/ (v)
monter en voiture
  Ficar dins un cotxe.
  (pronominal) Pujar al cotxe.

encreuament /eŋ.kɾe.waˈmen/ /eŋ.kɾe.waˈment/ /əŋ.kɾə.wəˈmen/ /əŋ.kɾə.wəˈment/ (n, masc)
croisement
  (futbol, handbol, hoquei) Acció dels atacants d'intercanviar-se les posicions per trencar el marcatge dels defensors.

encrostar /aŋ.kɾosˈta/ /aŋ.kɾosˈtaɾ/ /eŋ.kɾosˈta/ /eŋ.kɾosˈtaɾ/ /əŋ.kɾosˈta/ /əŋ.kɾusˈta/ (v)
encroûter

encruelir /eŋ.kɾu.eˈli/ /eŋ.kɾu.eˈliɾ/ /əŋ.kɾu.əˈɫi/ (v)
acharner
  (pronominal) Manifestar-se cruel contra algú, trobant gust en el que perjudica la seva vida, opinió o interessos.

encunyar /aŋ.kuˈɲa/ /aŋ.kuˈɲaɾ/ /eŋ.kuˈɲa/ /eŋ.kuˈɲaɾ/ /əŋ.kuˈɲa/ (v)
frapper
  Batre un metall fortament perquè en surti una forma, per exemple: una medalla, una moneda.

encàrrec /eŋˈka.rek/ /əŋˈka.rek/ /əŋˈka.rək/ (n, masc)
commission

encèfal /enˈsɛ.faɫ/ /ənˈsɛ.fəɫ/ (n, masc)
encéphale

endarrere /en.daˈre.ɾe/ /ən.dəˈre.ɾə/ (adv)
en arrière
  En direcció a la banda del darrere.
avant
  Cap al temps passat, abans.

endarrerir /an.da.reˈɾi/ /en.da.reˈɾi/ /en.da.reˈɾiɾ/ /ən.də.rəˈɾi/ (v)
retarder
  Deixar per més tard.
passer en arrière
  (hoquei sobre patins) Passar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip situat més lluny de la porteria contrària.
éloigner
  (pilota basca) Llançar la pilota amb força contra el frontis per fer-la arribar als quadres posteriors.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ (Interjection)
en avant
  Encoratjament a prosseguir.

endavant /an.daˈβan/ /en.daˈvant/ /en.daˈβan/ /ən.dəˈvan/ /ən.dəˈvant/ /ən.dəˈβan/ (adv)
en avant
  En direcció a la banda del davant.
plus tard
  En un temps futur.

endemà /en.daˈma/ /en.deˈma/ /ən.dəˈma/ /ən.dəˈma/ (n, masc)
lendemain

enderrocar /an.de.roˈka/ /an.de.roˈkaɾ/ /en.de.roˈka/ /en.de.roˈkaɾ/ /ən.də.roˈka/ /ən.də.ruˈka/ (v)
démolir
  Destruir totalment o parcialment una edificació.
renverser
  Per extensió fer caure un govern.

endevinació /an.de.βi.na.siˈo/ /en.de.vi.na.siˈo/ /en.de.βi.na.siˈo/ /ən.də.vi.nə.siˈo/ /ən.də.βi.nə.siˈo/ (n, fem)
divination

endevinalla /an.de.βiˈna.ʎa/ /en.de.βiˈna.ʎa/ /ən.də.viˈna.jə/ (n, fem)
devinette, énigme

endimoniadament /an.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈmen/ /en.di.mo.niˌa.ðaˈment/ /ən.di.mo.niˌa.ðəˈment/ /ən.di.mu.niˌa.ðəˈmen/ (adv)
méchamment

endins /enˈdins/ /ənˈdins/ (adv)
dedans

endocardi /en.doˈkaɾ.ði/ /ən.duˈkar.di/ (n, masc)
endocarde

endocarditis /en.do.kaɾˈði.tis/ /ən.do.kəɾˈði.tis/ /ən.du.kərˈdi.tis/ /ən.du.kərˈði.tis/ (n, fem)
endocardite

endolcir /an.doɫˈsi/ /an.doɫˈsiɾ/ /en.doɫˈsi/ /en.doɫˈsiɾ/ /ən.doɫˈsi/ /ən.duɫˈsi/ (v)
adoucir

endoll /enˈdoʎ/ /ənˈdoʎ/ (n, masc)
fiche
  Connector d'un aparell amb el corrent elèctric d'un edifici.
prise
  Dispositiu a les parets d'un edifici per a connectar-hi aparells elèctrics.

endometri /en.doˈmɛ.tɾi/ /ən.doˈmɛ.tɾi/ /ən.duˈmɛ.tɾi/ (n, masc)
endomètre

endomicoriza /en.do.mi.koˈri.za/ /ən.do.mi.koˈri.zə/ /ən.du.mi.kuˈri.zə/ (n, fem)
endomycorhize

endosquelet /en.dos.keˈɫet/ /ən.dos.kəˈɫət/ /ən.dus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
endosquelette

endossar /en.doˈsa/ /en.doˈsaɾ/ /ən.doˈsa/ /ən.duˈsa/ (v)
mettre
  Posar una peça d’abrigar que cobreixi l’esquena.
refiler
  Desempallegar-se d’alguna cosa encarregant-la a algú altre.
endosser
  Cedir un document mercantil o financer negociable a favor d’algú fent-ho constar al dors.

endreç /enˈdɾes/ /ənˈdɾes/ /ənˈdɾəs/ /ənˈdɾɛs/ (n, masc)
rangement

endreçadament /en.dɾeˌsa.ðaˈmen/ /en.dɾeˌsa.ðaˈment/ /ən.dɾəˌsa.ðəˈmen/ /ən.dɾəˌsa.ðəˈment/ (adv)
ordonnément

endreçar /an.dɾeˈsa/ /en.dɾeˈsa/ /en.dɾeˈsaɾ/ (v)
ranger

endropir /an.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpi/ /en.dɾoˈpiɾ/ /ən.dɾoˈpi/ /ən.dɾuˈpi/ (v)
atermoyer

endur-se /anˈduɾ.se/ /enˈduɾ.se/ /ən.durˈsə/ /ənˈduɾ.sə/ (v)
emporter

enemic /e.neˈmik/ (n, masc)
ennemi

enemic final (n, masc)
patron

energia /e.neɾˈd͡ʒi.a/ (n, fem)
énergie

energia renovable (n, fem)
énergie renouvelable

enfadosament /eɱ.faˌðo.zaˈmen/ /eɱ.faˌðo.zaˈment/ /əɱ.fəˌðo.zəˈmen/ /əɱ.fəˌðo.zəˈment/ (adv)
ennuyeusement

enfangar /aɱ.faŋˈɡa/ /aɱ.faŋˈɡaɾ/ /eɱ.faŋˈɡa/ /eɱ.faŋˈɡaɾ/ /əɱ.fəŋˈɡa/ (v)
embourber
  Omplir de fang.
tremper
  (figurat, pronominal) Ficar-se en una situació difícil de sortir-se’n.

enfastidir /eɱ.fas.tiˈði/ /eɱ.fas.tiˈðiɾ/ /əɱ.fəs.tiˈði/ (v)
ennuyer

enfereir-se /eɱ.fe.ɾeˈiɾ.se/ /əɱ.fə.ɾə.irˈsə/ /əɱ.fə.ɾəˈir.sə/ /əɱ.fə.ɾəˈiɾ.sə/ (v)
féroce

enfilar /aɱ.fiˈla/ /eɱ.fiˈɫa/ /eɱ.fiˈɫaɾ/ /əɱ.fiˈɫa/ (v)
enfiler
  Passar fil pel forat d'una agulla de cosir.
  Unir coses passant un fil pel seu interior.
prendre
  Emprendre un camí, iniciar una marxa.

enfilar-se a la paret (v)
monter au mur

enfit /aɱˈfit/ /eɱˈfit/ /əɱˈfit/ (n, masc)
indigestion

enfocament comunicatiu (n, masc)
approche communicative

enfocar /eɱ.foˈka/ /eɱ.foˈkaɾ/ /əɱ.foˈka/ /əɱ.fuˈka/ (v)
mettre au point
  (òptica, fotografia, cinema) Ajustar l’aparell òptic per tal que la imatge aparegui nítida.
  Centrar l’atenció en un tema en base als supòsits previs per tal de resoldre’l adequadament.

enfonsar /aɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈza/ /eɱ.fonˈzaɾ/ /əɱ.fonˈza/ /əɱ.funˈza/ (v)
effondrer
  Posar, fer anar, al fons.
  (rugbi) Cometre una falta, els jugadors de la primera línia d'un equip, consistent a fer caure una melé ordenada, una melé espontània o un mol per haver-se ajupit fins a perdre l'equilibri, intencionadament o empesos pels jugadors de la segona i la tercera línia.

enfora /eɱˈfɔ.ɾa/ /eɱˈfɔ.ɾɔ/ /əɱˈfɔ.ɾə/ (adv)
au-dehors

enfornar /aɱ.forˈna/ /eɱ.forˈna/ /eɱ.foɾˈna/ /eɱ.foɾˈnaɾ/ /əɱ.foɾˈna/ /əɱ.furˈna/ (v)
cuisson

enfrontament /eɱ.fɾon.taˈmen/ /eɱ.fɾon.taˈment/ /əɱ.fɾon.təˈment/ /əɱ.fɾun.təˈmen/ (n, masc)
affrontement

enfrontar /aɱ.fɾonˈta/ /aɱ.fɾonˈtaɾ/ /eɱ.fɾonˈta/ /eɱ.fɾonˈtaɾ/ /əɱ.fɾonˈta/ /əɱ.fɾunˈta/ (v)
affronter

engabiar /aŋ.ɡa.βiˈa/ /aŋ.ɡa.βiˈaɾ/ /eŋ.ɡa.biˈaɾ/ /eŋ.ɡa.βiˈa/ /əŋ.ɡə.βiˈa/ (v)
encager

engalipador /eŋ.ga.li.paˈðo/ /eŋ.ga.li.paˈðoɾ/ /əŋ.gə.ɫi.pəˈðo/ (adj, masc)
dupeur

engalipar /aŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpa/ /eŋ.ɡa.ɫiˈpaɾ/ /əŋ.ɡə.ɫiˈpa/ (v)
embobiner

enganxada /aŋ.gaɲˈt͡ʃa.ðɛ/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa.ða/ /əŋ.ɡəɲˈʃa.ðə/ (n, fem)
accrochage

enganxador /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðo/ /eŋ.ɡaɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /əŋ.ɡəɲ.ʃəˈðo/ (adj, masc)
embaucheur
  Que enganxa.

enganxar /aŋ.gaɲˈt͡ʃa/ /aŋ.gaɲˈt͡ʃaɾ/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃa/ /eŋ.ɡaɲˈt͡ʃaɾ/ /əŋ.ɡəɲˈʃa/ (v)
accrocher, entortiller
  Agafar alguna cosa amb ganxo o penjar-la en ell.
embaucher
  Atreure a algú a que assenti plaça de soldat donant-li diners.
coller
  Agafar, apegar.
entortiller
  (pronominal) Agafar-se, topar una cosa amb una altra que la deté o l'embulla.

engany /aŋˈgaɲ/ /eŋˈɡaɲ/ /əŋˈɡaɲ/ (n, masc)
tromperie

enganyar /aŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲa/ /eŋ.ɡaˈɲaɾ/ /əŋ.ɡəˈɲa/ (v)
tromper

enganyosament /aŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈmen/ /eŋ.ɡaˌɲo.zaˈment/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈmen/ /əŋ.ɡəˌɲo.zəˈment/ (adv)
trompeusement

engarjolar /aŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡar.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫa/ /eŋ.ɡaɾ.d͡ʒoˈɫaɾ/ /əŋ.ɡər.ʒuˈɫa/ /əŋ.ɡəɾ.ʒoˈɫa/ (v)
coffrer

engatar /aŋ.ɡaˈta/ /eŋ.ɡaˈta/ /eŋ.ɡaˈtaɾ/ /əŋ.ɡəˈta/ (v)
saouler

engatjar /eŋ.ɡaˈd͡ʒa/ /eŋ.ɡaˈd͡ʒaɾ/ /əŋ.ɡəˈd͡ʒa/ (v)
engager

engegar /aɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣa/ /eɲ.d͡ʒeˈɣaɾ/ /əɲ.ʒəˈɣa/ (v)
lancer
  Posar en marxa, iniciar el funcionament.
renvoyer
  Desfer-se de la presència d'algú, sense consideracions, insultant.

engegar a passeig (v)
envoyer promener

engendrar /an.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾa/ /eɲ.d͡ʒenˈdɾaɾ/ /əɲ.ʒənˈdɾa/ (v)
engendrer

enginy /anˈd͡ʒiɲ/ /eɲˈd͡ʒiɲ/ /əɲˈʒiɲ/ (n, masc)
esprit

enginyer /eɲ.d͡ʒiˈɲe/ /eɲ.d͡ʒiˈɲeɾ/ (n, masc)
ingénieur

enginyeria /eɲ.d͡ʒi.ɲeˈɾi.a/ /əɲ.ʒi.ɲəˈɾi.ə/ (n, fem)
ingénierie

enginyosament /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈmen/ /eɲ.d͡ʒiˌɲo.zaˈment/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈmen/ /əɲ.ʒiˌɲo.zəˈment/ (adv)
ingénieusement

engolir /aŋ.ɡoˈɫi/ /aŋ.ɡuˈɫiɾ/ /eŋ.ɡoˈɫi/ /eŋ.ɡoˈɫiɾ/ /eŋ.ɡuˈɫi/ /əŋ.ɡoˈɫi/ /əŋ.ɡuˈɫi/ (v)
avaler
  Passar alguna cosa per la gola.
  Menjar atropelladament i sense mastegar.

engranatge /eŋ.ɡɾaˈna.d͡ʒe/ /əŋ.ɡɾəˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
engrenage
  Sistema de peces dentades que engranen de forma que transmeten el moviment.

engrescar /aŋ.ɡɾesˈka/ /aŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /eŋ.ɡɾesˈka/ /eŋ.ɡɾesˈkaɾ/ /əŋ.ɡɾəsˈka/ (v)
embourber
  Desvetllar les ganes per fer una cosa.
  Ficar-se amb gran atenció en un assumpte.
embourber, se mettre en colère
  Sentir l'impuls irreprimible de participar en una baralla.

engrillonar /aŋ.gɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /eŋ.ɡɾi.ʎoˈnaɾ/ /əŋ.ɡɾi.ʎoˈna/ /əŋ.ɡɾi.ʎuˈna/ (v)
enchainer

enguany /aŋˈɡwaɲ/ /eŋˈɡwaɲ/ /əŋˈɡwaɲ/ (adv)
cette année

enhorabona /eˌnɔ.ɾaˈbɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.na/ /eˌnɔ.ɾaˈβɔ.nɔ/ /əˌnɔ.ɾəˈβɔ.nə/ (Interjection)
felicitations
  Felicitació per un bon succés.

enigma (n, masc)
énigme

enigmàtic /e.niɡˈma.tik/ /ə.niɡˈma.tik/ (adj, masc)
énigmatique

enigmàticament /e.niɡˌma.ti.kaˈmen/ /e.niɡˌma.ti.kaˈment/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈmen/ /ə.niɡˌma.ti.kəˈment/ (adv)
énigmatiquement

enjondre /eɲˈd͡ʒon.dɾe/ /əɲˈʒɔn.dɾə/ (adv)
ailleurs

enlairament /en.ɫaj.ɾaˈmen/ /en.ɫaj.ɾaˈment/ /ən.ɫəj.ɾəˈmen/ /ən.ɫəj.ɾəˈment/ (n, masc)
décollage

enlairar /an.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾa/ /en.ɫajˈɾaɾ/ /ən.ɫəjˈɾa/ (v)
décoller

enlaire /enˈɫaj.ɾe/ /ənˈɫaj.ɾə/ (adv)
haut
  Cap amunt respecte a terra.
en suspens
  En suspens, sense resoldre.

enllaç /eɲˈʎas/ /əɲˈʎas/ (n, masc)
hyperlien
  Element en un document, generalment d'hipertext, que permet de connectar amb una part del mateix document, amb un altre document o amb una part d'un altre document.

enllaçar /eɲ.ʎaˈsa/ /eɲ.ʎaˈsaɾ/ /əɲ.ʎəˈsa/ (v)
relier
  Vincular amb una relació.
  (informàtica) Connectar un document amb un altre.
lier
  Agafar amb un llaç, especialment un animal indòmit.

enlletgir /aɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /aɲ.ʎeˈt͡ʃiɾ/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒi/ /eɲ.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /əɲ.ʎəˈd͡ʒi/ (v)
enlaidir

enlloc /eɲˈʎɔk/ /əɲˈʎɔk/ (adv)
nulle part

enllosar /aɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈza/ /eɲ.ʎoˈzaɾ/ /əɲ.ʎoˈza/ /əɲ.ʎuˈza/ (v)
carreler

enllosat /eɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎoˈzat/ /əɲ.ʎuˈzat/ (n, masc)
dallage

enlluernar /aɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.erˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈna/ /eɲ.ʎu.eɾˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.ərˈna/ (v)
éblouir

enllumenar /eɲ.ʎu.meˈna/ /eɲ.ʎu.meˈnaɾ/ /əɲ.ʎu.məˈna/ (v)
éclairer
  Una font de llum, fer claror il·luminant un lloc o algú.
illuminer
  Instal·lar un o diversos llums per a il·luminar un lloc.

enllà /eɲˈʎa/ /əɲˈʎa/ (adv)
au-delà
  D'ací allà, cap allà.

enmig de (preposition)
au milieu de

ennegrir /an.neˈɣɾi/ /en.neˈɣɾi/ /en.neˈɣɾiɾ/ /ən.nəˈɣɾi/ (v)
noircir

ennoblir /en.nobˈbɫi/ /en.noˈbɫiɾ/ /en.noˈβɫi/ /ən.nobˈbɫi/ /ən.nubˈbɫi/ /ən.nuˈβɫi/ (v)
ennoblir

ennuegar /an.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣa/ /en.nu.eˈɣaɾ/ /ən.nu.əˈɣa/ (v)
étouffer

ennuvolar /an.nu.βoˈɫa/ /en.nu.voˈɫaɾ/ /en.nu.βoˈɫa/ /ən.nu.voˈɫa/ /ən.nu.vuˈɫa/ /ən.nu.βuˈɫa/ (v)
ennuager
  (pronominal, impersonal) Formar-se tot de núvols al cel.

enorme /eˈnoɾ.me/ /əˈnor.mə/ (adj)
énorme

enormement /eˌnor.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈmen/ /eˌnoɾ.meˈment/ /əˌnor.məˈmen/ /əˌnoɾ.məˈment/ (adv)
énormément

enormitat /e.noɾ.miˈtat/ /ə.noɾ.miˈtat/ /ə.nur.miˈtat/ (n, fem)
énormité

enoturisme (n, masc)
vin tourisme

enquadernació /eŋ.kwa.ðeɾ.na.siˈo/ /əŋ.kwə.ðər.nə.siˈo/ (n, fem)
reliure

enquadernar /eŋ.kwa.ðerˈna/ /eŋ.kwa.ðeɾˈna/ /eŋ.kwa.ðeɾˈnaɾ/ /əŋ.kwə.ðərˈna/ (v)
relier

enquesta /eŋˈkes.ta/ /əŋˈkes.tə/ (n, fem)
enquête

enrabiar /an.ra.βiˈa/ /en.ra.biˈaɾ/ /en.ra.βiˈa/ /ən.rə.βiˈa/ (v)
enrager

enraonadament /en.ra.oˌna.ðaˈmen/ /en.ra.oˌna.ðaˈment/ /ən.rə.oˌna.ðəˈment/ /ən.rə.uˌna.ðəˈmen/ (adv)
raisonnablement

enraonar /an.ra.oˈna/ /en.ra.oˈna/ /en.ra.oˈnaɾ/ /ən.rə.oˈna/ /ən.rə.uˈna/ (v)
causer
  (transitiu) Discutir en una conversa per examinar les raons.

enrarir /en.raˈɾi/ /en.raˈɾiɾ/ /ən.rəˈɾi/ (v)
raréfier

enrastellar /an.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎa/ /en.ras.teˈʎaɾ/ /ən.rəs.təˈʎa/ (v)
cratisser

enregistrar /en.re.d͡ʒisˈtɾa/ /en.re.d͡ʒisˈtɾaɾ/ /en.re.ʒisˈtɾa/ (v)
enregistrer
  Obtenir i emmagatzemar informació de dades o audiovisual amb un aparell.

enrenou /en.reˈnɔw/ (n, masc)
remue-ménage
  Soroll causat per un desordre.

enrere /enˈre.ɾe/ /ənˈre.ɾə/ (Interjection)
derrière

enriquiment del currículum (n, masc)
enrichissement du curriculum

enrocador /en.ro.kaˈðo/ /en.ro.kaˈðoɾ/ /ən.ro.kəˈðo/ /ən.ru.kəˈðo/ (n, masc)
crenilabre ocelé

enrocar /an.roˈka/ /en.roˈka/ /en.roˈkaɾ/ /ən.roˈka/ /ən.ruˈka/ (v)
roquer
  En els escacs, jugada especial consistent en moure en el mateix torn les figures del rei i d'una torre a una posició especifica on ambdues peces són veïnes.

enrogallament /en.ro.ɣa.ʎaˈmen/ /en.ro.ɣa.ʎaˈment/ /ən.ro.ɣə.ʎəˈment/ /ən.ru.ɣə.ʎəˈmen/ (n, masc)
enrouement

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ (n, masc)
entité
  Entitat col·lectiva, organisme de persones o serveis, institució.

ens /ens/ /əns/ /ˈens/ /ˈɛns/ (pronoun)
nous
  Substitució en verbs reflexius de la primera persona del plural (nosaltres). Emprat anteposat al verb, si va darrere del verb adopta la forma nos.

ensabonar /an.sa.βoˈna/ /en.sa.boˈnaɾ/ /en.sa.βoˈna/ /ən.sə.boˈna/ /ən.sə.buˈna/ /ən.sə.βuˈna/ (v)
mousser

ensalada russa (n, fem)
salade russe

ensarronar /an.sa.roˈna/ /en.sa.roˈna/ /en.sa.roˈnaɾ/ /ən.sə.roˈna/ /ən.sə.ruˈna/ (v)
rouler
  (figurat) Enganyar algú, normalment fent ús de la paraula.

ensenya /enˈse.ɲa/ /ənˈsə.ɲə/ /ənˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
bannière

ensenyament /en.se.ɲaˈmen/ /en.se.ɲaˈment/ /ən.sə.ɲəˈmen/ /ən.sə.ɲəˈment/ (n, masc)
enseignement

ensenyament actiu (n, masc)
enseignement actif

ensenyament artístic (n, masc)
enseignement artistique

ensenyament assistit per ordinador (n, masc)
enseignement assisté par ordinateur

ensenyament bilingüe (n, masc)
enseignement bilingue

ensenyament d'idiomes (n, masc)
enseignement des langues

ensenyament de recuperació (n, masc)
enseignement de rattrapage

ensenyament electrònic (n, masc)
e-enseignement

ensenyament individualitzat (n, masc)
enseignement personnalisé

ensenyament multinivell (n, masc)
enseignement multiniveau

ensenyament mutu (n, masc)
enseignement mutuel

ensenyament precoç (n, masc)
enseignement précoce

ensenyament presencial (n, masc)
enseignement en classe

ensenyament privat (n, masc)
enseignement privé

ensenyament programat (n, masc)
enseignement programmé

ensenyament públic (n, masc)
enseignement public

ensenyament semipresencial (n, masc)
formation semi-présentielle

ensenyaments universitaris de primer cicle (n, masc)
études de premier cycle

ensenyaments universitaris de primer i segon cicle (n, masc)
études de premier et deuxième cycle

ensenyaments universitaris de segon cicle (n, masc)
études de deuxième cycle

ensenyaments universitaris de tercer cicle (n, masc)
études de troisième cycle

ensenyar /an.seˈɲa/ /en.seˈɲa/ /en.seˈɲaɾ/ (v)
enseigner
  Comunicar o transmetre a algú un coneixement, una habilitat.
montrer
  Instruir, ensinistrar.

ensibornar /en.si.βorˈna/ /en.si.βoɾˈnaɾ/ /ən.si.βurˈna/ (v)
rouler

ensinistrament /en.si.nis.tɾaˈmen/ /en.si.nis.tɾaˈment/ /ən.si.nis.tɾəˈmen/ /ən.si.nis.tɾəˈment/ (n, masc)
instruction

ensopegar /an.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣa/ /en.so.peˈɣaɾ/ /ən.so.pəˈɣa/ /ən.su.pəˈɣa/ (v)
trébucher

ensopiment /an.so.piˈmen/ /en.so.piˈmen/ /en.so.piˈment/ /ən.so.piˈment/ /ən.su.piˈmen/ (n, masc)
assoupissement

ensopir /an.soˈpi/ /en.soˈpi/ /en.soˈpiɾ/ /ən.soˈpi/ /ən.suˈpi/ (v)
endormer

ensordiment /en.sor.ðiˈmen/ /en.soɾ.ðiˈmen/ /en.soɾ.ðiˈment/ /ən.soɾ.ðiˈment/ /ən.sur.diˈmen/ /ən.sur.ðiˈmen/ (n, masc)
assourdissement

ensorrar /an.soˈra/ /en.soˈra/ /en.soˈraɾ/ /ən.soˈra/ /ən.suˈra/ (v)
s'échouer

ensostrar /an.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾa/ /en.sosˈtɾaɾ/ /ən.sosˈtɾa/ /ən.susˈtɾa/ (v)
couvrir
  Construir el sostre d'un edifici.

ensota /enˈso.ta/ /ənˈso.tə/ (adv)
dessous

ensulsiar /en.suɫ.siˈa/ /en.suɫ.siˈaɾ/ /ən.suɫ.siˈa/ (v)
détruire

ensulsir /en.suɫˈsi/ /en.suɫˈsiɾ/ /ən.suɫˈsi/ (v)
détruire

ensumar /an.suˈma/ /en.suˈma/ /en.suˈmaɾ/ /ən.suˈma/ (v)
flairer
  Utilitzar l'olfacte.
  Intuir o tenir sospites que hi ha alguna intenció amagada.

ensuperbir /en.su.peɾˈβiɾ/ /ən.su.peɾˈβi/ /ən.su.pəɾˈβi/ (v)
rendre fiers

entabanador /an.ta.βa.naˈðo/ /an.ta.βa.naˈðoɾ/ /en.ta.ba.naˈðoɾ/ /en.ta.βa.naˈðo/ /ən.tə.βə.nəˈðo/ (adj, masc)
endormeur

entabanar /an.ta.βaˈna/ /en.ta.baˈnaɾ/ /en.ta.βaˈna/ (v)
empuantir
  Impedir la respiració i torbar el cap una olor, fum, vapor, etc.
embobiner
  Omplir el cap d'il·lusions, d'idees agradables però falses

entaforar /en.ta.foˈɾa/ /en.ta.foˈɾaɾ/ /ən.tə.foˈɾa/ /ən.tə.fuˈɾa/ (v)
cacher
  Posar quelcom en un forat, normalment per amagar-ho.

entapissar /en.ta.piˈsa/ /en.ta.piˈsaɾ/ /ən.tə.piˈsa/ (v)
tapisser

entebeir /en.te.beˈiɾ/ /en.te.βeˈi/ /ən.tə.βəˈi/ (v)
attiédir

entendre's /enˈten.dɾes/ /ənˈten.dɾəs/ (v)
liaison
  Tenir relacions sentimentals en privat.

entenebrar /en.te.neˈbɾaɾ/ /en.te.neˈβɾa/ /ən.tə.nəˈβɾa/ (v)
enténébrer

enteniment /an.te.niˈmen/ /an.te.niˈment/ /en.te.niˈmen/ /en.te.niˈment/ /ən.tə.niˈmen/ /ən.tə.niˈment/ (n, masc)
compréhension

entenimentadament /en.te.ni.menˌta.ðaˈmen/ /en.te.ni.menˌta.ðaˈment/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈmen/ /ən.tə.ni.mənˌta.ðəˈment/ (adv)
sagement

enter /enˈteɾ/ /ənˈter/ (adj, masc)
entier

enterament /enˌte.ɾaˈmen/ /enˌte.ɾaˈment/ /ənˌte.ɾəˈmen/ /ənˌte.ɾəˈment/ (adv)
entièrement

enterbolir /en.ter.βoˈɫi/ /en.teɾ.boˈɫiɾ/ /en.teɾ.βoˈɫi/ /ən.tər.buˈɫi/ /ən.təɾ.boˈɫi/ (v)
troubler

enterc /anˈtɛrk/ /enˈtɛɾk/ (adj, masc)
raide
  Dit d’un objecte, rígid, inflexible, encarcarat.
entêté
  (figuradament) Obstinat, tossut.

enterramorts /anˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔrs/ /enˌtɛ.raˈmɔɾts/ (n, neut)
fossoyeur

enterrar /an.teˈra/ /en.teˈra/ /en.teˈraɾ/ /ən.təˈra/ (v)
enterrer

entesa /anˈte.za/ /enˈte.za/ /ənˈtə.zə/ /ənˈtɛ.zə/ (n, fem)
entente

entisòl /en.tiˈsɔɫ/ /ən.tiˈsɔɫ/ (n, masc)
entisol

entitat /en.tiˈtat/ /ən.tiˈtat/ (n, fem)
entité

entollar /an.toˈʎa/ /en.toˈʎa/ /en.toˈʎaɾ/ /ən.toˈʎa/ /ən.tuˈʎa/ (v)
détremper
  Deturar l'aigua formant o omplint tolls.
épisser
  (nàutica) Entreteixir dos caps per fer una nova corda més llarga.

entonar /an.toˈna/ /en.toˈna/ /en.toˈnaɾ/ /ən.toˈna/ /ən.tuˈna/ (v)
entonner

entorn virtual d'ensenyament i aprenentatge (n, masc)
environnement virtuel d'apprentissage

entorns /enˈtoɾns/ /ənˈtorns/ (n, masc)
environs
  Voltants més propers.

entotsolar-se /en.tot.soˈɫaɾ.se/ /ən.tot.soˈɫaɾ.sə/ /ən.tut.su.ɫərˈsə/ (v)
s'éloigner

entra /ˈen.tɾa/ /ˈen.tɾə/ (Interjection)
à toi

entrada /anˈtɾa.ðɛ/ /anˈtɾa/ /enˈtɾa.ða/ (n, fem)
entrée
  Acte d'entrar.
  Lloc per accedir a l'interior d'un espai.
tacle
  (esports de pilota) Acció d'un jugador d'interposar-se en la trajectòria d'un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb la intenció de prendre-l'hi o d'evitar que avanci.
pénétration
  (esports de pilota) Acció d'un jugador que controla la pilota, la bola o el disc de dirigir-se a l'àrea contrària fins al límit permès esquivant els defensors adversaris per intentar puntuar.
manche
  (beisbol) Unitat de joc d'un partit composta per un cicle complet d'un període defensiu i un període ofensiu per a cada equip.

entrada suplementària (n, fem)
manche supplémentaire

entramat /en.tɾaˈmat/ /ən.tɾəˈmat/ (n, masc)
treillage

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ (adj)
entrant
  Que entra.

entrant /anˈtɾan/ /enˈtɾan/ /enˈtɾant/ /ənˈtɾan/ /ənˈtɾant/ (n, masc)
entrée
  Primer plat lleuger que se serveix en un àpat.

entranyablement /en.tɾaˌɲa.bɫeˈment/ /en.tɾaˌɲa.βɫeˈmen/ /en.tɾaˌɲab.bɫeˈmen/ /ən.tɾəˌɲa.βɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈmen/ /ən.tɾəˌɲab.bɫəˈment/ (adv)
chèrement

entrar /anˈtɾa/ /enˈtɾa/ /enˈtɾaɾ/ /ənˈtɾa/ (v)
entrer
  Passar de fora cap endins.
démarrer
  (tennis de taula) Tocar, la pilota, la taula dintre els límits reglamentaris de la superfície de joc.
  (tennis de taula) Prendre la iniciativa en el joc.

entrar a la pilota (v)
rentrer dans la pelote

entre /ˈen.tɾe/ /ˈen.tɾə/ /ˈən.tɾə/ /ˈɛn.tɾə/ (preposition)
entre

entrecot /en.tɾeˈkɔt/ /ən.tɾəˈkɔt/ (n, masc)
entrecôte

entreguardar /ˌen.tɾe.ɣwarˈða/ /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈða/ /ˌen.tɾe.ɣwaɾˈðaɾ/ /ˌen.tɾə.ɣwərˈda/ (v)
bornoyer

entrellat /en.tɾeˈʎat/ /ən.tɾəˈʎat/ (n, masc)
dessous

entremetre's /ˌen.tɾeˈme.tɾes/ /ˌen.tɾəˈmə.tɾəs/ /ˌen.tɾəˈmɛ.tɾəs/ (v)
entremettre

entremig /ˌen.tɾeˈmit͡ʃ/ (adv)
au milieu

entrenador /en.tɾe.naˈðo/ /en.tɾe.naˈðoɾ/ /ən.tɾə.nəˈðo/ (n, masc)
entraîneur

entrenador en cap (n, masc)
entraîneur-chef

entrenament /en.tɾe.naˈmen/ /en.tɾe.naˈment/ /ən.tɾə.nəˈmen/ /ən.tɾə.nəˈment/ (n, masc)
entraînement

entrenar /en.tɾeˈna/ /en.tɾeˈnaɾ/ /ən.tɾəˈna/ (v)
entraîner

entrepà /ən.tɾəˈpa/ /ˌen.tɾeˈpa/ /ˌen.tɾəˈpa/ (n, masc)
sandwich

entresòl /en.tɾeˈsɔɫ/ (n, masc)
entresol

entretant /ˌen.tɾeˈtan/ /ˌen.tɾeˈtant/ /ˌen.tɾəˈtan/ /ˌen.tɾəˈtant/ (adv)
entretemps

entreteniment /en.tɾe.te.niˈmen/ /en.tɾe.te.niˈment/ /ən.tɾə.tə.niˈmen/ /ən.tɾə.tə.niˈment/ (n, masc)
divertissement

entreteniment educatiu (n, masc)
divertissement éducatif

entretopar /ˌen.tɾe.toˈpa/ /ˌen.tɾe.toˈpaɾ/ /ˌen.tɾə.tuˈpa/ (v)
entreheurter

entrevista /en.tɾeˈvis.ta/ /en.tɾeˈβis.ta/ /ən.tɾəˈvis.tə/ /ən.tɾəˈβis.tə/ (n, fem)
entrevue, interview

entrevista d'ajuda (n, fem)
entretien d'aide

entrevista de selecció (n, fem)
entretien d'embauche

entrevistar /en.tɾe.visˈtaɾ/ /en.tɾe.βisˈta/ /ən.tɾə.visˈta/ /ən.tɾə.βisˈta/ (v)
interviewer

entristidor /en.tɾis.tiˈðo/ /en.tɾis.tiˈðoɾ/ /ən.tɾis.tiˈðo/ (adj, masc)
attristant

entrompada /en.tɾomˈpa.ða/ /ən.tɾomˈpa.ðə/ /ən.tɾumˈpa.ðə/ (n, fem)
beuverie

entropia /en.tɾoˈpi.a/ /ən.tɾoˈpi.ə/ /ən.tɾuˈpi.ə/ (n, fem)
entropie

entumir /en.tuˈmi/ /en.tuˈmiɾ/ /ən.tuˈmi/ (v)
engourdir

entusiasmar /en.tu.zi.azˈma/ /en.tu.zi.azˈmaɾ/ /ən.tu.zi.əzˈma/ (v)
enthousiasmer

entusiasme /en.tu.ziˈaz.me/ /ən.tu.ziˈaz.mə/ (n, masc)
enthousiasme

entusiàsticament /en.tu.ziˌas.ti.kaˈmen/ /en.tu.ziˌas.ti.kaˈment/ /ən.tu.ziˌas.ti.kəˈmen/ /ən.tu.ziˌas.ti.kəˈment/ (adv)
enthousiastement

enuig /aˈnut͡ʃ/ /eˈnut͡ʃ/ (n, masc)
irritation

enumeració /e.nu.me.ɾa.siˈo/ /ə.nu.mə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
énumératione

enumerar /e.nu.meˈɾa/ /e.nu.meˈɾaɾ/ /ə.nu.məˈɾa/ (v)
énumérer

enunciar /e.nun.siˈa/ /e.nun.siˈaɾ/ (v)
énoncer

enuresi /e.nuˈɾɛ.zi/ /ə.nuˈɾɛ.zi/ (n, fem)
énurésie

enutjar /e.nuˈd͡ʒa/ /e.nuˈd͡ʒaɾ/ /ə.nuˈd͡ʒa/ (v)
ennuyer
  Causar enuig, molèstia.
se mettre en colère
  (pronominal) Sentir enuig

enutjosament /e.nuˌd͡ʒo.zaˈmen/ /e.nuˌd͡ʒo.zaˈment/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈmen/ /ə.nuˌd͡ʒo.zəˈment/ (adv)
ennuyeusement

envair /em.baˈi/ /eɱ.vaˈiɾ/ /əm.bəˈi/ /əɱ.vəˈi/ (v)
envahir
  Entrar per força i ocupar un territori, ciutat, lloc.
empiéter
  (bàdminton) Cometre una falta consistent a traspassar els límits del camp propi amb la raqueta o amb una part del cos.

enveja /amˈbe.d͡ʒɛ/ /emˈbe.d͡ʒa/ /emˈbe.ʒa/ /eɱˈve.d͡ʒa/ /əmˈbɛ.ʒə/ /əɱˈvə.ʒə/ /əɱˈvɛ.ʒə/ (n, fem)
envie
  Sentiment que experimenta una persona quan desitja ferventment una cosa (material o no) que pertany a algú altre.

envejar /am.beˈd͡ʒa/ /am.beˈʒa/ /em.beˈd͡ʒa/ /em.beˈʒa/ /eɱ.veˈd͡ʒaɾ/ /əɱ.vəˈd͡ʒa/ /əɱ.vəˈʒa/ (v)
envier

envejosament /em.beˌd͡ʒo.zaˈmen/ /em.beˌʒo.zaˈmen/ /eɱ.veˌd͡ʒo.zaˈment/ /əm.bəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈmen/ /əɱ.vəˌʒo.zəˈment/ (adv)
envieusement

envejós /am.beˈʒos/ /em.beˈd͡ʒos/ /em.beˈʒos/ /eɱ.veˈd͡ʒos/ /əm.bəˈʒos/ /əɱ.vəˈʒos/ (adj, masc)
envieux

envelat /am.beˈɫat/ /em.beˈɫat/ /eɱ.veˈɫat/ /əm.bəˈɫat/ /əɱ.vəˈɫat/ (n, masc)
vélum

envelliment /am.be.ʎiˈmen/ /em.be.ʎiˈmen/ /eɱ.ve.ʎiˈment/ /əm.bə.ʎiˈmen/ /əɱ.və.jiˈmen/ /əɱ.və.ʎiˈment/ (n, masc)
vieillissement

envellir /am.beˈʎi/ /an.vaˈʎi/ /em.beˈʎi/ /eɱ.veˈʎiɾ/ /əɱ.vəˈji/ /əɱ.vəˈʎi/ (v)
vieillir

envergar /am.beɾˈɣaɾ/ /em.berˈɣa/ /em.beɾˈɣa/ /eɱ.veɾˈɣaɾ/ /əm.bərˈɡa/ /əɱ.vəɾˈɣa/ (v)
enverguer

enverinar /em.be.ɾiˈna/ /em.be.ɾiˈnaɾ/ /eɱ.ve.ɾiˈnaɾ/ /əm.bə.ɾiˈna/ /əɱ.və.ɾiˈna/ (v)
empoisonner

enverinosar /em.be.ɾi.noˈza/ /eɱ.ve.ɾi.noˈzaɾ/ /əm.bə.ɾi.nuˈza/ /əɱ.və.ɾi.noˈza/ /əɱ.və.ɾi.nuˈza/ (v)
empoisonner

envermellir /am.beɾ.meˈʎiɾ/ /em.ber.meˈʎi/ /em.beɾ.meˈʎi/ /eɱ.veɾ.meˈʎiɾ/ /əm.bər.məˈʎi/ /əɱ.vər.məˈji/ /əɱ.vəɾ.məˈʎi/ (v)
rougir

envernissar /em.ber.niˈsa/ /em.beɾ.niˈsa/ /eɱ.veɾ.niˈsaɾ/ /əɱ.vəɾ.niˈsa/ (v)
vernir

envestir /am.besˈti/ /am.besˈtiɾ/ /aɱ.vesˈtiɾ/ /em.besˈti/ /eɱ.vesˈtiɾ/ /əm.bəsˈti/ /əɱ.vəsˈti/ (v)
attaquer

envetar /am.beˈta/ /em.beˈta/ /eɱ.veˈtaɾ/ /əm.bəˈta/ /əɱ.vəˈta/ (v)
enrubanner

enviament /em.bi.aˈmen/ /eɱ.vi.aˈment/ /əm.bi.əˈmen/ /əɱ.vi.əˈmen/ /əɱ.vi.əˈment/ (n, masc)
envoi

envilir /em.biˈɫi/ /eɱ.viˈɫiɾ/ /əm.biˈɫi/ /əɱ.viˈɫi/ (v)
avilir

envit /amˈbit/ /emˈbit/ /eɱˈvit/ /əmˈbit/ /əɱˈvit/ (n, masc)
invite
  Moment del joc en què es pot fer una invitació a apostar.

envolar-se /em.boˈɫar.se/ /em.boˈɫaɾ.se/ /eɱ.voˈɫaɾ.se/ /əm.buˈɫar.sə/ /əɱ.voˈɫaɾ.sə/ /əɱ.vu.ɫərˈsə/ (v)
s'envoler

envoltar /em.boɫˈta/ /eɱ.voɫˈtaɾ/ /əm.buɫˈta/ /əɱ.voɫˈta/ /əɱ.vuɫˈta/ (v)
entourer

envà /amˈba/ /emˈba/ /eɱˈva/ /əmˈba/ /əɱˈva/ (n, masc)
cloison

enxampar /eɲ.t͡ʃamˈpa/ /eɲ.t͡ʃamˈpaɾ/ /əɲ.ʃəmˈpa/ (v)
prise

enxarpar /eɲ.t͡ʃarˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpa/ /eɲ.t͡ʃaɾˈpaɾ/ /əɲ.ʃərˈpa/ (v)
pincer

enyorança /a.ɲoˈɾan.sa/ /e.ɲoˈɾan.sa/ /ə.ɲoˈɾan.sə/ /ə.ɲuˈɾan.sə/ (n, fem)
nostalgie

enyorar /a.ɲoˈɾa/ /a.ɲoˈɾaɾ/ /e.ɲoˈɾa/ /e.ɲoˈɾaɾ/ /ə.ɲoˈɾa/ /ə.ɲuˈɾa/ (v)
regretter, pays
  Tenir sentiment i pena per l'absència d'alguna persona o per la falta d'alguna cosa.
pays
  (pronominal) Estar disgustat en algun lloc.

enze /ˈen.ze/ /ˈən.zə/ /ˈɛn.zə/ (n, neut)
fat
  (central, nord-occidental) Persona aturada que no té acció ni activitat.

enzim /enˈzim/ /ənˈzim/ (n, masc)
enzyme

ençà /enˈsa/ /ənˈsa/ (adv)
en deçà
  Cap ací, en direcció al locutor.
  Des del temps passat cap al present.

enèrgic /eˈnɛɾ.d͡ʒik/ /əˈnɛr.ʒik/ (adj, masc)
énergique

enèrgicament /eˌnɛr.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /eˌnɛɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /əˌnɛr.ʒi.kəˈmen/ /əˌnɛɾ.ʒi.kəˈment/ (adv)
énergiquement

enòleg /eˈnɔ.ɫek/ /əˈnɔ.ɫək/ (n, masc)
œnologue

ep /ˈep/ (Interjection)
hé
  Interjecció per a cridar l'atenció a algú.

epentètic /e.penˈtɛ.tik/ /ə.pənˈtɛ.tik/ (adj, masc)
épenthétique

epicicloïdal /e.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫo.iˈðaɫ/ /ə.pi.si.kɫu.iˈðaɫ/ (adj)
épicycloïdal

epicè /e.piˈse/ /ə.piˈsɛ/ (adj, masc)
épicène
  Dit del substantiu amb gènere inherent però invariable pels dos sexes, mascle i femella.

epidemiologia /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pi.ðe.mi.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.pi.ðə.mi.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pi.ðə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
épidémiologie

epidermis /e.piˈðɛɾ.mis/ /ə.piˈðɛr.mis/ (n, fem)
épiderme

epidural /e.pi.ðuˈɾaɫ/ /ə.pi.ðuˈɾaɫ/ (adj)
épidural
  Entorn de la duramàter.

epidural /e.pi.ðuˈɾaɫ/ /ə.pi.ðuˈɾaɫ/ (n, fem)
épidurale
  Injecció d'anestèsia en l'espai epidural, especialment relacionat amb els parts.

epidèmia /e.piˈðɛ.mi.a/ /ə.piˈðɛ.mi.ə/ (n, fem)
épidémie

epidèmicament /e.piˌðɛ.mi.kaˈmen/ /e.piˌðɛ.mi.kaˈment/ /ə.piˌðɛ.mi.kəˈmen/ /ə.piˌðɛ.mi.kəˈment/ (adv)
épidémiquement

epigastri /e.piˈɣas.tɾi/ /ə.piˈɣas.tɾi/ (n, masc)
épigastre

epiglotis /e.piˈɣɫɔ.tis/ /ə.piˈɣɫɔ.tis/ (n, fem)
épiglotte

epigramàticament /e.pi.ɣɾaˌma.ti.kaˈmen/ /e.pi.ɣɾaˌma.ti.kaˈment/ /ə.pi.ɣɾəˌma.ti.kəˈmen/ /ə.pi.ɣɾəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
épigrammatiquement

epigènia /e.piˈd͡ʒɛ.ni.a/ /ə.piˈʒɛ.ni.ə/ (n, fem)
épigenèse

epilèpsia /e.piˈɫɛp.si.a/ /ə.piˈɫɛp.si.ə/ (n, fem)
épilepsie, mal caduc

episcopal /e.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.koˈpaɫ/ /ə.pis.kuˈpaɫ/ (adj)
épiscopal

episcopalment /e.pis.koˌpaɫˈmen/ /e.pis.koˌpaɫˈment/ /ə.pis.koˌpaɫˈment/ /ə.pis.kuˌpaɫˈmen/ (adv)
épiscopalement

episcopi /e.pisˈkɔ.pi/ /ə.pisˈkɔ.pi/ (n, masc)
épidiascope

episodi /e.piˈzɔ.ði/ /ə.piˈzɔ.ði/ (n, masc)
épisode

epistemologia /e.pis.te.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.pis.te.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pis.tə.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pis.tə.mu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
épistémologie

epistemologia educativa (n, fem)
épistémologie pédagogique

epistemologia genètica (n, fem)
épistémologie génétique

epistolar /e.pis.toˈɫaɾ/ /ə.pis.toˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫa/ /ə.pis.tuˈɫar/ (adj)
épistolaire

episòdicament /e.piˌzɔ.ði.kaˈmen/ /e.piˌzɔ.ði.kaˈment/ /ə.piˌzɔ.ði.kəˈmen/ /ə.piˌzɔ.ði.kəˈment/ (adv)
épisodiquement

epèntesi /eˈpɛn.te.zi/ /əˈpɛn.tə.zi/ (n, fem)
épenthèse

epífisi /eˈpi.fi.zi/ /əˈpi.fi.zi/ (n, fem)
épiphyse

epístola /eˈpis.to.ɫa/ /əˈpis.tu.ɫə/ (n, fem)
épître

epítesi /eˈpi.te.zi/ /əˈpi.tə.zi/ (n, fem)
épithèse

epítom (n, masc)
épitomé
  Compendi d'una obra extensa fet amb finalitat didàctica, on es donen les nocions més elementals sobre una matèria.
  Principi integrador dels elements essencials d'un contingut.

epònim /eˈpɔ.nim/ /əˈpɔ.nim/ (n, neut)
éponyme

equador /ə.kwəˈðo/ /ə.kwəˈðor/ (n, masc)
équateur
  Línia imaginària que divideix la Terra perpendicularment al seu eix de rotació, resultant dues meitats.

equilibrar /e.ki.ɫiˈbɾaɾ/ /e.ki.ɫiˈβɾa/ /ə.ki.ɫiˈβɾa/ (v)
équilibrer
  Posar en equilibri, de manera que afegint d'un cantó es resti de l'altre.
  (tecnologia, enginyeria) Dur a terme un equilibrament.
  (veterinària, ramaderia, nutrició, alimentació) Racionar adientment els diversos components d'un àpat de manera que cobreixin les necessitats nutritives de l'animal al qual va destinat.

equilibri /e.kiˈɫi.bɾi/ /ə.kiˈɫi.βɾi/ (n, masc)
équilibre

equilibrista /e.ki.ɫiˈbɾis.ta/ /e.ki.ɫiˈbɾis.te/ /ə.ki.ɫiˈβɾis.tə/ (n, neut)
équilibriste

equilàter /e.kiˈɫa.teɾ/ /ə.kiˈɫa.tər/ (adj, masc)
équilatéral

equimosi /e.kiˈmɔ.zi/ /ə.kiˈmɔ.zi/ (n, fem)
ecchymose

equinocci /e.kiˈnɔk.si/ (n, masc)
équinoxe

equip /eˈkip/ /əˈkip/ (n, masc)
équipe
  Grup de persones organitzat.
équipement
  Allò amb què algú s'equipa, com vestits o estris.

equip absent (n, masc)
équipe forfait

equip atacant (n, masc)
équipe attaquante

equip de cicle (n, masc)
équipe de cycle

equip defensor (n, masc)
équipe défensive

equip directiu (n, masc)
équipe de direction

equip docent (n, masc)
équipe enseignante

equip educador (n, masc)
équipe éducative

equip especial (n, masc)
équipe spéciale

equip incomplet (n, masc)
équipe incomplète

equip inicial (n, masc)
cinq de départ

equip restador (n, masc)
équipe de réception

equip servidor (n, masc)
équipe au service

equiparar /e.ki.paˈɾa/ /e.ki.paˈɾaɾ/ /ə.ki.pəˈɾa/ (v)
comparer

equipatge /e.kiˈpa.d͡ʒe/ (n, masc)
bagage

equipol·lència /e.ki.poɫˈɫɛn.si.a/ /e.ki.poˈɫɛn.si.a/ /ə.ki.poɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puɫˈɫɛn.si.ə/ /ə.ki.puˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
équipollence
  (lògica) Igualtat de valor o estimació segons els filòsofs lògics.
  (matemàtiques) Relació d'equivalència entre vectors lliures d'un espai afí, amb el mateix mòdul, sentit i direcció.

equitablement /e.kiˌta.bɫeˈment/ /e.kiˌta.βɫeˈmen/ /e.kiˌtab.bɫeˈmen/ /ə.kiˌta.βɫəˈmen/ /ə.kiˌtab.bɫəˈmen/ /ə.kiˌtab.bɫəˈment/ (adv)
équitablement

equivalent /e.ki.vaˈɫent/ /e.ki.βaˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫen/ /ə.ki.vəˈɫent/ /ə.ki.βəˈɫen/ (adj)
équivalent

equivalentment /e.ki.vaˌɫemˈment/ /e.ki.βaˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈmen/ /ə.ki.vəˌɫemˈment/ /ə.ki.βəˌɫemˈmen/ (adv)
équivalemment

equànimement /eˌkwa.ni.meˈmen/ /eˌkwa.ni.meˈment/ /əˌkwa.ni.məˈmen/ /əˌkwa.ni.məˈment/ (adv)
impartialement

eqüestre /eˈkwes.tɾe/ /əˈkwes.tɾə/ (adj)
équestre, hippique

era /ˈe.ɾa/ /ˈe.ɾə/ (n, fem)
aire
  (agricultura) Espai ample en una explotació agrícola de cereals destinat a apilar gavelles o a batre les espigues per separar el gra de la palla.

eradicació /e.ra.ði.ka.siˈo/ /ə.rə.ði.kə.siˈo/ (n, fem)
éradication

eradicatiu /e.ra.ði.kaˈtiw/ /ə.rə.ði.kəˈtiw/ (adj, masc)
éradicatif

erbi (n, masc)
erbium

erecció /e.ɾek.siˈo/ /ə.ɾək.siˈo/ (n, fem)
érection

erecte /eˈɾɛk.te/ /əˈɾɛk.tə/ (adj, masc)
dressé
  Dret i rígid.

eremita /e.ɾeˈmi.ta/ /ə.ɾəˈmi.tə/ (n, neut)
ermite

ergatiu /eɾ.ɣaˈtiw/ /ər.ɡəˈtiw/ (adj, masc)
ergatif

ergonomia escolar (n, fem)
ergonomie scolaire

ergoteràpia /ˌer.ɡu.təˈɾa.pi.ə/ /ˌeɾ.ɣu.teˈɾa.pi.a/ (n, fem)
ergothérapie

erhu (n, masc)
erhu

erigir /e.ɾiˈd͡ʒi/ /e.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /e.ɾiˈʒi/ /ə.ɾiˈʒi/ (v)
ériger
  Alçar, edificar, construir un monument, una edificació destacada.
  Elevar a una condició o càrrec.
instituer
  Fundar, instituir.

eritema /e.ɾiˈte.ma/ /ə.ɾiˈtɛ.mə/ (n, masc)
érythème

eritròcit /e.ɾiˈtɾɔ.sit/ /ə.ɾiˈtɾɔ.sit/ (n, masc)
érythrocyte

eriçó /a.ɾiˈso/ /e.ɾiˈso/ (n, masc)
hérisson

erm /ˈerm/ /ˈeɾm/ /ˈɛrm/ (n, masc)
friche
  Lloc sense conrear, de terreny àrid i escassa vegetació.

ermini /eɾˈmi.ni/ /ərˈmi.ni/ (n, masc)
hermine
  Mamífer de la família dels mustèlids apreciat pel pelatge que és blanc a l’estiu i rogenc a l’hivern (Mustela erminea).

ermita /eɾˈmi.ta/ /ərˈmi.tə/ (n, fem)
ermite
  Lloc on viu un eremita.
  Capella situada en un lloc isolat.

erotisme /e.ɾoˈtiz.me/ /ə.ɾoˈtiz.mə/ /ə.ɾuˈtiz.mə/ (n, masc)
érotisme

erra /ˈe.ra/ /ˈe.rə/ /ˈɛ.ra/ /ˈɛ.rə/ /ˈɛ.rɛ/ (n, fem)
erre

errada /eˈra.ða/ (n, fem)
erreurn

error /eˈroɾ/ /əˈro/ /əˈror/ (n)
erreur, faute
  Equivocació, incorrecció.
bogue
  (informàtica) Defecte de programari que impedeix el funcionament correcte
erreur
  (beisbol) Acció equivocada d'un defensor que impedeix una eliminació o fa possible que un corredor guanyi una o més bases.

error d'àrea de servei (n, masc)
erreur de zone de service

error de mesura (n, masc)
erreur de mesurage

error forçat (n, masc)
erreur forcée

error no forçat (n, masc)
erreur non forcée

erràtic /eˈra.tik/ /əˈra.tik/ (adj)
erratique

erròniament /eˌrɔ.ni.aˈmen/ /eˌrɔ.ni.aˈment/ /əˌrɔ.ni.əˈmen/ /əˌrɔ.ni.əˈment/ (adv)
erronément

ert /ˈɛrt/ (adj, masc)
raide

eructar /e.ɾukˈta/ /e.ɾukˈtaɾ/ /ə.ɾukˈta/ (v)
éructer, roter

erudició /e.ɾu.ði.siˈo/ /ə.ɾu.ði.siˈo/ (n, fem)
érudition

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ (adj, masc)
érudit
  Que té erudició, un ampli coneixement en una disciplina, especialment de la seva obra escrita.

erudit /e.ɾuˈðit/ /ə.ɾuˈðit/ (n, masc)
érudit
  Persona amb erudició, molt culta, estudiosa.

eruga /eˈɾu.ɣa/ (n, fem)
chenille

erupció /e.ɾup.siˈo/ /ə.ɾup.siˈo/ (n, masc)
éruption

eròticament /eˌɾɔ.ti.kaˈmen/ /eˌɾɔ.ti.kaˈment/ /əˌɾɔ.ti.kəˈmen/ /əˌɾɔ.ti.kəˈment/ (adv)
érotiquement

esbalair /az.βa.ɫaˈi/ /az.βa.ɫaˈiɾ/ /ez.ba.ɫaˈiɾ/ /ez.βa.ɫaˈi/ /əz.bə.ɫəˈi/ (v)
ébahir

esbaldregall /ez.baɫ.dɾeˈɣaʎ/ /əz.bəɫ.dɾəˈɣaʎ/ (n, masc)
débris

esbandir /az.βanˈdi/ /ez.banˈdiɾ/ /ez.βanˈdi/ /əz.bənˈdi/ (v)
rincer

esbarjo /azˈβaɾ.d͡ʒo/ /ezˈbaɾ.d͡ʒo/ /əzˈbar.ʒu/ /əzˈbaɾ.ʒo/ (n, masc)
récréation

esbarzer /az.βarˈze/ /ez.baɾˈzeɾ/ /ez.βarˈze/ /əz.bərˈze/ (n, masc)
ronce

esbatre /ezˈba.tɾe/ /əzˈba.tɾə/ (v)
secouer

esberlar /az.βerˈɫa/ /ez.beɾˈɫaɾ/ /ez.βerˈɫa/ /ez.βeɾˈɫa/ /əz.bərˈɫa/ (v)
fendre

esblaimar /az.βɫajˈma/ /ez.bɫajˈmaɾ/ /ez.βɫajˈma/ /əz.bɫəjˈma/ (v)
pâlir

esbojarradament /ez.bo.d͡ʒaˌra.ðaˈment/ /ez.βo.d͡ʒaˌra.ðaˈmen/ /ez.βo.ʒaˌra.ðaˈmen/ /əz.bo.ʒəˌra.ðəˈment/ /əz.bu.ʒəˌra.ðəˈmen/ (adv)
follement

esborrany /ez.boˈraɲ/ /əz.boˈraɲ/ /əz.buˈraɲ/ (n, masc)
brouillon, ébauche

esborrar /az.βoˈra/ /ez.boˈraɾ/ /ez.βoˈra/ /əz.boˈra/ /əz.buˈra/ (v)
effacer
  Fer desaparèixer el traç de signes, textos, dibuixos.
  Treure del cap un sentiment, un record.

esborronar /az.βo.roˈna/ /ez.bo.roˈnaɾ/ /ez.βo.roˈna/ /əz.bo.roˈna/ /əz.bu.ruˈna/ (v)
hérisser

esbossar /ez.boˈsaɾ/ /ez.βoˈsa/ /əz.boˈsa/ /əz.buˈsa/ (v)
ébaucher

esbotzar /az.βoˈd͡za/ /ez.boˈd͡zaɾ/ /ez.βoˈd͡za/ /əz.boˈd͡za/ /əz.buˈd͡za/ (v)
crever

esbraonar /ez.bɾa.oˈnaɾ/ /ez.βɾa.oˈna/ /əz.bɾə.oˈna/ /əz.bɾə.uˈna/ (v)
affaiblir
  Fer perdre el vigor, la força.
éreinter
  Fatigar molt, esgotar.

esbrinar /az.βɾiˈna/ /ez.bɾiˈnaɾ/ /ez.βɾiˈna/ /əz.bɾiˈna/ (v)
découvrir
  Cercar un coneixement fins a arribar a saber-ho.

esbrollar /ez.bɾoˈʎaɾ/ /ez.βɾoˈʎa/ /əz.bɾoˈʎa/ /əz.bɾuˈʎa/ (v)
débroussailler

esbroncar /az.βɾoŋˈka/ /ez.bɾoŋˈkaɾ/ /ez.βɾoŋˈka/ /əz.bɾoŋˈka/ /əz.bɾuŋˈka/ (v)
réprimander

esbrostar /ez.bɾosˈtaɾ/ /ez.βɾosˈta/ /əz.bɾosˈta/ /əz.bɾusˈta/ (v)
ébrancher

esbrotar /az.βɾoˈta/ /ez.bɾoˈtaɾ/ /ez.βɾoˈta/ /əz.bɾoˈta/ /əz.bɾuˈta/ (v)
ôter

esbufegar /az.βu.feˈɣa/ /ez.bu.feˈɣaɾ/ /ez.βu.feˈɣa/ /əz.bu.fəˈɣa/ (v)
respirer bruyamment

esbós /ezˈbos/ (n, masc)
ébauche

esca /ˈes.ka/ /ˈəs.kə/ /ˈɛs.kə/ (n, fem)
amadou
  Matèria molt seca, generalment de cuiro, drap o esponja, preparada de forma que qualsevol espurna de foc la fa cremar.

escabellar /as.ka.βeˈʎa/ /as.ka.βeˈʎaɾ/ /es.ka.beˈʎaɾ/ /es.ka.βeˈʎa/ /əs.kə.bəˈja/ /əs.kə.bəˈʎa/ /əs.kə.βəˈʎa/ (v)
ébouriffer

escabetx /es.kaˈbet͡ʃ/ /əs.kəˈβɛt͡ʃ/ (n, masc)
marinade

escac /esˈkak/ /əsˈkak/ (n, masc)
échec

escac i mat (n, masc)
échec et mat

escacs /esˈkaks/ (n, masc)
échecs
  Joc de taula d'estratègia en el qual dos bàndols (blanc i negre) amb setze peces cada un (dues torres, dos cavalls, dos alfils, una reina, un rei i vuit peons) tracten de vèncer el rei contrari i així guanyar la partida.

escafandre /es.kaˈfan.dɾe/ /əs.kəˈfan.dɾə/ (n, masc)
scaphandre

escafoïdal /es.ka.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fo.iˈðaɫ/ /əs.kə.fu.iˈðaɫ/ (adj)
scaphoïde

escaientment /es.kaˌjemˈmen/ /es.kaˌjemˈment/ /əs.kəˌjemˈmen/ /əs.kəˌjemˈment/ (adv)
adéquatement

escaig /esˈkat͡ʃ/ /əsˈkat͡ʃ/ (n, masc)
quelques

escaiola /as.kaˈjɔ.ɫɛ/ /es.kaˈjɔ.ɫa/ /es.kaˈjɔ.ɫɔ/ /əs.kəˈjɔ.ɫə/ (n, fem)
alpiste
  Planta de la família de les gramínies amb fruits emprats com a aliment per als ocells de gàbia (Phalaris canariensis).
plâtre
  Pasta de guix i aiguacuit utilitzada en escultura i decoració, com a revestiment en construcció o per endurir embenatges.

escaire /asˈkaj.ɾe/ /esˈkaj.ɾe/ /əsˈkaj.ɾə/ (n, masc)
équerre, demi-carré
  (waterpolo, esports de pilota) Cadascun dels dos angles rectes formats per la unió d'un dels pals de la porteria i el travesser.

escala /asˈka.la/ /asˈka.ɫa/ /asˈka.ɫɛ/ /esˈka.ɫa/ /əsˈka.ɫə/ (n, fem)
escalier
  Conjunt de graons per pujar o baixar a un indret.
gamme
  Agrupació de set notes musicals consecutives separades per tons i semitons.
échelle
  Proporció de dibuixos, plànols o maquetes respecte a l'element real al que fan referència.
  Sistema de mesura que estableix una correspondència entre els nombres i les propietats dels objectes mesurats.

escala cromàtica (n, fem)
échelle chromatique

escala d'actitud (n, fem)
échelle d'attitude

escala de sancions (n, fem)
échelle des sanctions

escala mecànica (n, fem)
escalier mécanique

escalada /as.kaˈɫa.ðɛ/ /es.kaˈɫa.ða/ /əs.kəˈɫa.ðə/ (n, fem)
escalade
  Esport que consisteix en ascendir per un indret vertical utilitzant els quatre membres per a progressar.

escalar /as.kaˈɫa/ /as.kaˈɫaɾ/ /es.kaˈɫa/ /es.kaˈɫaɾ/ /əs.kəˈɫa/ /əs.kəˈɫar/ (v)
monter

escalat (n, masc)
changement d'échelle

escaldar /as.kaɫˈda/ /es.kaɫˈda/ /es.kaɫˈdaɾ/ /əs.kəɫˈda/ (v)
ébouillanter

escaleta /as.kaˈɫe.ta/ /as.kaˈɫe.tɛ/ /es.kaˈɫe.ta/ /əs.kəˈɫə.tə/ /əs.kəˈɫɛ.tə/ (n, fem)
échelette

escalf /esˈkaɫf/ /əsˈkaɫf/ (n, masc)
chaleur

escalfador /as.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðo/ /es.kaɫ.faˈðoɾ/ /əs.kəɫ.fəˈðo/ (n, masc)
chauffe-eau
  Aparell termodinàmic que escalfa l’aigua domèstica.

escalfallits /esˌkaɫ.faˈʎits/ /əsˌkaɫ.fəˈʎits/ (n, masc)
bassinoire

escalfament /as.kaɫ.faˈmen/ /es.kaɫ.faˈmen/ /es.kaɫ.faˈment/ /kaɫ.faˈment/ /əs.kəɫ.fəˈmen/ /əs.kəɫ.fəˈment/ (n, masc)
échauffement

escalfar /as.kaɫˈfa/ /as.kaɫˈfaɾ/ /es.kaɫˈfa/ /es.kaɫˈfaɾ/ /əs.kəɫˈfa/ (v)
chauffer
  Fer pujar la temperatura i calor d'un cos.

escalfar la pilota (v)
chauffer la balle

escalfar les mans (v)
chauffer les mains

escalfor /as.kaɫˈfo/ /es.kaɫˈfo/ /es.kaɫˈfoɾ/ /əs.kəɫˈfo/ (n, fem)
chaleur

escalivada /es.ka.ɫiˈva.ða/ /es.ka.ɫiˈβa.ða/ /əs.kə.ɫiˈva.ðə/ /əs.kə.ɫiˈβa.ðə/ (n, fem)
légumes rôtis
  Verdures fetes al caliu, normalment pebrots, albergínies, cebes, tomàquets i patates.

escalivar /as.ka.ɫiˈβa/ /es.ka.ɫiˈvaɾ/ /es.ka.ɫiˈβa/ /əs.kə.ɫiˈva/ /əs.kə.ɫiˈβa/ (v)
cuir à la braise

escalunya /es.kaˈɫu.ɲa/ /əs.kəˈɫu.ɲə/ (n, fem)
échalote
  Planta de la família de les aliàcies (Allium ascalonicum).

escamarlà /es.ka.maɾˈɫa/ /əs.kə.mərˈɫa/ (n, masc)
langoustine

escambell /as.kamˈbeʎ/ /es.kamˈbeʎ/ /əs.kəmˈbeʎ/ (n, masc)
tabouret
  Tamboret de poca alçada i sense respatller que serveix per a posar-hi els peus quan hom està assegut, o per a pujar-hi de peus.

escamnar /es.kamˈna/ /es.kamˈnaɾ/ /əs.kəmˈna/ (v)
rendre méfiant
  Fer posar recelós, desconfiat.

escamot /es.kaˈmɔt/ /əs.kəˈmɔt/ (n, masc)
peloton
  Grup armat de persones (milícies, policies, etc) no gaire nombrós, sovint agrupat per a un objectiu específic.
  Grup petit de ciclistes que van a una mateixa velocitat durant una cursa i se separa del pilot.

escampar /as.kamˈpa/ /es.kamˈpa/ /es.kamˈpaɾ/ /əs.kəmˈpa/ (v)
disperser
  Separar en parts allò que formava un tot.
extenseur
  Estendre una matèria per una superfície.

escampar la boira (v)
envoyer promener

escandalitzar /es.kan.da.ɫiˈd͡za/ /es.kan.da.ɫiˈza/ /es.kan.da.ɫiˈzaɾ/ /əs.kən.də.ɫiˈd͡za/ (v)
scandaliser

escandall /as.kanˈdaʎ/ /es.kanˈdaʎ/ /əs.kənˈdaj/ /əs.kənˈdaʎ/ (n, masc)
sonde, contrôle
  Instrument que consta d'un cilindre de plom posat a l’extrem d’un cordill, que serveix per a determinar la pregonesa del mar, d’un riu, etc., en un punt determinat.
contrôle
  Determinació del valor, de la qualitat, etc., d'una mercaderia agafant-ne mostres i generalitzant-ne els resultats.

escandallar /as.kan.daˈʎa/ /es.kan.daˈʎa/ /es.kan.daˈʎaɾ/ /əs.kən.dəˈja/ /əs.kən.dəˈʎa/ (v)
sonder
  Sondar, mesurar la profunditat, la verticalitat, d'una massa d'aigua mitjançant l'escandall o un altre instrument.

escandi /əsˈkan.di/ (n, masc)
scandium

escandir /es.kanˈdi/ /es.kanˈdiɾ/ /əs.kənˈdi/ (v)
scander

escaneig /es.kaˈnet͡ʃ/ /əs.kəˈnət͡ʃ/ /əs.kəˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
scannage

escanejar /es.ka.neˈd͡ʒa/ /es.ka.neˈd͡ʒaɾ/ /es.ka.neˈʒa/ /əs.kə.nəˈd͡ʒa/ /əs.kə.nəˈʒa/ (v)
scanner, numériser

escantellar /as.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎa/ /es.kan.teˈʎaɾ/ /əs.kən.təˈʎa/ (v)
écorner

escanyar /as.kaˈɲa/ /es.kaˈɲa/ /es.kaˈɲaɾ/ /əs.kəˈɲa/ (v)
étrangler

escanyolit /as.ka.ɲoˈɫit/ /es.ka.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲoˈɫit/ /əs.kə.ɲuˈɫit/ (adj, masc)
émacié

escapada /as.kaˈpa.ðɛ/ /es.kaˈpa.ða/ /es.kaˈpa/ /əs.kəˈpa.ðə/ (n, fem)
escapade
  Acció d’escapar.
échappée
  (esports de pilota) Acció i efecte d'un atacant de fer un moviment sobtat i ràpid en una direcció determinada per deixar enrere el seu defensor.

escapada en profunditat (n, fem)
percée par le centre

escapar /as.kaˈpa/ /es.kaˈpa/ /es.kaˈpaɾ/ /əs.kəˈpa/ (v)
échapper

escapar-se (v)
couper

escar /esˈka/ /esˈkaɾ/ /əsˈka/ /əsˈkar/ (n, masc)
échouage
  Pla inclinat a la vora de l'aigua per a avarar o retirar les embarcacions.

escar /esˈka/ /esˈkaɾ/ /əsˈka/ /əsˈkar/ (v)
appâter
  Posar l’esquer a l’ham, a un ormeig de pesca.

escara /esˈka.ɾa/ /əsˈka.ɾə/ (n, fem)
escarre

escarabat /as.ka.ɾaˈβat/ /es.ka.ɾaˈbat/ /əs.kərˈβat/ (n, masc)
scarabée

escarabeu /es.ka.ɾaˈbɛw/ /əs.kə.ɾəˈβɛw/ (n, masc)
scarabée

escarafall /as.ka.ɾaˈfaʎ/ /es.ka.ɾaˈfaʎ/ /əs.kə.ɾəˈfaʎ/ (n, masc)
exclamation

escaramussar /es.ka.ɾa.muˈsa/ /es.ka.ɾa.muˈsaɾ/ /əs.kə.ɾə.muˈsa/ (v)
escarmoucher

escarapel·la /es.ka.ɾaˈpɛɫ.ɫa/ /əs.kə.ɾəˈpɛɫ.ɫə/ (n, fem)
cocarde
  Adornament en forma de disc col·locat en una part visible de la roba o del barret.

escarceller /es.kar.seˈʎe/ /es.kaɾ.seˈʎeɾ/ /əs.kər.səˈʎe/ (n, masc)
geôlier

escaridament /es.ka.ɾi.ðaˈmen/ /es.ka.ɾi.ðaˈment/ /əs.kə.ɾi.ðəˈmen/ /əs.kə.ɾi.ðəˈment/ (adv)
nûment

escarlata /əs.kərˈɫa.tə/ (n, fem)
écarlate

escarn /esˈkaɾn/ /əsˈkarn/ (n, masc)
dérision
  Burla a algú amb el propòsit de ridiculitzar-lo o desprestigiar-lo.

escarnidor /as.kar.niˈðo/ /es.kar.niˈðo/ /es.kaɾ.niˈðoɾ/ /əs.kər.niˈðo/ (adj, masc)
raillerie

escarnir /as.kaɾˈni/ /es.karˈni/ /es.kaɾˈni/ /es.kaɾˈniɾ/ /əs.kərˈni/ (v)
railler

escarola /es.kaˈɾɔ.ɫa/ /es.kaˈɾɔ.ɫɔ/ /əs.kəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
scarole

escarpa /esˈkaɾ.pa/ /əsˈkar.pə/ (n, fem)
escarpe

escarpidor /es.kar.piˈðo/ /es.kaɾ.piˈðoɾ/ /əs.kər.piˈðo/ (adj, masc)
démêlant
  Que escarpeix, desembulla.

escarpidor /es.kar.piˈðo/ /es.kaɾ.piˈðoɾ/ /əs.kər.piˈðo/ (n, masc)
démêloir
  Pinta de pues grosses per a desembullar els cabells.

escarransidament /es.ka.ranˌsi.ðaˈmen/ /es.ka.ranˌsi.ðaˈment/ /əs.kə.rənˌsi.ðəˈmen/ /əs.kə.rənˌsi.ðəˈment/ (adv)
mesquinement

escarransit /as.ka.ranˈsit/ /es.ka.ranˈsit/ /əs.kə.rənˈsit/ (adj, masc)
rachitique

escarràs /as.kaˈras/ /es.kaˈras/ /əs.kəˈras/ (n, masc)
grappe
  Penjoll de fruita, gotim.

escartejar /as.kar.teˈd͡ʒa/ /es.kar.teˈʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒa/ /es.kaɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /əs.kər.təˈʒa/ /əs.kəɾ.təˈd͡ʒa/ (v)
battre

escassetat /es.ka.seˈtat/ (n, fem)
disette

escat espinós (n, masc)
ange de mer épineux

escata /asˈka.ta/ /asˈka.tɛ/ /esˈka.ta/ /əsˈka.tə/ (n, fem)
écaille

escatainar /es.ka.tajˈna/ /es.ka.tajˈnaɾ/ /əs.kə.təjˈna/ (v)
caqueter

escataineig /es.ka.tajˈnet͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnət͡ʃ/ /əs.kə.təjˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
gloussement

escatós /as.kaˈtos/ /es.kaˈtos/ /əs.kəˈtos/ (n, masc)
cavillone

escaure /asˈkaw.ɾe/ /esˈkaw.ɾe/ /əsˈkaw.ɾə/ (v)
aller bien, convenir
  Anar bé, combinar, ajustar-se físicament o bé atenent a raons estètiques.
se trouver
  (pronominal) Estar en un lloc concret de manera casual, trobar-s'hi.
tomber
  (pronominal) Una cosa, succeir en una ocasió, en una data.

escena /eˈse.na/ /əsˈsɛ.nə/ /əˈsɛ.nə/ (n, fem)
scène

escenari /e.seˈna.ɾi/ /ə.səˈna.ɾi/ /əs.səˈna.ɾi/ (n, masc)
scène

escenogràficament /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /e.se.noˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ə.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /əs.sə.noˌɣɾa.fi.kəˈment/ /əs.sə.nuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
scénographiquement

escintil·lar /e.sin.tiɫˈɫa/ /e.sin.tiɫˈɫaɾ/ /e.sin.tiˈɫa/ /ə.sin.tiɫˈɫa/ /ə.sin.tiˈɫa/ /əs.sin.tiɫˈɫa/ (v)
scintiller

escissió /e.si.siˈo/ /ə.si.siˈo/ /əs.si.siˈo/ (n, fem)
scission

esclarir /es.kɫaˈɾi/ /es.kɫaˈɾiɾ/ /əs.kɫəˈɾi/ (v)
dépêtrer
  Desfer nusos dels cabells.

esclatar /as.kɫaˈta/ /es.kɫaˈta/ /es.kɫaˈtaɾ/ /əs.kɫəˈta/ (v)
éclater
  Obrir-se una cosa per una força o impuls interior.
  Manifestar-se de forma sobtada.

esclau /esˈkɫaw/ (n, masc)
esclave
  Persona sotmesa al domini d'una altra i sense llibertat.
  Persona subjecta als seus desitjos, vicis i passions desordenades.

esclavatge /es.kɫaˈva.d͡ʒe/ /es.kɫaˈβa.d͡ʒe/ /əs.kɫəˈva.d͡ʒə/ /əs.kɫəˈβa.d͡ʒə/ (n, masc)
esclavage

escletxa /asˈkle.t͡ʃa/ /asˈkle.t͡ʃɛ/ /esˈkɫe.t͡ʃa/ /əsˈkɫe.t͡ʃə/ (n, fem)
fente

esclop /asˈkɫɔp/ /esˈkɫɔp/ /əsˈkɫɔp/ (n, masc)
sabot
  Espècie de canal de fusta de la part inferior de la tremuja dels molins de farina que rep el cereal i el dirigeix al forat de la mola.

escocès /es.koˈses/ /əs.koˈsɛs/ /əs.kuˈsɛs/ (adj, masc)
écossais

escoda /esˈko.ða/ /əsˈko.ðə/ (n, fem)
smille

escola /asˈkɔ.ɫa/ /asˈkɔ.ɫɛ/ /esˈkɔ.ɫa/ /esˈkɔ.ɫɔ/ (n, fem)
école, collège
  Col·legi, establiment per aprendre.
école
  Centre educatiu on s'imparteix segon cicle d'educació infantil i educació primària.

escola activa (n, fem)
école active

escola alternativa (n, fem)
école alternative

escola bressol (n, fem)
école enfantine

escola coeducadora (n, fem)
école coéducative

escola comprensiva (n, fem)
école polyvalente

escola confessional (n, fem)
école confessionnelle

escola cooperativa (n, fem)
école cooperative

escola d'adults (n, fem)
école d'adultes

escola d'art dramàtic (n, fem)
école d'art dramatique

escola d'arts aplicades i oficis artístics (n, fem)
école d'arts appliqués

escola d'educadors en el lleure infantil i juvenil (n, fem)
école de moniteurs éducateurs de la jeunesse

escola d'estiu (n, fem)
école d'été

escola de capacitació agrària (n, fem)
collège de formation agricole

escola de mares i pares (n, fem)
école des parents

escola de música (n, fem)
école de musique

escola de natura (n, fem)
école de nature

escola europea (n, fem)
école européenne

escola experimental (n, fem)
école expérimentale

escola inclusiva (n, fem)
école intégratrice

escola internacional (n, fem)
école internationale

escola itinerant (n, fem)
école itinérante

escola laica (n, fem)
école laïque

escola mixta (n, fem)
école mixte

escola normal (n, fem)
école normale

escola oficial d'idiomes (n, fem)
école officielle de langues

escola privada (n, fem)
école privée

escola professional (n, fem)
école de formation professionnelle

escola pública (n, fem)
école publique

escola religiosa (n, fem)
école religieuse

escola rural (n, fem)
école rurale

escola tècnica superior (n, fem)
école technique supérieure

escola unitària (n, fem)
école à classe unique

escola universitària (n, fem)
école universitaire

escolanet /as.ko.ɫaˈnet/ /es.ko.ɫaˈnet/ /əs.ko.ɫəˈnət/ /əs.ku.ɫəˈnɛt/ (n, masc)
enfant de ch­œur

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ (adj)
scolaire‏‎

escolar /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /es.koˈɫaɾ/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ /əs.kuˈɫar/ (n, neut)
écolier
  Persona que assisteix a una escola com a alumne.

escolaritat (n, fem)
scolarité

escolarització /es.ko.ɫa.ɾi.d͡za.siˈo/ /es.ko.ɫa.ɾi.za.siˈo/ /əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ /əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
scolarisation

escolarització obligatòria (n, fem)
scolarisation obligatoire

escolaritzar /es.ko.ɫa.ɾiˈd͡za/ /es.ko.ɫa.ɾiˈza/ /es.ko.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /əs.ko.ɫə.ɾiˈd͡za/ /əs.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
scolariser

escoli /esˈkɔ.ɫi/ /əsˈkɔ.ɫi/ (n, masc)
scolie

escoliasta /es.ko.ɫiˈas.ta/ /əs.ko.ɫiˈas.tə/ /əs.ku.ɫiˈas.tə/ (n, neut)
scoliaste

escolta /asˈkoɫ.ta/ /esˈkoɫ.ta/ /əsˈkoɫ.tə/ (n, fem)
écoute
  Acció d’escoltar.

escolta /asˈkoɫ.ta/ /esˈkoɫ.ta/ /əsˈkoɫ.tə/ (n, neut)
scout
  Noi o noia afiliat a l'escoltisme.

escoltar /as.koɫˈta/ /as.koɫˈtaɾ/ /es.koɫˈta/ /es.koɫˈtaɾ/ /əs.koɫˈta/ /əs.kuɫˈta/ (v)
écouter

escoltisme /es.koɫˈtiz.me/ /əs.koɫˈtiz.mə/ /əs.kuɫˈtiz.mə/ (n, masc)
scoutisme

escolà /as.koˈɫa/ /es.koˈɫa/ /əs.koˈɫa/ /əs.kuˈɫa/ (n, masc)
lingue bleue
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Molva macrophthalma)

escolàstic /es.koˈɫas.tik/ /əs.kuˈɫas.tik/ (adj, masc)
scolastique

escolàstica /es.koˈɫas.ti.ka/ /əs.koˈɫas.ti.kə/ /əs.kuˈɫas.ti.kə/ (n, fem)
scolastique
  Moviment de la filosofia medieval d'influència de Sant Tomàs, que pretenia justificar la fe amb el raonament.

escolàsticament /es.koˌɫas.ti.kaˈmen/ /es.koˌɫas.ti.kaˈment/ /əs.koˌɫas.ti.kəˈment/ /əs.kuˌɫas.ti.kəˈmen/ (adv)
scolastiquement

escombra /asˈkom.bɾa/ /asˈkom.bɾɛ/ /esˈkom.bɾa/ (n, fem)
balai, ramon
  (central, nord-occidental, septentrional, alguerès) Estri de neteja format per uns pèls o un raspall i un mànec llarg per moure-la amb comoditat.

escombrada /as.komˈbɾa.ðɛ/ /es.komˈbɾa.ða/ /əs.komˈbɾa.ðə/ /əs.kumˈbɾa.ðə/ (n, fem)
balayage
  Acció d’escombrar.

escombrar /as.komˈbɾa/ /as.kumˈbɾa/ /es.komˈbɾa/ /es.komˈbɾaɾ/ /əs.komˈbɾa/ /əs.kumˈbɾa/ (v)
balayer
  Treure la brutícia del terra amb una escombra.

escombraries /es.kom.bɾaˈɾi.es/ /əs.kom.bɾəˈɾi.əs/ /əs.kum.bɾəˈɾi.əs/ (n, fem)
ordures
  (nom comptable) Brutícies i altres coses per llençar que s'arrepleguen escombrant.

escombriaire /es.kom.bɾiˈaj.ɾe/ /əs.kom.bɾiˈaj.ɾə/ /əs.kum.bɾiˈaj.ɾə/ (n, neut)
balayeur

escometre /as.koˈme.tɾe/ /es.koˈme.tɾe/ /əs.koˈmə.tɾə/ /əs.kuˈmɛ.tɾə/ (v)
charger
  Dirigir-se contra algú de forma violenta o ofensiva, envestir.
se lancer
  Tirar endavant o posar en marxa un projecte o una empresa.

escopinada /as.ko.piˈna.ðɛ/ /es.ko.piˈna.ða/ /əs.ko.piˈna.ðə/ /əs.ku.piˈna.ðə/ (n, fem)
crachat

escopir /as.koˈpi/ /as.koˈpiɾ/ /es.koˈpi/ /es.koˈpiɾ/ /es.kuˈpi/ /əs.koˈpi/ /əs.kuˈpi/ (v)
cracher
  Expulsar alguna cosa de la boca, especialment saliva.

escopofília /es.ko.poˈfi.ɫi.a/ /əs.ko.poˈfi.ɫi.ə/ /əs.ku.puˈfi.ɫi.ə/ (n, fem)
scopophilie

escorcoll /as.koɾˈkoʎ/ /es.koɾˈkoʎ/ /əs.koɾˈkoʎ/ /əs.kurˈkoʎ/ (n, masc)
fouille

escorcollar /as.kor.koˈʎa/ /es.kor.koˈʎa/ /es.koɾ.koˈʎa/ /es.koɾ.koˈʎaɾ/ /əs.koɾ.koˈʎa/ /əs.kur.kuˈʎa/ (v)
fouiller

escorpió /es.koɾ.piˈo/ /əs.koɾ.piˈo/ /əs.kur.piˈo/ (n, neut)
Scorpion

escorporeta de fons (n, fem)
rascasse de Cadenat

escorpí /as.korˈpi/ /es.koɾˈpi/ /əs.koɾˈpi/ /əs.kurˈpi/ (n, masc)
scorpion

escorredor /es.ko.reˈðo/ /es.ko.reˈðoɾ/ /əs.ko.rəˈðo/ /əs.ku.rəˈðo/ (adj)
coulant
  D’un nus, un llaç, que es pot afluixar o desfer escorrent-lo.

escorredora /es.ko.reˈðo.ɾa/ /əs.ko.rəˈðo.ɾə/ /əs.ku.rəˈðo.ɾə/ (n, fem)
égouttoir

escorreplats /esˌko.reˈpɫats/ /əsˌko.rəˈpɫats/ (n, masc)
égouttoir

escorta /esˈkoɾ.ta/ (n, neut)
arrière

escorça /asˈkɔr.sɛ/ /asˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔr.sa/ /esˈkɔɾ.sa/ /esˈkɔɾ.sɔ/ /əsˈkɔr.sə/ (n, fem)
écorce
  Part exterior del tronc dels arbres.

escot /esˈkɔt/ /əsˈkɔt/ (n, masc)
écot
  Part a pagar per cada participant en una despesa comuna.
décolleté
  Part del cos que queda al descobert per l’escotat d’un vestit.

escotar /as.koˈta/ /es.koˈta/ /es.koˈtaɾ/ /əs.koˈta/ /əs.kuˈta/ (v)
payer
  Pagar l'escot o la part que toca a cadascú en alguna despesa comuna.

escovilló /es.ko.viˈʎo/ /es.ko.βiˈʎo/ /əs.ko.viˈʎo/ /əs.ku.viˈʎo/ /əs.ku.βiˈʎo/ (n, masc)
écouvillon
  (medicina) Tija amb un extrem cobert de cotó o material absorbent i estèril per a obtenir mostres a examinar o per a aplicar medicaments.

escreix /esˈkɾejʃ/ /əsˈkɾeʃ/ (n, masc)
surplus
  Pagament per sobre el punt convingut o degut.

escriba /esˈkɾi.ba/ /əsˈkɾi.βə/ (n, masc)
scribe

escriptor /es.kɾipˈto/ /es.kɾipˈtoɾ/ (n, masc)
écrivain

escriptori /es.kɾipˈtɔ.ɾi/ /əs.kɾipˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
bureau, pupitre
  Moble emprat per escriure cartes, en el qual es guardava el paper i els estris per escriure.
bureau
  Habitació en què treballa un escriptor.
  Aparença de pantalla d’un ordinador que mostra informació perquè l'usuari pugui manipular-lo.

escriptura /es.kɾipˈtu.ɾa/ /əs.kɾipˈtu.ɾə/ (n, fem)
écriture
  acte d'escriure

escrit /esˈkɾit/ /əsˈkɾit/ (n, masc)
écrit

escrita /asˈkri.ta/ /esˈkɾi.ta/ /əsˈkɾi.tə/ (n, fem)
raie tachetée
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja polystigma)
raie douce
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja montagui)
raie lisse
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Raja brachyura)

escrita d'anells (n, fem)
raie circulaire

escriure /asˈkɾiw.ɾa/ /asˈkɾiw.ɾe/ /esˈkɾiw.ɾe/ /əsˈkɾiw.ɾə/ (v)
écrire

escrivà /es.kɾiˈva/ /es.kɾiˈβa/ /əs.kɾiˈva/ /əs.kɾiˈβa/ (n, masc)
greffier

escrofulària /es.kɾo.fuˈɫa.ɾi.a/ /əs.kɾu.fuˈɫa.ɾi.ə/ (n, fem)
scrophulaire
  (botànica) Gènere de plantes herbàcies de la família de les escrofulariàcies (Scrophularia).
  (botànica) Herba medicinal de la família de les escrofulariàcies (Scrophularia nodosa).

escrofulària nodosa (n, fem)
scrophulaire noueuse

escrot /esˈkɾot/ /əsˈkɾot/ (n, masc)
scrotum

escrupolosament /es.kɾu.poˌɫo.zaˈmen/ /es.kɾu.poˌɫo.zaˈment/ /əs.kɾu.poˌɫo.zəˈment/ /əs.kɾu.puˌɫo.zəˈmen/ (adv)
scrupuleusement

escrutar /es.kɾuˈta/ /es.kɾuˈtaɾ/ /əs.kɾuˈta/ (v)
scruter

escrutini /es.kɾuˈti.ni/ /əs.kɾuˈti.ni/ (n, masc)
scrutin

escríctids /esˈkɾik.tits/ /əsˈkɾik.tits/ (n, masc)
eschrichtiidés

escrúpol /asˈkɾu.poɫ/ /esˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.poɫ/ /əsˈkɾu.puɫ/ (n, masc)
scrupule

escubidú /es.ku.biˈðu/ /əs.ku.βiˈðu/ (n, masc)
scoubidou

escudella /as.kuˈðe.ʎa/ /as.kuˈðe.ʎɛ/ /es.kuˈðe.ʎa/ /əs.kuˈðe.ʎə/ (n, fem)
écuelle
  Recipient ceràmic en forma de semiesfera usat especialment per a menjar-hi aliments amb brou.

escudeller /as.ku.ðeˈʎe/ /es.ku.ðeˈʎe/ /es.ku.ðeˈʎeɾ/ /əs.ku.ðəˈʎe/ (n, masc)
dressoir
  Prestatge o armari, sovint de fusta, per sostenir la vaixella un cop rentada.

escull /esˈkuʎ/ /əsˈkuj/ /əsˈkuʎ/ (n, masc)
écueil

escullera /es.kuˈʎe.ɾa/ /əs.kuˈje.ɾə/ /əs.kuˈʎe.ɾə/ (n, fem)
jetée

esculpir /es.kuɫˈpi/ /es.kuɫˈpiɾ/ /əs.kuɫˈpi/ (v)
sculpter

escultor /es.kuɫˈto/ /es.kuɫˈtoɾ/ /əs.kuɫˈto/ (n, masc)
sculpteur

escultura /es.kuɫˈtu.ɾa/ (n, fem)
sculpture

escuma /asˈku.ma/ /asˈku.mɛ/ /esˈku.ma/ /əsˈku.mə/ (n, fem)
écume, mousse

escumadora /as.ku.maˈðo.ɾa/ /as.ku.maˈðo.ɾɛ/ /es.ku.maˈðo.ɾa/ /əs.ku.məˈðo.ɾə/ (n, fem)
écumoire

escura-xemeneies /esˌku.ɾa.t͡ʃe.meˈne.jes/ /əsˌku.ɾə.ʃə.məˈnɛ.jəs/ (n, neut)
ramoneur

escuradents /asˌku.ɾaˈðens/ /esˌku.ɾaˈðens/ /əsˌku.ɾəˈðens/ (n, masc)
cure-dent

escurar /as.kuˈɾa/ /es.kuˈɾa/ /es.kuˈɾaɾ/ /əs.kuˈɾa/ (v)
brousser

escurçada /es.kuɾˈsa.ða/ /əs.kurˈsa.ðə/ (n, fem)
raccourcissement

escurçana /es.kuɾˈsa.na/ /əs.kurˈsa.nə/ (n, fem)
pastenague
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Dasyatis pastinaca)

escurçana clavellada (n, fem)
pastenague

escurçana rodona (n, fem)
pastenague africaine

escurçana violeta (n, fem)
pastenague violette

escurçar /as.kurˈsa/ /es.kurˈsa/ /es.kuɾˈsa/ /es.kuɾˈsaɾ/ /əs.kurˈsa/ (v)
raccourcir

escurçó /as.kuɾˈso/ /əs.kurˈso/ (n, masc)
vipère
  Serp de la família dels vipèrids.

escut /asˈkut/ /esˈkut/ /əsˈkut/ (n, masc)
bouclier, écu
  Arma defensiva, agafada amb la mà o amb el braç, amb suficient amplària i solidesa per aturar l'escomesa de l'enemic.
escudo
  Nom de diverses monedes modernes i antigues.

escàlem /esˈka.ɫem/ /əsˈka.ɫəm/ (n, masc)
tolet

escàndol /esˈkan.doɫ/ /əsˈkan.doɫ/ /əsˈkan.duɫ/ (n, masc)
scandale

escàner /esˈka.neɾ/ /əsˈka.nər/ (n, masc)
scanneur

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ (adj, masc)
sceptique
  Relatiu a la doctrina filosòfica de l’escepticisme que assegura que no hi ha res que sigui cert.

escèptic /eˈsɛp.tik/ /əsˈsɛp.tik/ /əˈsɛp.tik/ (n, masc)
sceptique
  Seguidor de la doctrina filosòfica de l’escepticisme.

escèpticament /eˌsɛp.ti.kaˈmen/ /eˌsɛp.ti.kaˈment/ /əsˌsɛp.ti.kəˈmen/ /əsˌsɛp.ti.kəˈment/ /əˌsɛp.ti.kəˈmen/ (adv)
sceptiquement

escó /esˈko/ /əsˈko/ (n, masc)
siège
  Seient d'un parlamentari en una cambra de representació legislativa.

escórpora /esˈkoɾ.po.ɾa/ /əsˈkor.pu.ɾə/ /əsˈkoɾ.po.ɾə/ (n, fem)
rascasse brune
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Scorpaena porcus)

escórrer /asˈko.re/ /esˈko.re/ /esˈko.reɾ/ /əsˈko.rə/ (v)
égoutter
  Fer córrer el líquid d’un lloc fins a buidar-lo completament.
essorer
  Fer degotar el líquid que xopa alguna cosa.

esdeveniment /ez.ðe.ve.niˈment/ /ez.ðe.βe.niˈmen/ /ez.ðe.βe.niˈment/ /əz.də.βə.niˈmen/ /əz.ðə.və.niˈment/ (n, masc)
événement

esdevenir /ez.ðe.veˈniɾ/ /ez.ðe.βeˈni/ /əz.də.βəˈni/ /əz.ðə.vəˈni/ (v)
devenir

esfenoïdal /es.fe.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.no.iˈðaɫ/ /əs.fə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
sphénoïdal

esfera /esˈfe.ɾa/ /əsˈfe.ɾə/ (n, fem)
sphère

esferoïdal /es.fe.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.fə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
sphéroïdal

esfilagarsar /es.fi.ɫa.ɣarˈsa/ /es.fi.ɫa.ɣaɾˈsaɾ/ /əs.fi.ɫə.ɣərˈsa/ (v)
effilocher

esfinx /esˈfiŋks/ /esˈfiŋs/ /əsˈfiŋks/ /əsˈfiŋs/ (n)
sphinx

esfondrar /as.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾa/ /es.fonˈdɾaɾ/ /əs.fonˈdɾa/ /əs.funˈdɾa/ (v)
démolir

esforç /asˈfɔrs/ /esˈfɔɾs/ /əsˈfɔrs/ (n, masc)
effort

esforçar-se /as.forˈsaɾ.se/ /es.foɾˈsaɾ.se/ /əs.foɾˈsaɾ.sə/ /əs.fur.sərˈsə/ /əs.furˈsar.sə/ (v)
faire un effort, travailler
  Posar tot l'interès per acomplir una activitat amb èxit.
  Posar al límit la capacitat muscular.

esfullament /es.fu.ʎaˈmen/ /es.fu.ʎaˈment/ /əs.fu.jəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈmen/ /əs.fu.ʎəˈment/ (n, masc)
effeuillage

esfèricament /esˌfɛ.ɾi.kaˈmen/ /esˌfɛ.ɾi.kaˈment/ /əsˌfɛ.ɾi.kəˈmen/ /əsˌfɛ.ɾi.kəˈment/ (adv)
sphériquement

esgardissar /ez.ɣar.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsa/ /ez.ɣaɾ.ðiˈsaɾ/ /əz.ɡər.diˈsa/ (v)
demeler
  Desembullar; parlant dels cabells, seda, fils i altres coses semblants, arreglar els caps que s'han fet en un manyoc.
prendre
  (pronominal) escabellar-se

esgargamellar-se /az.ɡaɾ.ɣa.meˈʎar.se/ /ez.ɣaɾ.ɣa.meˈʎaɾ.se/ /əz.ɡər.ɡə.məˈʎar.sə/ /əz.ɣər.ɣə.mə.ʎərˈsə/ /əz.ɣəɾ.ɣə.məˈʎaɾ.sə/ (v)
égosiller

esgaripar /ez.ɣa.ɾiˈpa/ /ez.ɣa.ɾiˈpaɾ/ /əz.ɡə.ɾiˈpa/ (v)
hululer
  Els mussol i altres ocells nocturns, fer el seu crit, fer esgarips.

esgarrapada /az.ɡa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpa.ða/ /ez.ɣa.raˈpa.ða/ /əz.ɡə.rəˈpa.ðə/ (n, fem)
égratignure

esgarrapar /az.ɣa.raˈpa/ /az.ɣa.raˈpaɾ/ /ez.ɣa.raˈpa/ /ez.ɣa.raˈpaɾ/ /əz.ɡə.rəˈpa/ (v)
gratter

esgarriacries /az.ɣaˌri.aˈkɾi.es/ /ez.ɣaˌri.aˈkɾi.es/ /əz.ɡəˌri.əˈkɾi.əs/ (n, neut)
troubre-fête

esgarrifar /az.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfa/ /ez.ɣa.riˈfaɾ/ /əz.ɡə.riˈfa/ (v)
frémir
  Patir tremolor per raons emotives.

esgarrifosament /az.ɣa.riˌfo.zaˈmen/ /ez.ɣa.riˌfo.zaˈmen/ /ez.ɣa.riˌfo.zaˈment/ /əz.ɡə.riˌfo.zəˈmen/ /əz.ɣə.riˌfo.zəˈmen/ /əz.ɣə.riˌfo.zəˈment/ (adv)
effroyablement

esglai /azˈɣɫaj/ /ezˈɣɫaj/ /əzˈɡɫaj/ (n, masc)
effroi

esglaiar /az.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈja/ /ez.ɣɫaˈjaɾ/ (v)
effrayer

esglaonar /ez.ɣɫa.oˈna/ /ez.ɣɫa.oˈnaɾ/ /əz.ɡɫə.uˈna/ /əz.ɣɫə.oˈna/ /əz.ɣɫə.uˈna/ (v)
échelonner

esglaó /ez.ɣɫaˈo/ (n, masc)
marche

església /azˈɣɫe.zi.(aɛ)/ /ezˈɣɫe.zi.a/ /əzˈɡɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi.ə/ /əzˈɣɫə.zi/ /əzˈɣɫɛ.zi.ə/ /əzˈɣɫɛ.zi/ (n, fem)
église
  Conjunt de tots els fidels cristians.
  Institució administrativa i jeràrquica de govern de qualsevol congregació de fidels cristians.

esgotar /ez.ɣoˈta/ /ez.ɣoˈtaɾ/ /əz.ɣoˈta/ /əz.ɣuˈta/ (v)
épuiser
  Buidar un líquid d’un recipient.
  Exhaurir, consumir completament.
  Consumir les forces, afeblir, cansar molt.

esgrima /ezˈɣɾi.ma/ /əzˈɡɾi.mə/ (n, fem)
escrime

esgrimir /ez.ɣɾiˈmi/ /ez.ɣɾiˈmiɾ/ /əz.ɡɾiˈmi/ (v)
brandir
  Brandar una arma blanca.
faire valoir
  Presentar arguments amb contundència.

esguard /ezˈɣwaɾt/ /əzˈɡwart/ (n, masc)
regard, égard
  Direcció dels ulls que es fa quan es vol rebre informació visual.
  Consideració, mirament, respecte.

esguardar /ez.ɣwarˈða/ /ez.ɣwaɾˈða/ /ez.ɣwaɾˈðaɾ/ (v)
regarder

esguerrar /az.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈra/ /ez.ɣeˈraɾ/ /əz.ɡəˈra/ (v)
abîmer
  Fer malbé.

esguerrat /ez.ɣeˈrat/ (adj, masc)
difforme

esgüell /azˈɣweʎ/ /ezˈɣweʎ/ /əzˈɡweʎ/ (n, masc)
clapissement

esgüellar /ez.ɣweˈʎa/ /ez.ɣweˈʎaɾ/ /əz.ɡwəˈʎa/ (v)
clapir

eslip /ezˈɫip/ /əzˈɫip/ (n, masc)
slip
  Calçotets curts i sense camals.
slip de bain
  Banyador curt i sense camals.

esllavissar-se /az.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.viˈsaɾ.se/ /ez.ʎa.βiˈsar.se/ /ez.ʎa.βiˈsaɾ.se/ /əz.ʎə.vi.sərˈsə/ /əz.ʎə.viˈsaɾ.sə/ /əz.ʎə.βiˈsar.sə/ (v)
s'ébouler

esllomadura /az.ʎo.maˈðu.ɾɛ/ /ez.ʎo.maˈðu.ɾa/ /əz.ʎo.məˈðu.ɾə/ /əz.ʎu.məˈðu.ɾə/ (n, fem)
rupture
  Acció i efecte d'esllomar o esllomar-se.

esllomar /az.ʎoˈma/ /az.ʎoˈmaɾ/ /ez.ʎoˈma/ /ez.ʎoˈmaɾ/ /əz.ʎoˈma/ /əz.ʎuˈma/ (v)
éreinter

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ (adj, masc)
slovaque
  Relatiu o pertanyent a Eslovàquia.

eslovac /ez.ɫoˈvak/ /ez.ɫoˈβak/ /əz.ɫoˈvak/ /əz.ɫuˈvak/ /əz.ɫuˈβak/ (n, masc)
slovaque
  Natural d’Eslovàquia.
  (masculí singular) Llengua eslava parlada a Eslovàquia.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ (adj, masc)
slovène
  Relatiu o pertanyent a Eslovènia, als seus habitants o a la llengua eslovena.

eslovè /ez.ɫoˈve/ /ez.ɫoˈβe/ /əz.ɫoˈvɛ/ /əz.ɫuˈvɛ/ (n, masc)
Slovène, slovène
  Natural d'Eslovènia.
slovène
  (masculí singular) Llengua parlada a Eslovènia, i a unes zones de Àustria, Itàlia i Hongria.

esmaixada /ez.majˈʃa.ða/ /ez.maˈʃa.ða/ (n, fem)
smash
  (esports de pilota) Cop de dalt a baix executat amb potència per a dificultar al màxim el retorn de la pilota o el volant abans del bot o per a aconseguir un bot molt alt.
lancer coulé
  (basquetbol) Acció i efecte d'introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmaixada en suspensió (n, fem)
smash en sautant

esmaixada mitjana (n, fem)
demi-smash

esmaixada rectificada (n, fem)
smash autour de la tête

esmaixador /ez.ma.ʃaˈðoɾ/ /ez.maj.ʃaˈðo/ /ez.maj.ʃaˈðoɾ/ /əz.mə.ʃəˈðo/ (n, masc)
smasheur

esmaixar /ez.majˈʃa/ /ez.majˈʃaɾ/ /ez.maˈʃa/ (v)
smasher
  (esports de pilota) Colpejar la pilota o el volant de dalt a baix amb potència per a dificultar-ne al màxim el retorn abans del bot o per a aconseguir un bot molt alt.
  (basquetbol) Introduir la pilota amb força de dalt a baix dintre la cistella.

esmalt /ezˈmaɫ/ /ezˈmaɫt/ /əzˈmaɫ/ /əzˈmaɫt/ (n, masc)
émail

esmaltar /ez.maɫˈta/ /ez.maɫˈtaɾ/ /əz.məɫˈta/ (v)
émailler

esmena /ezˈme.na/ /əzˈmɛ.nə/ (n, fem)
amendement

esmenar /ez.meˈna/ /ez.meˈnaɾ/ /əz.məˈna/ (v)
amender
  (dret) Rectificar una llei, una sentència.

esment /azˈmen/ /azˈment/ /ezˈmen/ /ezˈment/ /əzˈmen/ /əzˈment/ (n, masc)
référence
  Comunicació d'una notícia.
attention
  Atenció en fer una cosa.

esmentar /ez.menˈta/ /ez.menˈtaɾ/ /əz.mənˈta/ (v)
mentionner

esmeril /ez.meˈɾiɫ/ /əz.məˈɾiɫ/ (n, masc)
émeri

esmicolar /az.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫa/ /ez.mi.koˈɫaɾ/ /əz.mi.koˈɫa/ /əz.mi.kuˈɫa/ (v)
briser

esmirla /ezˈmiɾ.ɫa/ /əzˈmir.ɫə/ (n, fem)
émerillon

esmolar /az.moˈɫa/ /az.moˈɫaɾ/ /ez.moˈɫa/ /ez.moˈɫaɾ/ /əz.moˈɫa/ /əz.muˈɫa/ (v)
affiler

esmorteir /ez.mor.teˈi/ /ez.moɾ.teˈi/ /ez.moɾ.teˈiɾ/ /əz.moɾ.təˈi/ /əz.mur.təˈi/ (v)
amortir

esmorteïment (n, masc)
amorti

esmortir /az.morˈti/ /az.moɾˈtiɾ/ /ez.morˈti/ /ez.moɾˈti/ /ez.moɾˈtiɾ/ /əz.moɾˈti/ /əz.murˈti/ (v)
amortir

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ (n, masc)
petit déjeuner
  El primer menjar del dia.

esmorzar /az.morˈza/ /az.mulˈza/ /ez.morˈza/ /ez.moɾˈza/ /ez.moɾˈzaɾ/ /əz.moɾˈza/ /əz.murˈza/ (v)
petit déjeuner
  (intransitiu) Prendre el primer menjar del dia.

esnap (n, masc)
remise directe

esnob /ezˈnɔp/ /əzˈnɔp/ (n, neut)
snob

esofagitis /e.zo.faˈd͡ʒi.tis/ /e.zo.faˈʒi.tis/ /ə.zo.fəˈʒi.tis/ /ə.zu.fəˈʒi.tis/ (n, fem)
œsophagite

espacial /es.pa.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ (adj)
spatial

espagueti /es.paˈɣɛ.ti/ /əs.pəˈɣɛ.ti/ (n, masc)
spaghetti

espai /asˈpaj/ /esˈpaj/ (n, masc)
espace
  Extensió aparentment buida entre dos o més cossos; lloc.
  Extensió contínua que conté tots els objectes sensibles, també dit cosmos o univers.

espai contrari (n, masc)
espace adverse

espai de fons (n, masc)
recul du fond

espai de joc (n, masc)
espace de jeu
  (tennis de taula) Zona de 7 m d'amplada i 14 de llargada delimitada lateralment per tanques d'una alçària de 5 m, dintre la qual es disputen els partits de tennis de taula.

espai de pas (n, masc)
espace de passage

espai educatiu (n, masc)
espace didactique

espai europeu d'educació superior (n, masc)
espace européen de l'enseignement supérieur

espai europeu de la informació (n, masc)
espace européen de l'information

espai europeu de recerca (n, masc)
espace européen de la recherche

espai europeu del coneixement (n, masc)
espace européen de la connaissance

espai exterior (n, masc)
espace extérieur

espai inferior (n, masc)
espace inférieur

espai lliure (n, masc)
espace libre
  (voleibol) Espai corresponent a la projecció superior de la pista de joc, sense obstacles per al joc i d'una alçària mínima de 7 m.
  (hoquei sobre herba) Zona del camp de joc on es pot jugar la bola amb més possibilitats d'èxit en un moment determinat d'un partit, perquè no és ocupada per cap jugador.

espai lliure de marcatge (n, masc)
intervalle

espai propi (n, masc)
espace propre

espaiosament /es.paˌjo.zaˈmen/ /es.paˌjo.zaˈment/ /əs.pəˌjo.zəˈmen/ /əs.pəˌjo.zəˈment/ (adv)
spacieusement

espant /asˈpan/ /esˈpan/ /esˈpant/ /əsˈpan/ /əsˈpant/ (n, masc)
frayeur

espantadís /as.pan.taˈðis/ /es.pan.taˈðis/ /əs.pən.təˈðis/ (n, masc)
effrayant

espantallops /esˌpan.taˈʎops/ /əsˌpan.təˈʎops/ (n, masc)
baguenaudier

espantaocells /esˌpan.ta.oˈseʎs/ /esˌpan.ta.oˈseʎʃ/ /əsˌpan.tə.oˈseʎs/ /əsˌpan.tə.uˈseʎs/ (n, masc)
épouvantail

espantar /as.panˈta/ /es.panˈta/ /es.panˈtaɾ/ /əs.pənˈta/ /əs.pənˈta/ (v)
effrayer

espantosament /es.panˌto.zaˈmen/ /es.panˌto.zaˈment/ /əs.pənˌto.zəˈmen/ /əs.pənˌto.zəˈment/ (adv)
effroyablement

espantós /as.panˈtos/ /es.panˈtos/ /əs.pənˈtos/ (adj, masc)
effrayant

espanyar /as.paˈɲa/ /es.paˈɲa/ /es.paˈɲaɾ/ /əs.pəˈɲa/ (v)
forcer

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ (adj, masc)
espagnol
  Relatiu o pertanyent a Espanya.
  Relatiu o pertanyent a la llengua castellana.

espanyol /as.paˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ /əs.pəˈɲɔɫ/ (n, masc)
espagnol
  Habitant o nadiu d'Espanya.
  (invariable) Llengua originària de Castella usada a Espanya i als antics dominis.

espanyolització /es.pa.ɲo.ɫi.d͡za.siˈo/ /es.pa.ɲo.ɫi.za.siˈo/ /əs.pə.ɲo.ɫi.d͡zə.siˈo/ /əs.pə.ɲu.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
espagnolisation

espanyolitzar /es.pa.ɲo.ɫiˈd͡za/ /es.pa.ɲo.ɫiˈza/ /es.pa.ɲo.ɫiˈzaɾ/ /əs.pə.ɲo.ɫiˈd͡za/ /əs.pə.ɲu.ɫiˈd͡za/ (v)
hispaniser

esparadrap /es.pa.ɾaˈðɾap/ /əs.pə.ɾəˈðɾap/ (n, masc)
sparadrap

esparcet /as.paɾˈset/ /es.paɾˈset/ /əs.pərˈsɛt/ (n, masc)
sainfoin cultivé

espardenya /as.paɾˈðe.nɛ/ /as.paɾˈðe.ɲa/ /es.paɾˈðe.ɲa/ /əs.pərˈdɛ.ɲə/ /əs.pərˈðɛ.ɲə/ /əs.pəɾˈðə.ɲə/ (n, fem)
espadrille

esparpalladament /es.par.paˌʎa.ðaˈmen/ /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈmen/ /es.paɾ.paˌʎa.ðaˈment/ /əs.pər.pəˌʎa.ðəˈmen/ /əs.pəɾ.pəˌʎa.ðəˈment/ (adv)
dispersement

esparrall /es.paˈraʎ/ /əs.pəˈraj/ /əs.pəˈraʎ/ (n, masc)
sargue annulaire

esparsament /esˌpar.saˈmen/ /esˌpaɾ.saˈmen/ /esˌpaɾ.saˈment/ /əsˌpar.səˈmen/ /əsˌpaɾ.səˈment/ (adv)
éparsement

espart /esˈpaɾt/ /əsˈpart/ (n, masc)
sparte

esparver /es.parˈβe/ /es.paɾˈveɾ/ /es.paɾˈβe/ /əs.pərˈbe/ /əs.pəɾˈve/ /əs.pəɾˈveɾ/ (n, masc)
épervier
  Ocell rapinyaire de dors marró grisós i el pit ratllat que s’alimenta d’ocells petits en boscos (Accipiter nisus).

esparverar /as.par.βeˈɾa/ /as.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.par.βeˈɾa/ /es.paɾ.veˈɾaɾ/ /es.paɾ.βeˈɾa/ /əs.pər.bəˈɾa/ /əs.pəɾ.vəˈɾa/ (v)
terrifier

espasa /asˈpa.za/ /asˈpa.zɛ/ /esˈpa.za/ (n, fem)
épée, glaive
  Arma blanca consistent en un tall llarg i recte i una empunyadura.
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una arma blanca llarga.
épée
  (jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla.

espasmòdicament /es.pazˌmɔ.ði.kaˈmen/ /es.pazˌmɔ.ði.kaˈment/ /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈmen/ /əs.pəzˌmɔ.ði.kəˈment/ (adv)
spasmodiquement

espatlla /asˈpaʎ.ʎa/ /asˈpaʎ.ʎɛ/ /esˈpaɫ.ɫa/ /esˈpaʎ.ʎa/ /əsˈpa.ʎə/ /əsˈpaɫ.ɫə/ (n, fem)
épaule

espatllera /es.paɫˈɫe.ɾa/ /es.paʎˈʎe.ɾa/ /əs.pəɫˈɫe.ɾə/ /əs.pəʎˈʎe.ɾə/ (n, fem)
épaulière
  (hoquei sobre gel) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se l'espatlla, la part alta del braç, el pit i la part superior del ventre.

espavilar /as.pa.βiˈɫa/ /es.pa.viˈɫaɾ/ /es.pa.βiˈɫa/ /əs.pə.viˈɫa/ /əs.pə.βiˈɫa/ (v)
aviver
  Posar l'enteniment en actiu, aguditzar l'enginy.

especial /es.pe.siˈaɫ/ /əs.pə.siˈaɫ/ (adj)
spécial

especialista /es.pe.si.aˈɫis.ta/ /es.pe.si.aˈɫis.te/ /əs.pə.si.əˈɫis.tə/ (n, neut)
spécialiste

especialitat /es.pe.si.a.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈtat/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈðat/ (n, fem)
spécialité

especialitzar /es.pe.si.a.ɫiˈd͡za/ /es.pe.si.a.ɫiˈza/ /es.pe.si.a.ɫiˈzaɾ/ /əs.pə.si.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
spécialiser

especialment /es.pe.siˌaɫˈmen/ /es.pe.siˌaɫˈment/ /əs.pə.siˌaɫˈmen/ /əs.pə.siˌaɫˈment/ (adv)
spécialement

especiosament /es.pe.siˌo.zaˈmen/ /es.pe.siˌo.zaˈment/ /əs.pə.siˌo.zəˈmen/ /əs.pə.siˌo.zəˈment/ (adv)
spécieusement

espectacle /es.pekˈta.kɫe/ /əs.pəkˈta.kɫə/ (n, masc)
spectacle

espectador /es.pek.taˈðo/ /es.pek.taˈðoɾ/ (n, masc)
spectateur

espectre /esˈpɛk.tɾe/ /əsˈpɛk.tɾə/ (n, masc)
spectre

especulativament /es.pe.ku.ɫaˌti.vaˈment/ /es.pe.ku.ɫaˌti.βaˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈmen/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.vəˈment/ /əs.pə.ku.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
spéculativement

específic /es.peˈsi.fik/ /əs.pəˈsi.fik/ (adj, masc)
spécifique

específicament /es.peˌsi.fi.kaˈmen/ /es.peˌsi.fi.kaˈment/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈmen/ /əs.pəˌsi.fi.kəˈment/ (adv)
spécifiquement

espelma /asˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.ma/ /esˈpɛɫ.mɛ/ (n, fem)
bougie

esperanto /əs.peˈɾan.to/ /əs.pəˈɾan.tu/ (n, masc)
espéranto
  Llengua artificial, amb lèxic i vocabulari de marcat caire romànic i fonètica principalment eslava, creada per Ludwik Lejzer Zamenhof a final segle xix.

esperantòleg /es.pe.ɾanˈtɔ.ɫek/ /əs.pə.ɾənˈtɔ.ɫək/ (n, masc)
espérantologue

esperança /as.peˈɾan.sa/ /as.peˈɾan.sɛ/ /es.peˈɾan.sa/ /əs.peˈɾan.sə/ /əs.pəˈɾan.sə/ (n, fem)
espoir, espérance

esperar /as.peˈɾa/ /es.peˈɾa/ /es.peˈɾaɾ/ /əs.peˈɾa/ /əs.pəˈɾa/ (v)
attendre
  Estar pendent que passi una cosa, sovint coneguda.
espérer
  Tenir esperança en alguna cosa.

esperit /as.piˈɾit/ /es.peˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ /əs.pəˈɾit/ (n, masc)
esprit
  Part no material de la persona, ànima.

esperonar /as.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈna/ /es.pe.ɾoˈnaɾ/ /əs.pə.ɾoˈna/ /əs.pə.ɾuˈna/ (v)
éperonner
  Picar amb els esperons al cavall.
  (figuradament) Animar, encoratjar per fer alguna cosa.

esperó /es.peˈɾo/ /əs.pəˈɾo/ (n, masc)
éperon

espessament /esˌpɛ.saˈmen/ /esˌpɛ.saˈment/ /əsˌpɛ.səˈmen/ /əsˌpɛ.səˈment/ (adv)
épaissement

espessir /as.peˈsi/ /es.peˈsi/ /es.peˈsiɾ/ /əs.pəˈsi/ (v)
épaissir

espet /asˈpet/ /esˈpet/ /əsˈpət/ /əsˈpɛt/ (n, masc)
bécune européenne

espeternegar /es.pe.ter.neˈɣa/ /es.pe.teɾ.neˈɣa/ /es.pe.teɾ.neˈɣaɾ/ /əs.pə.tər.nəˈɣa/ (v)
taper
  Moure's les flames violentament, saltant espurnes.
  Donar cops de peu a terra, agitar les cames o les potes.

espia /esˈpi.a/ /əsˈpi.ə/ (n, neut)
espion

espiar /as.piˈa/ /es.piˈa/ /es.piˈaɾ/ /əs.piˈa/ (v)
épier

espiera /es.piˈe.ɾa/ /əs.piˈe.ɾə/ (n, fem)
judas

espieta /es.piˈe.ta/ /əs.piˈə.tə/ /əs.piˈɛ.tə/ (n, neut)
espion
  Persona que espia per curiositat.
mouchard
  (col·loquial) Persona que intenta delatar el que fan els altres.

espifiada /es.pi.fiˈa.ða/ /əs.pi.fiˈa.ðə/ (n, fem)
ratage

espiga /asˈpi.ɣa/ /asˈpi.ɣɛ/ /esˈpi.ɣa/ /əsˈpi.ɣə/ (n, fem)
épi

espina /asˈpi.na/ /asˈpi.nɛ/ /esˈpi.na/ /əsˈpi.nə/ (n, fem)
épine
  Extrems punxants presents en les tiges d'algunes plantes, per exemple el roser.
  Esquelet dels peixos.

espinac /as.piˈnak/ /es.piˈnak/ /əs.piˈnak/ (n, masc)
épinard

espinada /es.piˈna.ða/ /əs.piˈna.ðə/ (n, fem)
échine
  (popular) columna vertebral

espineta /es.piˈne.ta/ /əs.piˈnə.tə/ /əs.piˈnɛ.tə/ (n, fem)
épinette

espionatge /es.pi.oˈna.d͡ʒe/ /əs.pi.oˈna.d͡ʒə/ /əs.pi.uˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
espionnage

espira /esˈpi.ɾa/ /əsˈpi.ɾə/ (n, fem)
spire

espirantització /es.pi.ɾan.ti.d͡za.siˈo/ /es.pi.ɾan.ti.za.siˈo/ /əs.pi.ɾən.ti.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
spirantisation

espiritisme /es.pi.ɾiˈtiz.me/ /əs.pi.ɾiˈtiz.mə/ (n, masc)
spiritisme

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ (adj)
spiritiste
  Relatiu a l’espiritisme.

espiritista /es.pi.ɾiˈtis.ta/ /es.pi.ɾiˈtis.te/ /əs.pi.ɾiˈtis.tə/ (n, neut)
spiritiste
  Persona seguidora de l’espiritisme.

espiritual /əs.pi.ɾi.tuˈaɫ/ (adj)
spirituel
  Relatiu o pertanyent a l'esperit.

espiritualitat /es.pi.ɾi.tu.a.ɫiˈtat/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
spirituel

espiritualitzar /es.pi.ɾi.tu.a.liˈd͡za/ /es.pi.ɾi.tu.a.liˈzaɾ/ /əs.pi.ɾi.tu.ə.ɫidˈza/ (v)
spiritualiser

espiritualment /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /es.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈmen/ /əs.pi.ɾi.tuˌaɫˈment/ (adv)
spirituellement

espitllera /es.piʎˈʎe.ɾa/ /es.piˈʎe.ɾa/ /əs.piʎˈʎe.ɾə/ /əs.piˈʎe.ɾə/ (n, fem)
meurtrière

esplai /asˈpɫaj/ /esˈpɫaj/ /əsˈpɫaj/ (n, masc)
centre de loisir

esplet /esˈpɫet/ /əsˈpɫət/ /əsˈpɫɛt/ (n, masc)
récolte
  Acció o efecte d'espletar.
abondance
  Gran quantitat, abundància.

esplugabous /esˌpɫu.ɣaˈbɔws/ /əsˌpɫu.ɣəˈβɔws/ (n, masc)
garde-bœuf

esplugar /as.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣa/ /es.pɫuˈɣaɾ/ /əs.pɫuˈɣa/ (v)
épucer
  Treure les puces, els polls.

esplèndid /əsˈpɫɛn.dit/ (adj, masc)
magnifique

esplèndidament /esˌpɫɛn.di.ðaˈmen/ /esˌpɫɛn.di.ðaˈment/ /əsˌpɫɛn.di.ðəˈmen/ /əsˌpɫɛn.di.ðəˈment/ (adv)
splendidement

espodosòl /es.po.ðoˈsɔɫ/ /əs.po.ðoˈsɔɫ/ /əs.pu.ðuˈsɔɫ/ (n, masc)
spodosol

espoliació /es.po.ɫi.a.siˈo/ /əs.po.ɫi.ə.siˈo/ /əs.pu.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
spoliation

espoliar /es.po.ɫiˈa/ /es.po.ɫiˈaɾ/ /əs.po.ɫiˈa/ /əs.pu.ɫiˈa/ (v)
espolier

espollar /as.poˈʎa/ /es.poˈʎa/ /es.poˈʎaɾ/ /əs.poˈʎa/ /əs.puˈʎa/ (v)
épouiller

espolsar /as.poɫˈsa/ /es.poɫˈsa/ /es.poɫˈsaɾ/ /əs.poɫˈsa/ /əs.puɫˈsa/ (v)
dépoussiérer
  Treure la pols picant o fregant.
secouer
  Sacsejar perquè se’n desprenguin coses lleugeres.
chasser
  (pronominal) Treure’s del damunt allò que fa nosa.

espona /asˈpo.nɛ/ /esˈpo.na/ /əsˈpo.nə/ (n, fem)
côté
  Costat del llit.

esponerosament /es.po.neˌɾo.zaˈmen/ /es.po.neˌɾo.zaˈment/ /əs.po.nəˌɾo.zəˈment/ /əs.pu.nəˌɾo.zəˈmen/ (adv)
abondamment

esponja /asˈpɔn.d͡ʒa/ /asˈpɔn.d͡ʒɛ/ /esˈpɔɲ.d͡ʒa/ /esˈpɔɲ.d͡ʒɔ/ /əsˈpoɲ.ʒə/ /əsˈpɔɲ.ʒə/ (n, fem)
éponge

espontani /es.ponˈta.ni/ /əs.ponˈta.ni/ /əs.punˈta.ni/ (adj, masc)
spontané

espontàniament /es.ponˌta.ni.aˈmen/ /es.ponˌta.ni.aˈment/ /əs.ponˌta.ni.əˈment/ /əs.punˌta.ni.əˈmen/ (adv)
spontanément

espora /esˈpo.ɾa/ /əsˈpo.ɾə/ (n, fem)
spore

esport /esˈpɔɾt/ (n, masc)
sport

esport de pilota (n, masc)
jeu de ballon

esport de raqueta (n, masc)
sport de raquette

esportiu /es.poɾˈtiw/ /əs.poɾˈtiw/ /əs.purˈtiw/ (adj, masc)
sportif

esportivament /es.porˌti.βaˈmen/ /es.poɾˌti.vaˈment/ /es.poɾˌti.βaˈmen/ /əs.poɾˌti.vəˈment/ /əs.purˌti.vəˈmen/ /əs.purˌti.βəˈmen/ (adv)
sportivement

esporuguir /as.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣi/ /es.po.ɾuˈɣiɾ/ /əs.po.ɾuˈɣi/ /əs.pu.ɾuˈɣi/ (v)
terrifier
  Fer agafar por a algú.

esporàdicament /es.poˌɾa.ði.kaˈmen/ /es.poˌɾa.ði.kaˈment/ /əs.poˌɾa.ði.kəˈment/ /əs.puˌɾa.ði.kəˈmen/ (adv)
sporadiquement

esposa /esˈpɔ.za/ /esˈpɔ.zɔ/ (n, fem)
epouse

esposallas (n, fem)
mariage

esposar /es.poˈza/ /es.poˈzaɾ/ /əs.poˈza/ /əs.puˈza/ (v)
épouser

esposayes (n, fem)
mariage

espremedor /as.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðo/ /es.pɾe.meˈðoɾ/ /əs.pɾə.məˈðo/ (n, masc)
presse-fruits

esprémer /asˈpɾe.me/ /esˈpɾe.me/ /esˈpɾe.meɾ/ /əsˈpɾe.mə/ (v)
presser

espurna /asˈpuɾ.na/ /asˈpuɾ.nɛ/ /esˈpuɾ.na/ /əsˈpur.nə/ (n, fem)
étincelle
  Partícula inflamada que s'escapa d'un foc o de dues pedres copejades entre sí.
brin
  Petita porció d'una cosa.

espurnejar /as.pur.neˈʒa/ /es.pur.neˈʒa/ /es.puɾ.neˈd͡ʒa/ /es.puɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /əs.pur.nəˈʒa/ /əs.puɾ.nəˈd͡ʒa/ (v)
crachiner, piovigginare

espàrrec /asˈpa.rek/ /esˈpa.rek/ /əsˈpa.rek/ /əsˈpa.rək/ (n, masc)
asperge

espàtula /esˈpa.tu.ɫa/ (n, fem)
spatule

espècia /esˈpɛ.si.a/ /əsˈpɛ.si.ə/ (n, fem)
épice

espècie /esˈpɛ.si.e/ /əsˈpɛ.si.ə/ /əsˈpɛ.si/ (n, fem)
espèce

espèculum /esˈpɛ.ku.ɫum/ /əsˈpɛ.ku.ɫum/ (n, masc)
spéculum

espès /asˈpes/ /esˈpes/ /əsˈpəs/ /əsˈpɛs/ (adj, masc)
épais

espígol /asˈpi.ɣoɫ/ /esˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣoɫ/ /əsˈpi.ɣuɫ/ (n, masc)
lavande

espín /esˈpin/ /əsˈpin/ (n, masc)
spin

espòiler /esˈpɔj.ɫeɾ/ /əsˈpɔj.ɫər/ (n, masc)
spoiler

espòs /esˈpɔs/ (n, masc)
époux

esquadró /es.kwaˈðɾo/ (n, masc)
escadron

esquaix /esˈkwajʃ/ (n, masc)
squash

esquat /esˈkwat/ /əsˈkwat/ (n, masc)
accroupissement

esqueix /asˈkejʃ/ /esˈkejʃ/ /əsˈkeʃ/ (n, masc)
jet
  Brot que s'arrenca del tronc o de la cama principal d'una planta, per replantar-la i fer noves arrels.

esquelet /es.keˈɫet/ /əs.kəˈɫət/ /əs.kəˈɫɛt/ (n, masc)
squelette
  En general, conjunt de les parts dures (ossos i closques) que protegeixen o aguanten el cos d'un animal.

esquella /asˈke.ʎa/ /asˈke.ʎɛ/ /esˈke.ʎa/ /əsˈke.ʎə/ /əsˈkɛ.ʎə/ (n, fem)
sonnaille
  Campana petita; picarol gros.
  La que porta l'esqueller.
clarine
  Instrument fet d'una planxa prima de ferro o coure, soldada en figura de canó, oberta per un extrem i tancada per l'altre; en aquest darrer s'hi posen dues nanses, una en l'exterior per penjar-lo, i altra en l'interior per lligar el batall, que acostuma a ser d'ós, de ferro o de fusta molta forta.

esquellotada /es.ke.ʎoˈta.ða/ /əs.kə.ʎoˈta.ðə/ /əs.kə.ʎuˈta.ðə/ (n, fem)
charivari

esquema /esˈke.ma/ /əsˈkɛ.mə/ (n, masc)
schéma
  Representació gràfica simplificada d'un conjunt funcional complex.

esquema corporal (n, masc)
schéma corporel

esquema de coneixement (n, masc)
schéma de connaissance

esquemàtic /es.keˈma.tik/ /əs.kəˈma.tik/ (adj, masc)
schématique

esquemàticament /es.keˌma.ti.kaˈmen/ /es.keˌma.ti.kaˈment/ /əs.kəˌma.ti.kəˈmen/ /əs.kəˌma.ti.kəˈment/ (adv)
schématiquement

esquena /asˈke.na/ /asˈke.nɛ/ /esˈke.na/ /əsˈkə.nə/ /əsˈkɛ.nə/ (n, fem)
dos

esquer /esˈke/ /esˈkeɾ/ /esˈkɛɾ/ /əsˈke/ /əsˈkɛr/ (n, masc)
appât

esquerda /asˈkɛr.da/ /asˈkɛr.dɛ/ /esˈkɛɾ.ða/ /əsˈcəɾ.ðə/ /əsˈkɛr.də/ /əsˈkɛr.ðə/ (n, fem)
fente
  Obertura allargada i estreta produïda en un cos dur per trencament.

esquerra /esˈkɛ.ra/ /esˈkɛ.rɛ/ /əsˈkɛ.rə/ (n, fem)
gauche
  Costat esquerre.

esquerre /asˈkɛ.re/ /esˈkɛ.re/ /əsˈkɛ.rə/ (adj, masc)
gauche

esquerrà /es.keˈra/ /əs.kəˈra/ (adj, masc)
gaucher
  Dit d'una persona que se serveix de la mà esquerra o del peu esquerre en allò en què la generalitat de les persones empren la mà dreta o el peu dret, com a resultat d'un predomini cerebral de l'hemisferi dret.

esquerrà /es.keˈra/ /əs.kəˈra/ (n, masc)
gauchiste
  Persona pertanyent a un partit d'esquerra, o que és d'esquerres.

esquetx /esˈket͡ʃ/ /əsˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
sketch, saynète

esquiar /es.kiˈa/ /es.kiˈaɾ/ /əs.kiˈa/ (v)
skier

esquif /esˈkif/ /əsˈkif/ (n, masc)
chaloupe
  Bot de servei que es porta en els vaixells.

esquifidament /es.kiˌfi.ðaˈmen/ /es.kiˌfi.ðaˈment/ /əs.kiˌfi.ðəˈmen/ /əs.kiˌfi.ðəˈment/ (adv)
petitement

esquilar /as.kiˈɫa/ /es.kiˈɫa/ /es.kiˈɫaɾ/ /əs.kiˈɫa/ (v)
tondre

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (adj)
inuit
  Relatiu al poble àrtic americà o a la seva llengua.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (n, masc)
inuit
  Grup de llengües dels pobles àrtics americans.

esquimal /es.kiˈmaɫ/ /əs.kiˈmaɫ/ (n, neut)
Esquimau
  Individu del grup de pobles àrtics americans, des de Sibèria fins a Groenlàndia.

esquinància /es.kiˈnan.si.a/ /əs.kiˈnan.si.ə/ (n, fem)
esquinancie

esquinç /asˈkins/ /esˈkins/ /əsˈkins/ (n, masc)
entorse

esquinçar /as.kinˈsa/ /es.kinˈsa/ /es.kinˈsaɾ/ /əs.kinˈsa/ (v)
déchirer

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ (n, masc)
écureuil
  Rosegador arbori de cua llarga i peluda (Sciurus vulgaris).

esquirol /as.kiˈɾɔɫ/ /es.kiˈɾɔɫ/ (n, neut)
jaune, briseur de grève
  (economia) Treballador que refusa seguir una vaga.

esquist /esˈkist/ /əsˈkist/ (n, masc)
schiste

esquitlla /esˈki.ʎa/ /esˈkiʎ.ʎa/ /əsˈki.ʎə/ /əsˈkiʎ.ʎə/ (n, fem)
esquilla

esquitllada /as.kiʎˈʎa.ða/ /es.kiʎˈʎa.ða/ /es.kiˈʎa.ða/ /əs.kiʎˈʎa.ðə/ /əs.kiˈʎa.ðə/ (n, fem)
foul tip

esquitx /asˈkit͡ʃ/ /esˈkit͡ʃ/ /əsˈkit͡ʃ/ (n, masc)
éclaboussure
  Líquid o substància pastosa que s'escampa per l'aire i cau llançat.

esquitxar /as.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃa/ /es.kiˈt͡ʃaɾ/ /əs.kiˈt͡ʃa/ (v)
éclabousser

esquivar /as.kiˈβa/ /es.kiˈvaɾ/ /es.kiˈβa/ /əs.kiˈva/ /əs.kiˈβa/ (v)
esquiver

esquizofrènia /ez.ki.zoˈfɾɛ.ni.a/ /əz.ki.zuˈfɾɛ.ni.ə/ (n, fem)
schizophrénie

esquí /esˈki/ /əsˈki/ (n, masc)
ski

essa /ˈe.sa/ /ˈe.sə/ (n, fem)
esse

essencial /e.sen.siˈaɫ/ /ə.sən.siˈaɫ/ (adj)
essentiel

essencialment /e.sen.siˌaɫˈmen/ /e.sen.siˌaɫˈment/ /ə.sən.siˌaɫˈmen/ /ə.sən.siˌaɫˈment/ (adv)
essentiellement

essiu /eˈsiw/ /əˈsiw/ (n, masc)
essif

essència /eˈsɛn.si.a/ /əˈsɛn.si.ə/ (n, masc)
essence
  Allò que constitueix el fons de l'ésser, el que té de permanent i invariable.
  Substància que genera partícules volàtils responsables de l'olor.
  "en essència": Expressió per a referir-se al tema central d'un assumpte, la part més important.

est (n, masc)
est

est-nord-est /ˌezˌnɔrtˈest/ (n, masc)
est-nord-est

est-sud-est /ˌesˌsutˈest/ /ˌeˌsutˈest/ (n, masc)
est-sud-est

establar /as.tabˈbɫa/ /es.tabˈbɫa/ /es.taˈbɫaɾ/ /es.taˈβɫa/ /əs.təbˈbɫa/ /əs.təˈβɫa/ (v)
établer

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (adj)
stable, étable
  Establert o fixat amb fermesa.

estable /esˈta.bɫe/ /esˈta.βɫe/ /esˈtab.bɫe/ /əsˈta.βɫə/ /əsˈtab.bɫə/ (n, masc)
étable
  (per extensió) Lloc brut.

establement /esˌta.bɫeˈment/ /esˌta.βɫeˈmen/ /esˌtab.bɫeˈmen/ /əsˌta.βɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈmen/ /əsˌtab.bɫəˈment/ (adv)
stablement

establir /as.tabˈbɫi/ /es.tabˈbɫi/ /es.taˈbɫiɾ/ /es.taˈβɫi/ /əs.təbˈbɫi/ /əs.təˈβɫi/ (v)
établir
  Fundar o crear alguna cosa.

estabornir /as.ta.βorˈni/ /es.ta.boɾˈniɾ/ /es.ta.βorˈni/ /es.ta.βoɾˈni/ /əs.tə.boɾˈni/ /əs.tə.burˈni/ /əs.tə.βurˈni/ (v)
étourdir

estaca /asˈta.ka/ /asˈta.kɛ/ /esˈta.ka/ /əsˈta.kə/ (n, fem)
pieu

estacar /as.taˈka/ /as.taˈkaɾ/ /es.taˈka/ /es.taˈkaɾ/ /əs.təˈka/ (v)
attacher

estació /es.ta.siˈo/ (n, fem)
arrêt, station
  Parada d'un vehicle de transport col·lectiu.
saison
  Cadascun dels quatre períodes en què es divideix l'any.

estada /asˈta.ðɛ/ /esˈta.ða/ /əsˈta.ðə/ (n, fem)
séjour
  Fet de romandre a un lloc determinat durant un temps determinat.
stage
  Activitat educativa en la qual, durant uns dies, es dedica un temps important a fer una activitat concreta sota el guiatge de tècnics especialistes i, generalment, en un lloc fora de la residència habitual.

estadant /as.taˈðan/ /es.taˈðan/ /es.taˈðant/ /əs.təˈðan/ /əs.təˈðant/ (n, masc)
locataire

estadi /esˈta.ði/ (n, masc)
stade
  Instal·lació de grans dimensions amb grades, apta per a la pràctica de diversos esports.
  Nom de les diverses etapes de desenvolupament en certs fenòmens, malalties, animals o plantes.

estadista /es.taˈðis.ta/ /es.taˈðis.te/ /əs.təˈðis.tə/ (n, neut)
statisticien

estadística /es.taˈðis.ti.ka/ (n, fem)
statistique

estadística descriptiva (n, fem)
statistique descriptive

estadística inferencial (n, fem)
statistique déductive

estafa /esˈta.fa/ /əsˈta.fə/ (n, fem)
escroquerie

estafar /as.taˈfa/ /es.taˈfa/ /es.taˈfaɾ/ /əs.təˈfa/ (v)
escroquer
  Enganyar a algú per robar-lo o no pagar el que correspon.

estagnació /es.taŋ.na.siˈo/ /es.taɡ.na.siˈo/ /əs.təŋ.nə.siˈo/ (n, fem)
stagnation

estalvi /asˈtaɫ.βi/ /esˈtaɫ.vi/ /esˈtaɫ.βi/ /əsˈtaɫ.vi/ (adj, masc)
sauf

estalvi /asˈtaɫ.βi/ /esˈtaɫ.vi/ /esˈtaɫ.βi/ /əsˈtaɫ.vi/ (n, masc)
épargne

estalviar /as.taɫ.βiˈa/ /as.taɫ.βiˈaɾ/ /es.taɫ.viˈaɾ/ /es.taɫ.βiˈa/ /əs.təɫ.viˈa/ /əs.təɫ.βiˈa/ (v)
économiser

estalvis /esˈtaɫ.vis/ /esˈtaɫ.βis/ /əsˈtaɫ.vis/ /əsˈtaɫ.βis/ (n, masc)
dessous de plat

estaló /as.taˈɫo/ /es.taˈɫo/ /əs.təˈɫo/ (n, masc)
stolon

estampació /es.tam.pa.siˈo/ /əs.təm.pə.siˈo/ (n, fem)
estampe

estampar /as.tamˈpa/ /as.tamˈpaɾ/ /es.tamˈpa/ /es.tamˈpaɾ/ /əs.təmˈpa/ (v)
estamper
  Crear uns dibuixos sobre una superfície (paper, roba) fent pressió sobre un motlle en forma de planxa.

estand /esˈtan/ /esˈtant/ /əsˈtan/ /əsˈtant/ (n, masc)
étal

estandardització (n, fem)
standardisation

estandarditzar /es.tan.dar.ðiˈd͡za/ /es.tan.daɾ.ðiˈza/ /es.tan.daɾ.ðiˈzaɾ/ /əs.tən.dər.diˈd͡za/ (v)
standardiser

estanquer /es.taŋˈke/ /es.taŋˈkeɾ/ /əs.təŋˈke/ (n, masc)
buraliste

estany /asˈtaɲ/ /əsˈtaɲ/ (n, masc)
étang
  Massa d'aigua acumulada en una depressió del terreny relativament reduïda.
étain
  Element químic metàl·lic, mal·leable i dúctil, amb nombre atòmic 50 i símbol Sn.
bassin
  Bassa en un parc o jardí amb finalitat utilitària o ornamental.

estança /esˈtan.sa/ /əsˈtan.sə/ (n, fem)
séjour
  Habitació, cambra on s’està habitualment.
stance
  Estrofa formada per versos amb rima en consonant de disposició variable i amb estructura que es repeteix.

estar com una canya (v)
maigre

estar en grec (v)
c'est de l'hébreu

estar ronc (v)
enrouer

estat /asˈtat/ /esˈtat/ /əsˈtat/ (n, masc)
état, État
  Forma d’organització política caracteritzada per l’existència d’un territori delimitat, una població definida i una autoritat que s’atribueix un poder indiscutible.

estat d'ànim (n, masc)
humeur

estatitzar /es.ta.tiˈd͡za/ /es.ta.tiˈza/ /es.ta.tiˈzaɾ/ /əs.tə.tiˈd͡za/ (v)
étatiser

estatueta /es.ta.tuˈe.ta/ /əs.tə.tuˈə.tə/ /əs.tə.tuˈɛ.tə/ (n, fem)
statuette

estatura /es.taˈtu.ɾa/ /əs.təˈtu.ɾə/ (n, fem)
hauteur

estatus /esˈta.tus/ /əsˈta.tus/ (n, masc)
statut

estatus professional (n, masc)
statut professionnel

estatut /es.taˈtut/ /əs.təˈtut/ (n, masc)
statut

estavellar /as.ta.βeˈʎa/ /es.ta.veˈʎaɾ/ /es.ta.βeˈʎa/ /əs.tə.vəˈʎa/ /əs.tə.βəˈʎa/ (v)
s'écraser
  Fer miques una cosa violentament.

estel /asˈtɛɫ/ /esˈtɛɫ/ (n, masc)
étoile, astre
  (astronomia) Astre que emet llum pròpia.
cerf-volant
  Joguina voladora que s'eleva per la força del vent i que consta d'un centre i opcionalment d'una cua.

estela /esˈtɛ.la/ /əsˈtɛ.lə/ (n, fem)
stèle
  monument commemoratiu en forma de pilar o làpida amb relleus o inscripcions

estella /asˈte.ʎa/ /asˈte.ʎɛ/ /esˈte.ʎa/ /əsˈte.ʎə/ (n, fem)
écharde

estellar /as.teˈʎa/ /as.teˈʎaɾ/ /es.teˈʎa/ /es.teˈʎaɾ/ /əs.təˈʎa/ (v)
casser
  D'alguna cosa fer-ne estelles.

estel·lar /es.teɫˈɫaɾ/ /es.teˈɫaɾ/ /əs.təɫˈɫar/ /əs.təɫˈɫaɾ/ /əs.təˈɫar/ (adj)
stellaire
  Relatiu o pertanyent als estels.

estendard /es.tenˈdaɾt/ /əs.tənˈdart/ (n, masc)
étendard

estendre /asˈten.dɾe/ /esˈten.dɾe/ /əsˈten.dɾə/ (v)
étendre
  Estirar una cosa ocupant el màxim d'espai possible.
  Col·laborar en la difusió d'una notícia.
pendre
  Penjar la roba rentada d'un fil perquè s'eixugui amb l'aire natural.
rédiger
  Lliurar el duplicat autentificat d'un document.
répandre
  Estar entre dos límits, siguin físics o temporals.
allonger
  (pilota basca) Llançar la pilota amb força, de manera que recorri tants quadres com sigui possible.

estendre's com una taca d'oli (v)
faire tache d'huile

estenedor /as.te.neˈðo/ /as.te.neˈðoɾ/ /es.te.neˈðo/ /es.te.neˈðoɾ/ /əs.tə.nəˈðo/ (n, masc)
étendoir

estentori /es.tenˈtɔ.ɾi/ /əs.tənˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
stentorien

estepa /esˈte.pa/ /əsˈtə.pə/ /əsˈtɛ.pə/ (n, fem)
steppe
  Gran i vasta planura sense vegetació, erma.

estereotipar /esˌte.ɾe.o.tiˈpa/ /esˌte.ɾe.o.tiˈpaɾ/ /əsˌtɛ.ɾə.o.tiˈpa/ /əsˌtɛ.ɾə.u.tiˈpa/ (v)
stéréotyper
  Carregar (cert grup) d'un estereotip.

esterilitzar /es.te.ɾi.ɫiˈd͡za/ /es.te.ɾi.ɫiˈza/ /es.te.ɾi.ɫiˈzaɾ/ (v)
stériliser
  Fer tornar estèril, incapaç de reproduir-se.
  (biologia) Deslliurar de microorganismes un producte, objecte o medi mitjançant el procés d'esterilització.

esternudar /as.tar.nuˈða/ /as.tor.nuˈðaɾ/ /es.ter.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈða/ /es.teɾ.nuˈðaɾ/ (v)
éternuer

esternut /es.teɾˈnut/ /əs.tərˈnut/ (n, masc)
éternuement

esteroïdal /es.te.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾo.iˈðaɫ/ /əs.tə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
stéroïdien

estiba /asˈti.βa/ /esˈti.ba/ /əsˈti.βə/ (n, fem)
estive
  Resultat d'estibar, col·locació adequada de la càrrega en una nau.

estibador /as.ti.βaˈoɾ/ /as.ti.βaˈðo/ /es.ti.baˈðoɾ/ /es.ti.βaˈðo/ /əs.ti.βəˈðo/ (n, masc)
acconier

estibar /as.tiˈβa/ /as.tiˈβaɾ/ /es.tiˈbaɾ/ /es.tiˈβa/ /əs.tiˈβa/ (v)
arrimer

estic /esˈtik/ /əsˈtik/ (Interjection)
j'y suis
  (pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que està preparat per a tornar la pilota.

estic /esˈtik/ /əsˈtik/ (n, masc)
bâton
  (hoquei) Bastó acabat amb una part inferior corba, que s'utilitza per a conduir o impulsar la bola o el disc.
crosse
  (hoquei sobre herba) Falta consistent a aixecar l'estic per sobre l'altura de l'espatlla per jugar la bola.

estic alt (n, masc)
bâton élevé

estic trencat (n, masc)
crosse cassée

esticomítia /es.ti.koˈmi.ti.a/ /əs.ti.kuˈmi.ti.ə/ (n, fem)
stichomythie

estigma /esˈtiɡ.ma/ /əsˈtiɡ.mə/ (n, masc)
stigmate
  Senyal indeleble fet com a càstig infamant o com a signe d'esclavitud.

estigmatització /es.tiɡ.ma.ti.d͡za.siˈo/ /es.tiɡ.ma.ti.za.siˈo/ /əs.tiɡ.mə.ti.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
stigmatisation
  Acte o efecte d'estigmatitzar.

estil /esˈtiɫ/ (n, masc)
style

estil cognitiu (n, masc)
schéma cognitif

estil d'aprenentatge (n, masc)
style d'apprentissage

estil d'ensenyament (n, masc)
style d'enseignement

estil de direcció (n, masc)
style de direction

estilar-se /es.tiˈɫaɾ.se/ /əs.ti.ɫərˈsə/ /əs.tiˈɫar.sə/ /əs.tiˈɫaɾ.sə/ (v)
porter

estilet /es.tiˈɫet/ /əs.tiˈɫət/ /əs.tiˈɫɛt/ (n, masc)
style, stylet
  Punxó per escriure gratant una tauleta de cera.
  Punyal de fulla molt estreta.

estilitzar /es.ti.liˈd͡za/ /es.ti.liˈzaɾ/ /əs.ti.lidˈza/ (v)
styliser

estilòbata /es.tiˈɫɔ.ba.ta/ /əs.tiˈɫɔ.βə.tə/ (n, masc)
stylobate

estima /esˈti.ma/ /əsˈti.mə/ (n, fem)
estime
  Opinió positiva que es té d'algú o alguna cosa per la seva honradesa, mèrit, bondat...

estimació /es.ti.ma.siˈo/ /əs.ti.mə.siˈo/ (n, fem)
estimation

estimar /as.tiˈma/ /as.tiˈmaɾ/ /es.tiˈma/ /es.tiˈmaɾ/ (v)
estimer
  Valorar de forma aproximativa alguna cosa.
  Jutjar valorant els pros i contres d'una situació.
apprécier
  Valorar molt positivament una persona o alguna cosa, sentir-ne afecte.
aimer
  (especialment) Amar.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ (adj, masc)
bien-aimé
  Que inspira sentiments d'afecte.

estimat /as.tiˈmat/ /es.tiˈmat/ /əs.tiˈmat/ (n, masc)
amant
  Persona amb qui es té una relació sexual i sentimental il·lícita.

estimulació primerenca (n, fem)
stimulation précoce

estipendiar /es.ti.pen.diˈa/ /es.ti.pen.diˈaɾ/ /əs.ti.pən.diˈa/ (v)
rémunérer

estiracabells /esˌti.ɾa.kaˈbeʎs/ /esˌti.ɾa.kaˈβeʎs/ /esˌti.ɾa.kaˈβeʎʃ/ /əsˌti.ɾə.kəˈbəʎs/ /əsˌti.ɾə.kəˈbɛjs/ /əsˌti.ɾə.kəˈβɛʎs/ (n, masc)
æschne printanière

estirada /as.tiˈɾa.ðɛ/ /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa.ða/ /əs.tiˈɾa.ðə/ (n, fem)
secousse
  Acció o efecte d’estirar.
plongeon
  (esports de pilota) Acció i efecte de llançar-se cap a un costat per jugar la pilota, la bola o el disc o bé, en el cas del porter, per rebutjar-la o retenir-la.

estirar /as.tiˈɾa/ /es.tiˈɾa/ /es.tiˈɾaɾ/ /əs.tiˈɾa/ (v)
s'étirer

estirar-se (v)
plonger

estireganyós /es.ti.ɾe.ɣaˈɲos/ /əs.ti.ɾə.ɣəˈɲos/ (adj, masc)
souple
  Que fàcilment es doblega i estira sense arribar a trencar-se; que s'estireganya.

estirp /esˈtiɾp/ /əsˈtirp/ (n, fem)
lignage

estiu /asˈtiw/ /esˈtiw/ /isˈtiw/ (n, masc)
été

estival /es.tiˈvaɫ/ /es.tiˈβaɫ/ /əs.tiˈvaɫ/ /əs.tiˈβaɫ/ (adj)
estival

estoc /esˈtɔk/ /əsˈtɔk/ (n, masc)
estoc
  Espasa d'una mà de fulla fina i allargada, destinada principalment a atacar amb la punta.
stock
  Conjunt de productes emmagatzemats per al subministrament.

estocàstic /es.toˈkas.tik/ /əs.toˈkas.tik/ /əs.tuˈkas.tik/ (adj, masc)
stochastique

estofa /esˈtɔ.fa/ /esˈtɔ.fɔ/ /əsˈtɔ.fə/ (n, fem)
substance

estofar /as.tuˈfa/ /es.toˈfa/ /es.toˈfaɾ/ /es.tuˈfa/ /əs.toˈfa/ /əs.tuˈfa/ (v)
étuver
  Coure a foc lent en un recipient ben tapat.

estofat /es.toˈfat/ /es.tuˈfat/ /əs.toˈfat/ /əs.tuˈfat/ (n, masc)
daube
  Guisat de carn amb verdures i espècies cuit a foc lent en recipient tancat sense evaporació.

estoic /esˈtɔjk/ /əsˈtɔjk/ (adj, masc)
stoïque

estoicament /esˌtɔj.kaˈmen/ /esˌtɔj.kaˈment/ /əsˌtɔj.kəˈmen/ /əsˌtɔj.kəˈment/ (adv)
stoïquement

estoig /esˈtot͡ʃ/ /əsˈtot͡ʃ/ (n, masc)
étui

estol /asˈtɔɫ/ /esˈtɔɫ/ /əsˈtɔɫ/ (n, masc)
escadre
  Conjunt de vaixells.

estola /asˈtɔ.ɫa/ /asˈtɔ.ɫɛ/ /esˈtɔ.ɫa/ /esˈtɔ.ɫɔ/ /əsˈtɔ.ɫə/ (n, fem)
étole

estona /asˈto.na/ /asˈto.nɛ/ /esˈto.na/ /əsˈto.nə/ (n, fem)
moment

estopar /es.toˈpa/ /es.toˈpaɾ/ /əs.toˈpa/ /əs.tuˈpa/ (v)
étouper

estor /esˈtoɾ/ /əsˈtor/ (n, masc)
store

estora /esˈto.ɾa/ /esˈto.ɾɛ/ /əsˈto.ɾə/ (n, fem)
paillasson
  Catifa feta d'espart o un altre material semblant, generalment emprada per espolsar les sabates abans d'entrar en una casa.
tapis
  Peça tova de material espumós, sovint prima i flexible, que es fa servir com a amortiment o per comoditat en diverses activitats esportives per facilitar la pràctica d'exercicis a terra.
  (botxes) Peça prima de material sintètic, amb perforacions per a col·locar-hi les botxes, que cobreix part del camp de joc en diferents proves d'embotxada.

estordit /as.toɾˈðit/ /es.toɾˈðit/ /əs.toɾˈðit/ /əs.turˈdit/ /əs.turˈðit/ (adj, masc)
abasourdi
  En estat de pertorbació o confusió, minvat en la seva raó o enteniment.

estornell /as.toɾˈneʎ/ /es.toɾˈneʎ/ /əs.toɾˈneʎ/ /əs.turˈneʎ/ (n, masc)
étourneau, étourneau sansonnet

estovar /as.toˈvaɾ/ /as.toˈβa/ /es.toˈvaɾ/ /es.toˈβa/ /əs.toˈva/ /əs.tuˈva/ /əs.tuˈβa/ (v)
amollir

estoïcisme /es.to.iˈsiz.me/ /əs.to.iˈsiz.mə/ /əs.tu.iˈsiz.mə/ (n, masc)
stoïcisme

estrafolàriament /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈmen/ /es.tɾa.foˌɫa.ɾi.aˈment/ /əs.tɾə.foˌɫa.ɾi.əˈment/ /əs.tɾə.fuˌɫa.ɾi.əˈmen/ (adv)
bizarrement

estrambòticament /es.tɾamˌbɔ.ti.kaˈmen/ /es.tɾamˌbɔ.ti.kaˈment/ /əs.tɾəmˌbɔ.ti.kəˈmen/ /əs.tɾəmˌbɔ.ti.kəˈment/ (adv)
bizarrement

estranger /as.tɾanˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒe/ /es.tɾaɲˈd͡ʒeɾ/ /əs.tɾəɲˈʒe/ (adj, masc)
étranger
  Que és d'un altre país.

estrangerisme /es.tɾaɲ.d͡ʒeˈɾiz.me/ /əs.tɾəɲ.ʒəˈɾiz.mə/ (n, masc)
étrangisme

estrangular /es.tɾaŋ.ɡuˈɫa/ /es.tɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /əs.tɾəŋ.ɡuˈɫa/ (v)
étrangler

estrany /asˈtɾaɲ/ /esˈtɾaɲ/ (adj, masc)
étrange
  Que no segueix la norma, que no és comú (amb un cert matís despectiu).

estranyament /esˌtɾa.ɲaˈmen/ /esˌtɾa.ɲaˈment/ /əsˌtɾa.ɲəˈmen/ /əsˌtɾa.ɲəˈment/ (adv)
étrangement

estrat /esˈtɾat/ /əsˈtɾat/ (n, masc)
strate

estratificar /es.tɾa.ti.fiˈka/ /es.tɾa.ti.fiˈkaɾ/ /əs.tɾə.ti.fiˈka/ (v)
stratifier

estratègia /es.tɾaˈtɛ.ʒi.a/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒi.ə/ (n, fem)
stratégie

estratègia didàctica (n, fem)
stratégie didactique

estratègic /es.tɾaˈtɛ.d͡ʒik/ /es.tɾaˈtɛ.ʒik/ /əs.tɾəˈtɛ.ʒik/ (adj, masc)
stratégique

estratègicament /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈmen/ /es.tɾaˌtɛ.d͡ʒi.kaˈment/ /es.tɾaˌtɛ.ʒi.kaˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈmen/ /əs.tɾəˌtɛ.ʒi.kəˈment/ (adv)
stratégiquement

estrebada /as.tɾeˈβa.ðɛ/ /es.tɾeˈba.ða/ /əs.tɾəˈβa.ðə/ (n, fem)
secousse

estrella /asˈtɾe.ʎa/ /asˈtɾe.ʎɛ/ /esˈtɾe.ʎa/ /əsˈtɾə.ʎə/ /əsˈtɾɛ.ʎə/ (n, fem)
étoile
  (astrologia) Planeta que determina el destí d’una persona.
  Persona que destaca en un camp concret.

estrellat /as.tɾeˈʎat/ /es.tɾeˈʎat/ /əs.tɾəˈʎat/ (adj, masc)
étoilé
  Que té forma d'estrella.

estremiment catari (n, masc)
frémissement cataire

estremir /es.tɾeˈmi/ /es.tɾeˈmiɾ/ /əs.tɾəˈmi/ (v)
ébranler

estrena /esˈtɾe.na/ /əsˈtɾɛ.nə/ (n, fem)
étrenne
  Acció i efecte d'estrenar o estrenar-se.

estrenar /as.tɾeˈna/ /es.tɾeˈna/ /es.tɾeˈnaɾ/ /əs.tɾəˈna/ (v)
étrenner
  Utilitzar una cosa per primer cop.
donner la première
  Referit a un espectacle, a una representació teatral, musical, etc. presentar-lo al públic per primer cop.

estressar /es.tɾeˈsa/ /es.tɾeˈsaɾ/ /əs.tɾəˈsa/ (v)
stresser

estret /asˈtɾet/ /esˈtɾet/ /əsˈtɾət/ /əsˈtɾɛt/ (adj, masc)
étroit
  Que té poca amplada.
chanel
  Pas marítim entre dues terres que estan a poca distància l'una de l'altra.

estretament /esˌtɾe.taˈmen/ /esˌtɾe.taˈment/ /əsˌtɾə.təˈment/ /əsˌtɾɛ.təˈmen/ (adv)
étroitement

estri (n, masc)
outil

estrictament /esˌtɾik.taˈmen/ /esˌtɾik.taˈment/ /əsˌtɾik.təˈmen/ /əsˌtɾik.təˈment/ (adv)
strictement

estrijolar /as.tɾi.ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫa/ /es.tɾi.d͡ʒoˈɫaɾ/ /es.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒoˈɫa/ /əs.tɾi.ʒuˈɫa/ (v)
étriller

estripagecs /esˌtɾi.paˈd͡ʒeks/ /esˌtɾi.paˈʒɛks/ /əsˌtɾi.pəˈʒɛks/ (n, masc)
grille

estritllar-se /es.tɾiʎˈʎar.se/ /es.tɾiˈʎaɾ.se/ /əs.tɾi.ʎərˈsə/ /əs.tɾiʎˈʎar.sə/ /əs.tɾiˈʎaɾ.sə/ (v)
éclaircir

estrofa /esˈtɾɔ.fa/ /esˈtɾɔ.fɔ/ /əsˈtɾɔ.fə/ (n, fem)
strophe
  Conjunt de versos que segueixen un patró mètric determinat; qualsevol de les parts simètricament iguals a les altres de què consta una oda o cançó.
coquin
  Pervers.

estronci /əsˈtɾɔn.si/ (n, masc)
strontium

estructura /es.tɾukˈtu.ɾa/ /əs.tɾukˈtu.ɾə/ (n, fem)
structure
  Distribució i ordre de les parts d'un edifici, o més genèricament, d'un ens.
  Distribució i ordre amb què està composta alguna obra d'enginy, com un poema, una història, etc.

estructura cognitiva (n, fem)
structure cognitive

estructura d'armadura (n, fem)
Structure de l'armure

estructural /es.tɾuk.tuˈɾaɫ/ /əs.tɾuk.tuˈɾaɫ/ (adj)
structurel

estructuralisme /es.tɾuk.tu.ɾaˈɫiz.me/ /əs.tɾuk.tu.ɾəˈɫiz.mə/ (n, masc)
structuralisme

estruç /esˈtɾus/ (n, masc)
autruche

estràbic /esˈtɾa.bik/ /əsˈtɾa.βik/ (adj, masc)
strabique

estrènuament /esˌtɾɛ.nu.aˈmen/ /esˌtɾɛ.nu.aˈment/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈmen/ /əsˌtɾɛ.nu.əˈment/ (adv)
intrépidement

estrènyer /asˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲe/ /esˈtɾe.ɲeɾ/ /əsˈtɾə.ɲə/ /əsˈtɾɛ.ɲə/ (v)
rétrécir
  Fer estreta o petita una cosa.
resserrer
  Limitar el moviment, escanyar.

estrès /esˈtɾes/ /əsˈtɾes/ /əsˈtɾəs/ /əsˈtɾɛs/ (n, masc)
stress

estríjol /asˈtɾi.ʒoɫ/ /esˈtɾi.d͡ʒoɫ/ /esˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒoɫ/ /əsˈtɾi.ʒuɫ/ (n, masc)
étrille

estuari /es.tuˈa.ɾi/ /əs.tuˈa.ɾi/ (n, masc)
estuaire

estudi /asˈtu.ði/ /esˈtu.ði/ (n, masc)
étude
  Acció d'estudiar.
studio
  Habitació dedicada per estudiar.

estudi de casos (n, masc)
étude de cas

estudi de desenvolupament de videojocs (n, masc)
studio de développement de jeux vidéo

estudi exclusiu (n, masc)
studio exclusif

estudi independent (n, masc)
studio externe

estudi intern (n, masc)
studio interne

estudiant /as.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈan/ /es.tu.ðiˈant/ /əs.tu.ðiˈan/ /əs.tu.ðiˈant/ (n, neut)
étudiant
  Persona que estudia en l'ensenyament superior.

estudiantil /es.tu.ði.anˈtiɫ/ /əs.tu.ði.ənˈtiɫ/ (adj)
estudiantin

estudiar /as.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈa/ /es.tu.ðiˈaɾ/ (v)
étudier
  Reflexionar, aplicar-se per comprendre alguna cosa.

estudiosament /es.tu.ðiˌo.zaˈmen/ /es.tu.ðiˌo.zaˈment/ /əs.tu.ðiˌo.zəˈmen/ /əs.tu.ðiˌo.zəˈment/ (adv)
studieusement

estufa /esˈtu.fa/ /əsˈtu.fə/ (n, fem)
poêle

estufar /as.tuˈfa/ /es.tuˈfa/ /es.tuˈfaɾ/ /əs.tuˈfa/ (v)
gonfler
  Fer disminuir l’atapeïment augmentant-ne el volum, la porositat.

estultament /esˌtuɫ.taˈmen/ /esˌtuɫ.taˈment/ /əsˌtuɫ.təˈmen/ /əsˌtuɫ.təˈment/ (adv)
sottement

estupefacte /es.tu.peˈfak.te/ (adj, masc)
stupéfait

estupend /es.tuˈpen/ /es.tuˈpent/ /əs.tuˈpen/ /əs.tuˈpent/ (adj, masc)
formidable

estupendament /es.tuˌpen.daˈmen/ /es.tuˌpen.daˈment/ /əs.tuˌpen.dəˈmen/ /əs.tuˌpen.dəˈment/ (adv)
formidablement

estupidesa /es.tu.piˈðe.za/ /əs.tu.piˈðə.zə/ /əs.tu.piˈðɛ.zə/ (n, fem)
stupidité

esturió /as.tu.ɾiˈo/ /es.tu.ɾiˈo/ /əs.tu.ɾiˈo/ (n, masc)
esturgeon

esturió beluga (n, masc)
grand esturgeon

esturió oscietra (n, masc)
esturgeon du Danube

esturió sevruga (n, masc)
esturgeon étoilé

estàtic /esˈta.tik/ /əsˈta.tik/ (adj, masc)
statique

estàtica /esˈta.ti.ka/ /əsˈta.ti.kə/ (n, fem)
statique

estàtua /esˈta.tu.a/ (n, fem)
statue

estèril /esˈtɛ.ɾiɫ/ (adj)
stérile
  Persona que no pot engendrar.

estèrilment /esˌtɛ.ɾiɫˈmen/ /esˌtɛ.ɾiɫˈment/ /əsˌtɛ.ɾiɫˈmen/ /əsˌtɛ.ɾiɫˈment/ (adv)
stérilement

estètic /esˈtɛ.tik/ /əsˈtɛ.tik/ (adj, masc)
esthétique

estètica /esˈtɛ.ti.ka/ /əsˈtɛ.ti.kə/ (n, masc)
esthétique

estèticament /esˌtɛ.ti.kaˈmen/ /esˌtɛ.ti.kaˈment/ /əsˌtɛ.ti.kəˈmen/ /əsˌtɛ.ti.kəˈment/ (adv)
esthétiquement

estéreo /esˈte.ɾe.o/ /əsˈte.ɾe.o/ (adj)
stéréo

estímul /esˈti.muɫ/ /əsˈti.muɫ/ (n, masc)
stimulus, stimulation

estòlidament /esˌtɔ.ɫi.ðaˈmen/ /esˌtɔ.ɫi.ðaˈment/ /əsˌtɔ.ɫi.ðəˈmen/ /əsˌtɔ.ɫi.ðəˈment/ (adv)
stupidement

estómac /esˈto.mak/ (n, masc)
estomac

estúpid /esˈtu.pit/ /əsˈtu.pit/ (adj, masc)
stupide

estúpidament /esˌtu.pi.ðaˈmen/ /esˌtu.pi.ðaˈment/ /əsˌtu.pi.ðəˈmen/ /əsˌtu.pi.ðəˈment/ (adv)
stupidement

esvair /az.βaˈi/ /az.βaˈiɾ/ /ez.vaˈiɾ/ /ez.βaˈi/ /əz.bəˈi/ /əz.vəˈi/ (v)
dissiper
  Dissipar, fer desaparèixer.
défaillir
  (pronominal) Defallir.

esvalotadament /ez.va.ɫoˌta.ðaˈment/ /ez.βa.ɫoˌta.ðaˈmen/ /əz.bə.ɫuˌta.ðəˈmen/ /əz.və.ɫoˌta.ðəˈment/ /əz.və.ɫuˌta.ðəˈmen/ (adv)
étourdiment

esvaïment /az.βa.iˈmen/ /az.βa.iˈment/ /ez.va.iˈment/ /ez.βa.iˈmen/ /əz.bə.iˈmen/ /əz.və.iˈmen/ /əz.və.iˈment/ (n, masc)
évanouissement
  Acció i efecte d'esvair.

esverar /ez.veˈɾaɾ/ /ez.βeˈɾa/ /əz.bəˈɾa/ /əz.vəˈɾa/ (v)
alarmer

esvoranc /az.βoˈɾaŋ/ /ez.voˈɾaŋk/ /ez.βoˈɾaŋ/ /əz.buˈɾaŋ/ /əz.voˈɾaŋk/ /əz.vuˈɾaŋk/ (n, masc)
trou

esvàstica /ezˈvas.ti.ka/ /ezˈβas.ti.ka/ /əzˈbas.ti.kə/ /əzˈvas.ti.kə/ (n, fem)
svastika

esòfag /eˈzɔ.fak/ (n, masc)
œsophage

et /et/ (pronoun)
te

etapa /eˈta.pa/ /əˈta.pə/ (n, fem)
étape

etapa alfabètica (n, fem)
étape alphabétique

etapa educativa (n, fem)
étape éducative

etapa logogràfica (n, fem)
étape logographique

etapa ortogràfica (n, fem)
étape orthographique

etcètera /etˈsɛ.te.ɾa/ /ətˈsɛ.tə.ɾə/ (n, masc)
et cetera

etern /eˈtɛɾn/ /əˈtɛrn/ (adj, masc)
éternel

eternitat /e.teɾ.niˈtat/ /ə.tər.niˈtat/ (n, fem)
éternité

etimologia /e.ti.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.mo.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.mo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.mu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
étymologie

etimològic /e.ti.moˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.moˈɫɔ.ʒik/ /ə.ti.muˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
étymologique
  Relatiu o pertanyent a l'etimologia.

etimològicament /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /e.ti.moˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /e.ti.moˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /ə.ti.moˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /ə.ti.muˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
étymologiquement

etiologia /e.ti.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ti.o.ɫoˈʒi.a/ /ə.ti.o.ɫoˈʒi.ə/ /ə.ti.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
étiologie

etiopatogènia /e.ti.o.pa.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /e.ti.o.pa.toˈʒɛ.ni.a/ /ə.ti.o.pə.toˈʒɛ.ni.ə/ /ə.ti.u.pə.tuˈʒɛ.ni.ə/ (n, fem)
etiopathogenesis

etiquetatge (n, masc)
étiquetage

etmoïdal /ed.mo.iˈðaɫ/ /əd.mo.iˈðaɫ/ /əd.mu.iˈðaɫ/ (adj)
ethmoïdal
  Pertanyent o relatiu a l'etmoide.

etnocentrisme /ˌed.no.senˈtɾiz.me/ /ˌɛd.no.sənˈtɾiz.mə/ /ˌɛd.nu.sənˈtɾiz.mə/ (n, masc)
ethnocentrisme

etnografia /ed.no.ɣɾaˈfi.a/ /əd.no.ɣɾəˈfi.ə/ /əd.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
ethnographie

etnologia /ed.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ed.no.ɫoˈʒi.a/ /əd.no.ɫoˈʒi.ə/ /əd.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
ethnologie

etnometodologia /ˌed.no.me.to.ðo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌed.no.me.to.ðo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɛd.no.mə.to.ðo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɛd.nu.mə.tu.ðu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
ethnométhodologie

etzibar /e.d͡ziˈbaɾ/ /e.d͡ziˈβa/ /ə.d͡ziˈβa/ (v)
assener
  Donar un cop sobtadament.
jeter
  Llançar una cosa de forma violenta.

eucariota /ew.ka.ɾiˈɔ.ta/ /əw.kə.ɾiˈɔ.tə/ (n, fem)
eukaryota

eucaristia /ew.ka.ɾisˈti.a/ /əw.kə.ɾisˈti.ə/ (n, fem)
eucharistie

eucarístic /ew.kaˈɾis.tik/ /əw.kəˈɾis.tik/ (adj, masc)
eucharistique

eufemisme /ew.feˈmiz.me/ (n, masc)
euphémisme

eufoni /ewˈfɔ.ni/ /əwˈfɔ.ni/ (n, masc)
euphone

eufònicament /ewˌfɔ.ni.kaˈmen/ /ewˌfɔ.ni.kaˈment/ /əwˌfɔ.ni.kəˈmen/ /əwˌfɔ.ni.kəˈment/ (adv)
euphoniquement

eufòria /ewˈfɔ.ɾi.a/ /əwˈfɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
euphorie

euro /ˈew.ɾo/ /ˈɛw.ɾo/ /ˈɛw.ɾu/ (n, masc)
euro

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ (adj, masc)
européen
  Relacionat amb Europa

europeu /ew.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾoˈpɛw/ /əw.ɾuˈpɛw/ (n, masc)
Européen
  Natural d’Europa

europeïtzar /ew.ɾo.pe.iˈd͡za/ /ew.ɾo.pe.iˈza/ /ew.ɾo.pe.iˈzaɾ/ /əw.ɾo.pə.iˈd͡za/ /əw.ɾu.pə.iˈd͡za/ (v)
européaniser

europi /əwˈɾɔ.pi/ (n, masc)
europium

eurozona /ˌɛw.ɾoˈzo.na/ /ˌɛw.ɾoˈzo.nə/ /ˌɛw.ɾuˈzo.nə/ (n, fem)
eurozone

eutanàsia /ew.taˈna.zi.a/ /əw.təˈna.zi.ə/ (n, fem)
euthanasie

evacuar /e.va.kuˈaɾ/ /e.βa.kuˈa/ /ə.və.kuˈa/ /ə.βə.kuˈa/ (v)
évacuer

evangeli /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫi/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫi/ /ə.βəɲˈʒɛ.ɫi/ (n, masc)
évangile

evangelista /e.vaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /e.βaɲ.d͡ʒeˈɫis.te/ /ə.vəɲ.ʒəˈɫis.tə/ /ə.βəɲ.ʒəˈɫis.tə/ (n, masc)
évangéliste

evangelització /e.van.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.d͡za.siˈo/ /e.βan.d͡ʒe.ɫi.za.siˈo/ /ə.van.ʒə.ɫid.za.siˈo/ /ə.βən.ʒə.ɫid.zə.siˈo/ (n, fem)
évangélisation

evangelitzar /e.van.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈd͡za/ /e.βan.d͡ʒe.ɫiˈzaɾ/ /ə.vən.ʒə.ɫidˈza/ /ə.βən.ʒə.ɫidˈza/ (v)
évangéliser

evangèlic /e.vaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /e.βaɲˈd͡ʒɛ.ɫik/ /ə.vəɲˈʒɛ.ɫik/ (adj)
évangélique

evangèlicament /e.vaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈment/ /e.βaɲˌd͡ʒɛ.ɫi.kaˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ /ə.vəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈment/ /ə.βəɲˌʒɛ.ɫi.kəˈmen/ (adv)
évangéliquement

evaporació /e.va.po.ɾa.siˈo/ /e.βa.po.ɾa.siˈo/ /ə.və.po.ɾə.siˈo/ /ə.və.pu.ɾə.siˈo/ /ə.βə.pu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
évaporation

evaporar /e.va.poˈɾaɾ/ /e.βa.poˈɾa/ /ə.və.poˈɾa/ /ə.və.puˈɾa/ /ə.βə.puˈɾa/ (v)
évaporer

evasivament /e.vaˌzi.vaˈment/ /e.βaˌzi.βaˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈmen/ /ə.vəˌzi.vəˈment/ /ə.βəˌzi.βəˈmen/ (adv)
évasivement

evasió fiscal (n, fem)
évasion fiscale

eventualment /e.ven.tuˌaɫˈment/ /e.βen.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈmen/ /ə.vən.tuˌaɫˈment/ /ə.βən.tuˌaɫˈmen/ (adv)
éventuellement

evidencialitat /e.vi.ðen.si.a.ɫiˈtat/ /e.βi.ðen.si.a.ɫiˈtat/ /ə.vi.ðən.si.ə.ɫiˈtat/ /ə.βi.ðən.si.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
évidentialité

evidenciar /e.vi.ðen.siˈaɾ/ /e.βi.ðen.siˈa/ /ə.vi.ðən.siˈa/ /ə.βi.ðən.siˈa/ (v)
rendre évident

evident /e.viˈðent/ /e.βiˈðen/ /ə.viˈðen/ /ə.viˈðent/ (adj)
évident

evidentment /e.viˌðemˈment/ /e.βiˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈmen/ /ə.viˌðemˈment/ /ə.βiˌðemˈmen/ (adv)
évidemment

evitació /e.vi.ta.siˈo/ /e.βi.ta.siˈo/ /ə.vi.tə.siˈo/ (n, fem)
évitement

evitar /e.viˈtaɾ/ /e.βiˈta/ /e.βiˈtaɾ/ /ə.viˈta/ /ə.βiˈta/ (v)
éviter

evocar /e.voˈkaɾ/ /e.βoˈka/ /ə.voˈka/ /ə.vuˈka/ (v)
évoquer

evolucionar /e.vo.lu.si.oˈnaɾ/ /e.βo.lu.si.oˈna/ /e.βo.lu.si.oˈnaɾ/ /ə.vo.ɫu.si.oˈna/ /ə.vu.ɫu.si.uˈna/ /ə.βu.ɫu.si.uˈna/ (v)
évoluer

evolució /e.vo.ɫu.siˈo/ /e.βo.ɫu.siˈo/ /ə.vo.ɫu.siˈo/ /ə.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
évolution

ex-libris /ˌeɡzˈɫi.bɾis/ /ˌɛɡzˈɫi.βɾis/ (n, masc)
ex-libris

exacerbar /eɡ.za.serˈβa/ /eɡ.za.seɾˈbaɾ/ /eɡ.za.seɾˈβa/ /əɡ.zə.sərˈba/ (v)
exacerber

exactament /eɡˌzak.taˈmen/ /eɡˌzak.taˈment/ /əɡˌzak.təˈmen/ /əɡˌzak.təˈment/ (adv)
exactement

exacte /eɡˈzak.te/ /əɡˈzak.tə/ (adj, masc)
exact, précis
  Precís, ajustat a un patró.
exact
  cert

exactitud /eɡ.zak.tiˈtut/ /əɡ.zək.tiˈtut/ (n, fem)
exactitude
  Puntualitat en l'execució d'alguna cosa.
  Característica d'una mesura (o de l'aparell utilitzat per fer-la) que indica en quin grau s'acosta al valor real a determinar, diferent de la "precisió" i de la "fidelitat" d'una mesura.

exageradament /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /eɡ.za.d͡ʒeˌɾa.ðaˈment/ /eɡ.za.ʒeˌɾa.ðaˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈmen/ /əɡ.zə.ʒəˌɾa.ðəˈment/ (adv)
exagérément

exaltació /eɡ.zaɫ.ta.siˈo/ /əɡ.zəɫ.tə.siˈo/ (n, fem)
exaltation

exaltar /eɡ.zaɫˈta/ /eɡ.zaɫˈtaɾ/ /əɡ.zəɫˈta/ (v)
élever
  Elevar a alguna persona o cosa a major auge o dignitat.
exalter
  (metafòricament) Realçar el mèrit o circumstàncies d'algú o alguna cosa amb massa encariment.
embraser
  (metafòricament) Enardir, inflamar les passions i afectes de l'ànima. Es fa servir també com a recíproc.

exalçament /eɡ.zaɫ.saˈmen/ /eɡ.zaɫ.saˈment/ /əɡ.zəɫ.səˈmen/ /əɡ.zəɫ.səˈment/ (n, masc)
exaltation

exalçar /eɡ.zaɫˈsa/ /eɡ.zaɫˈsaɾ/ /əɡ.zəɫˈsa/ (v)
exalter

examen /eɡˈza.men/ /əɡˈza.mən/ (n, masc)
examen

examen de prova (n, masc)
examen blanc

examen de recuperació (n, masc)
examen de rattrapage

examen final (n, masc)
examen final

examinador /eɡ.za.mi.naˈðo/ /eɡ.za.mi.naˈðoɾ/ /əɡ.zə.mi.nəˈðo/ (n, masc)
examinateur

examinand /eɡ.za.miˈnan/ /eɡ.za.miˈnant/ /əɡ.zə.miˈnan/ /əɡ.zə.miˈnant/ (n, masc)
candidat

examinar /eɡ.za.miˈna/ /eɡ.za.miˈnaɾ/ /əɡ.zə.miˈna/ (v)
examiner

exasperació /eɡ.zas.pe.ɾa.siˈo/ /əɡ.zəs.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
exaspération

exasperar /eɡ.zas.peˈɾa/ /eɡ.zas.peˈɾaɾ/ /əɡ.zəs.pəˈɾa/ (v)
exaspérer

excavació /eks.ka.va.siˈo/ /eks.ka.βa.siˈo/ /əks.kə.və.siˈo/ /əks.kə.βə.siˈo/ (n, fem)
excavation

excedent /ek.seˈðen/ /ek.seˈðent/ /ək.səˈðen/ /ək.səˈðent/ (n, masc)
excédent

excedir /ek.seˈði/ /ek.seˈðiɾ/ /ək.səˈði/ (v)
excéder, dépasser
  Ésser superior en magnitud a una altra de la mateixa naturalesa.
dépasser les bornes
  (pronominal) Estar per sobre dels termes considerats adequats.

excedència /ek.seˈðɛn.si.a/ /ək.səˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
congé

excelsament /ekˌsɛɫ.saˈmen/ /ekˌsɛɫ.saˈment/ /əkˌsɛɫ.səˈmen/ /əkˌsɛɫ.səˈment/ (adv)
éminemment

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ (adj)
excellent
  De gran valor.

excel·lent /ek.seɫˈɫen/ /ek.seɫˈɫent/ /ek.seˈɫen/ /ək.səɫˈɫen/ /ək.səɫˈɫent/ /ək.səˈɫen/ (n, masc)
mention très bien
  La màxima qualificació d'un alumne.

excel·lentment /ek.seɫˌɫemˈmen/ /ek.seɫˌɫemˈment/ /ek.seˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈmen/ /ək.səɫˌɫemˈment/ /ək.səˌɫemˈmen/ (adv)
excellemment

excel·lència /ek.seɫˈɫɛn.si.a/ /ek.seˈɫɛn.si.a/ /ək.səɫˈɫɛn.si.ə/ /ək.səˈɫɛn.si.ə/ (n, masc)
excellence

excepcionalment /ek.sep.si.oˌnaɫˈmen/ /ek.sep.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.oˌnaɫˈment/ /ək.səp.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
exceptionnellement

excepció /ek.sep.siˈo/ /ək.səp.siˈo/ (n, fem)
exception

excessivament /ek.se.si.vaˈment/ /ek.se.si.βaˈmen/ /ək.sə.si.vəˈmen/ /ək.sə.si.vəˈment/ /ək.sə.si.βəˈmen/ (adv)
excessivement

excitació /ek.si.ta.siˈo/ /ək.si.tə.siˈo/ (n, fem)
excitemente

excitar /ek.siˈta/ /ek.siˈtaɾ/ /ək.siˈta/ (v)
exciter
  Provocar o activar vivament sentiments.
  Estimular un òrgan del cos.
  Despertar el desig sexual.

excloure /eksˈkɫɔw.ɾe/ /əksˈkɫɔw.ɾə/ (v)
exclure
  (handbol) Expulsar un jugador del partit en curs durant un període de temps de dos minuts, després del qual pot tornar al camp de joc.

exclusiu /eks.kɫuˈziw/ /əks.kɫuˈziw/ (adj, masc)
exclusif

exclusivament /eks.kɫuˌzi.vaˈment/ /eks.kɫuˌzi.βaˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈmen/ /əks.kɫuˌzi.vəˈment/ /əks.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
exclusivement

exclusió social (n, fem)
exclusion sociale

excomunió /eks.ko.mu.niˈo/ /əks.ko.mu.niˈo/ /əks.ku.mu.niˈo/ (n, fem)
excommunication

excrement /eks.kɾeˈmen/ /eks.kɾeˈment/ /əks.kɾəˈmen/ /əks.kɾəˈment/ (n, masc)
excrément

excrescència /eks.kɾeˈsɛn.si.a/ /əks.kɾəsˈsɛn.si.ə/ /əks.kɾəˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
excroissance

excreta /eksˈkɾe.ta/ /əksˈkɾe.tə/ (n, fem)
excreta

excursionisme /eks.kuɾ.si.oˈniz.me/ /əks.kur.si.uˈniz.mə/ /əks.kuɾ.si.oˈniz.mə/ (n, masc)
randonnée

excursionista /eks.kuɾ.si.oˈnis.ta/ /eks.kuɾ.si.oˈnis.te/ /əks.kur.si.uˈnis.tə/ /əks.kuɾ.si.oˈnis.tə/ (n, neut)
excursionniste

excursió /eks.kuɾ.siˈo/ /əks.kur.siˈo/ (n, fem)
excursion

excusa /eksˈku.za/ /əksˈku.zə/ (n, fem)
excuse, prétexte

excèntricament /ekˌsɛn.tɾi.kaˈmen/ /ekˌsɛn.tɾi.kaˈment/ /əkˌsɛn.tɾi.kəˈmen/ /əkˌsɛn.tɾi.kəˈment/ (adv)
excentriquement

excés de jugadors al gel (n, masc)
surnombre

execrablement /eɡ.zeˌkɾa.bɫeˈment/ /eɡ.zeˌkɾa.βɫeˈmen/ /eɡ.zeˌkɾab.bɫeˈmen/ /əɡ.zəˌkɾa.βɫəˈmen/ /əɡ.zəˌkɾab.bɫəˈmen/ /əɡ.zəˌkɾab.bɫəˈment/ (adv)
exécrablement

execució /eɡ.ze.ku.siˈo/ /əɡ.zə.ku.siˈo/ (n, fem)
exécution

executar /eɡ.ze.kuˈta/ /eɡ.ze.kuˈtaɾ/ /əɡ.zə.kuˈta/ (v)
exécuter
  Portar a terme un treball fins al final.
  Aplicar la pena de mort a un condemnat per la justícia.
  Tocar amb un instrument una obra musical.

executiu /eɡ.ze.kuˈtiw/ /əɡ.zə.kuˈtiw/ (adj, masc)
exécutif

executivament /eɡ.ze.kuˌti.vaˈment/ /eɡ.ze.kuˌti.βaˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈmen/ /əɡ.zə.kuˌti.vəˈment/ /əɡ.zə.kuˌti.βəˈmen/ (adv)
exécutoirement

executor /eɡ.ze.kuˈto/ /eɡ.ze.kuˈtoɾ/ /əɡ.zə.kuˈto/ (adj, masc)
exécuteur

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ (adj)
exemplaire
  Que pot servir d'exemple.

exemplar /eɡ.zemˈpɫaɾ/ /əɡ.zəmˈpɫa/ /əɡ.zəmˈpɫar/ (n, masc)
exemplaire
  Ésser viu que serveix de mostra o model representatiu de la seva espècie.
  Cada llibre d'una mateixa edició.

exemplarment /eɡ.zemˌpɫarˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈmen/ /eɡ.zemˌpɫaɾˈment/ /əɡ.zəmˌpɫarˈmen/ /əɡ.zəmˌpɫaɾˈment/ (adv)
exemplairement

exemple /ejˈʃem.pɫe/ /eɡˈzem.pɫe/ /əˈʒem.pɫə/ (n, masc)
exemple

exempt /eɡˈzemt/ /əɡˈzemt/ (adj, masc)
exempt

exemptar /eɡ.zemˈta/ /eɡ.zemˈtaɾ/ /əɡ.zəmˈta/ (v)
exempter

exercici /eɡ.zeɾˈsi.si/ /əɡ.zərˈsi.si/ (n, masc)
exercice

exercici estructural (n, masc)
drill

exercici fiscal (n, masc)
exercice fiscal

exercir /eɡ.zerˈsi/ /eɡ.zeɾˈsi/ /eɡ.zeɾˈsiɾ/ /əɡ.zərˈsi/ (v)
exercer

exercitar /eɡ.zer.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈta/ /eɡ.zeɾ.siˈtaɾ/ /əɡ.zər.siˈta/ (v)
exercer

exfoliació /eks.fo.ɫi.a.siˈo/ /əks.fo.ɫi.ə.siˈo/ /əks.fu.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
exfoliation

exhaurir /eɡ.zawˈɾi/ /eɡ.zawˈɾiɾ/ /əɡ.zəwˈɾi/ (v)
épuiser
  Consumir completament, esgotar.

exhaustiu /eɡ.zawsˈtiw/ /əɡ.zəwsˈtiw/ (adj, masc)
exhaustif

exhibir /eɡ.ziˈbiɾ/ /eɡ.ziˈβi/ /əɡ.ziˈβi/ (v)
exposer

exhumar /eɡ.zuˈma/ /eɡ.zuˈmaɾ/ /əɡ.zuˈma/ (v)
exhumer
  desenterrar

exigent /eɡ.ziˈd͡ʒen/ /eɡ.ziˈd͡ʒent/ /eɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒen/ /əɡ.ziˈʒent/ (adj)
exigeant

exigir /eɡ.ziˈd͡ʒi/ /eɡ.ziˈd͡ʒiɾ/ /eɡ.ziˈʒi/ /əɡ.ziˈʒi/ (v)
exiger

exigu /eɡˈzi.ɣu/ /əɡˈzi.ɣu/ (adj, masc)
exigu

exili /eɡˈzi.ɫi/ /əɡˈzi.ɫi/ (n, masc)
exil

exiliat /eɡ.zi.ɫiˈat/ /əɡ.zi.ɫiˈat/ (adj, masc)
exilé

existencialisme /eɡ.zis.ten.si.aˈɫiz.me/ /əɡ.zis.tən.si.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
existentialisme

existent /eɡ.zisˈten/ /eɡ.zisˈtent/ /əɡ.zisˈten/ /əɡ.zisˈtent/ (adj)
existant

existir /eɡ.zisˈti/ /eɡ.zisˈtiɾ/ /əɡ.zisˈti/ (v)
exister
  Formar part de la realitat, especialment en contrast amb el qual és imaginari.
  Haver-hi, restar alguna cosa.

existència /eɡ.zisˈtɛn.si.a/ /əɡ.zisˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
existence

exonerar /eɡ.zo.neˈɾa/ /eɡ.zo.neˈɾaɾ/ /əɡ.zo.nəˈɾa/ /əɡ.zu.nəˈɾa/ (v)
acquiter, exonérer

exorbitantment /eɡ.zor.βiˌtamˈmen/ /eɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /eɡ.zoɾ.βiˌtamˈmen/ /əɡ.zoɾ.biˌtamˈment/ /əɡ.zur.biˌtamˈmen/ (adv)
exorbitamment

exorcisme /eɡ.zoɾˈsiz.me/ /əɡ.zoɾˈsiz.mə/ /əɡ.zurˈsiz.mə/ (n, masc)
exorcisme

exorcitzar /eɡ.zor.siˈd͡za/ /eɡ.zoɾ.siˈza/ /eɡ.zoɾ.siˈzaɾ/ /əɡ.zoɾ.siˈd͡za/ /əɡ.zur.siˈd͡za/ (v)
exorciser

exormador (n, masc)
sorcier

exornació /eɡ.zoɾ.na.siˈo/ /əɡ.zoɾ.nə.siˈo/ /əɡ.zur.nə.siˈo/ (n, fem)
ornement

exornar /eɡ.zorˈna/ /eɡ.zoɾˈna/ /eɡ.zoɾˈnaɾ/ /əɡ.zoɾˈna/ /əɡ.zurˈna/ (v)
orner

exosquelet /eɡ.zos.keˈɫet/ /əɡ.zos.kəˈɫət/ /əɡ.zus.kəˈɫɛt/ (n, masc)
exosquelette

expandir /eks.panˈdi/ /eks.panˈdiɾ/ /əks.pənˈdi/ (v)
dilater

expansió /eks.pan.siˈo/ /əks.pən.siˈo/ (n, fem)
expansion

expectació /eks.pek.ta.siˈo/ /əks.pək.tə.siˈo/ (n, fem)
attente

expectativa /eks.pek.taˈti.va/ /eks.pek.taˈti.βa/ /əks.pək.təˈti.və/ /əks.pək.təˈti.βə/ (n, fem)
attente

expectorar /eks.pek.toˈɾa/ /eks.pek.toˈɾaɾ/ /əks.pək.toˈɾa/ /əks.pək.tuˈɾa/ (v)
expectorer

expedició /eks.pe.ði.siˈo/ /əks.pə.ði.siˈo/ (n, fem)
expédition

expedidor /eks.pe.ðiˈðo/ /eks.pe.ðiˈðoɾ/ /əks.pə.ðiˈðo/ (n, masc)
expéditeur

expedient /eks.pe.ðiˈen/ /eks.pe.ðiˈent/ /əks.pə.ðiˈen/ /əks.pə.ðiˈent/ (n, masc)
dossier

expedient acadèmic (n, masc)
dossier scolaire

expedir /eks.peˈði/ /eks.peˈðiɾ/ /əks.pəˈði/ (v)
expédier

expeditivament /eks.pe.ðiˌti.vaˈment/ /eks.pe.ðiˌti.βaˈmen/ /əks.pə.ðiˌti.vəˈmen/ /əks.pə.ðiˌti.vəˈment/ /əks.pə.ðiˌti.βəˈmen/ (adv)
expéditivement

expel·lir /eks.peɫˈɫi/ /eks.peɫˈɫiɾ/ /eks.peˈɫi/ /əks.pəɫˈɫi/ /əks.pəˈɫi/ (v)
expulser

experiment /eks.pe.ɾiˈmen/ /eks.pe.ɾiˈment/ /əks.pə.ɾiˈmen/ /əks.pə.ɾiˈment/ (n, masc)
expérience
  Prova realitzada en condicions específiques i pensada per a treure conclusions del resultat.

experimentació /eks.pe.ɾi.men.ta.siˈo/ /əks.pə.ɾi.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
expérimentation

experimentalment /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈmen/ /eks.pe.ɾi.menˌtaɫˈment/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈmen/ /əks.pə.ɾi.mənˌtaɫˈment/ (adv)
expérimentalement

experimentar /eks.pe.ɾi.menˈta/ /eks.pe.ɾi.menˈtaɾ/ /əks.pə.ɾi.mənˈta/ (v)
expérimenter
  Tenir experiències.

experiència /eks.pe.ɾiˈɛn.si.a/ /əks.pə.ɾiˈɛn.si.ə/ (n, fem)
expérience

expert /eksˈpɛɾt/ /əksˈpɛrt/ (adj, masc)
expert

expertament /eksˌpɛr.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈmen/ /eksˌpɛɾ.taˈment/ /əksˌpɛr.təˈmen/ /əksˌpɛɾ.təˈment/ (adv)
expertement

expertització /eks.per.ti.d͡za.siˈo/ /eks.peɾ.ti.za.siˈo/ /əks.pər.ti.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
expertise

expertitzar /eks.per.tiˈd͡za/ /eks.peɾ.tiˈza/ /eks.peɾ.tiˈzaɾ/ /əks.pər.tiˈd͡za/ (v)
expertiser

explanar /eks.pɫaˈna/ /eks.pɫaˈnaɾ/ /əks.pɫəˈna/ (v)
expliquer

explicació /eks.pɫi.ka.siˈo/ /əks.pɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
explication

explicar /eks.pɫiˈka/ /eks.pɫiˈkaɾ/ /es.pɫiˈka/ /es.pɫiˈkaɾ/ /əs.pɫiˈka/ (v)
expliquer
  Donar una lliçó, fer entendre continguts nous.
  Justificar, aclarir.
raconter, expliquer
  Dir, contar.

explicitar /eks.pɫi.siˈta/ /eks.pɫi.siˈtaɾ/ /əks.pɫi.siˈta/ (v)
expliciter

explorar /eks.pɫoˈɾa/ /eks.pɫoˈɾaɾ/ /əks.pɫoˈɾa/ /əks.pɫuˈɾa/ (v)
explorer

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ (adj, masc)
explosif
  Relatiu a l’explosió.

explosiu /eks.pɫoˈziw/ /əks.pɫoˈziw/ /əks.pɫuˈziw/ (n, masc)
explosif
  Substància o artefacte capaç d’explotar.

explosió /eks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫo.ziˈo/ /əks.pɫu.ziˈo/ (n, fem)
explosion

explotació /eks.pɫo.ta.siˈo/ /əks.pɫo.tə.siˈo/ /əks.pɫu.tə.siˈo/ (n, fem)
exploitation

explotar /eks.pɫoˈta/ /eks.pɫoˈtaɾ/ /əks.pɫoˈta/ /əks.pɫuˈta/ (v)
exploser
  Esclatar.

explícit /eksˈpɫi.sit/ /əksˈpɫi.sit/ (adj, masc)
explicite

explícitament /eksˌpɫi.si.taˈmen/ /eksˌpɫi.si.taˈment/ /əksˌpɫi.si.təˈmen/ /əksˌpɫi.si.təˈment/ (adv)
explicitement

exportar /eks.porˈta/ /eks.poɾˈta/ /eks.poɾˈtaɾ/ /əks.poɾˈta/ /əks.purˈta/ (v)
exporter

exposar /eks.poˈza/ /eks.poˈzaɾ/ /əks.poˈza/ /əks.puˈza/ (v)
exposer

exposició /eks.po.zi.siˈo/ /əks.po.zi.siˈo/ /əks.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
exposition
  Exhibició d'obres d'art, generalment pintures o escultures.

expressament /eksˌpɾe.saˈmen/ /eksˌpɾe.saˈment/ /əksˌpɾe.səˈmen/ /əksˌpɾe.səˈment/ (adv)
expressément

expressar /eks.pɾeˈsa/ /eks.pɾeˈsaɾ/ /əks.pɾəˈsa/ (v)
exprimer

expressivament /eks.pɾeˌsi.vaˈment/ /eks.pɾeˌsi.βaˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈmen/ /əks.pɾəˌsi.vəˈment/ /əks.pɾəˌsi.βəˈmen/ (adv)
expressivement

expressió /eks.pɾe.siˈo/ /əks.pɾə.siˈo/ (n, fem)
expression
  Manifestació del pensament, dels sentiments, dels desitjos, etc., per mitjà de qualsevol forma de representació.
  Interpretació per mitjà d'instruments o la veu d'una obra musical, obtenint els sons i la melodia adequada.
  Forma d'unitat lingüística que està fossilitzada i es transmet de manera tradicional, oral o escrita.

expressió corporal (n, fem)
expression corporelle

expressió escrita (n, fem)
expression écrite

expressió oral (n, fem)
expression orale

expressió visual i plàstica (n, fem)
expression visuelle et plastique

expropiació /eks.pɾo.pi.a.siˈo/ /əks.pɾo.pi.ə.siˈo/ /əks.pɾu.pi.ə.siˈo/ (n, fem)
expropriation

expulsar /eks.puɫˈsa/ /eks.puɫˈsaɾ/ /əks.puɫˈsa/ (v)
expulser
  Treure algú d’un lloc considerant que no hi pot estar.

expulsió /eks.puɫ.siˈo/ /əks.puɫ.siˈo/ (n, fem)
expulsion

expulsió temporal (n, fem)
exclusion

expòsit /eksˈpɔ.zit/ /əksˈpɔ.zit/ (adj, masc)
trouvé
  Noi o noia que ha estat posat a la porta d'alguna església, casa o altre paratge públic, per no tenir amb què criar-lo els seus pares, o perquè no es conegui quins són.

exquisidament /eks.kiˌzi.ðaˈmen/ /eks.kiˌzi.ðaˈment/ /əks.kiˌzi.ðəˈmen/ /əks.kiˌzi.ðəˈment/ (adv)
exquisément

extemporàniament /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈmen/ /eks.tem.poˌɾa.ni.aˈment/ /əks.təm.poˌɾa.ni.əˈment/ /əks.təm.puˌɾa.ni.əˈmen/ (adv)
extemporanément

extensament /eksˌten.saˈmen/ /eksˌten.saˈment/ /əksˌtən.səˈment/ /əksˌtɛn.səˈmen/ (adv)
extensivement

extensivament /eks.tenˌsi.vaˈment/ /eks.tenˌsi.βaˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈmen/ /əks.tənˌsi.vəˈment/ /əks.tənˌsi.βəˈmen/ (adv)
extensivement

extensió /eks.ten.siˈo/ /əks.tən.siˈo/ (n, fem)
extension
  (beisbol) Moviment del llançador per a preparar un llançament consistent a aixecar els braços a l'altura del cap i abaixar-los fins a situar-los aproximadament davant de les espatlles.

extensió universitària (n, fem)
extension universitaire

exterior /eks.te.ɾiˈoɾ/ /əks.tə.ɾiˈo/ /əks.tə.ɾiˈor/ (n, masc)
extérieur
  La part de fora.

exterior /eks.te.ɾiˈoɾ/ /əks.tə.ɾiˈo/ /əks.tə.ɾiˈor/ (n, neut)
ailier
  (beisbol) Cadascun dels defensors situats al camp exterior que s'encarreguen d'agafar les pilotes llançades pel batedor que surten del camp interior.

exterior centre (n, neut)
champ centre

exterior dret (n, masc)
ailier droit

exterior esquerre (n, masc)
ailier gauche

exteriorment /eks.te.ɾiˌorˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈmen/ /eks.te.ɾiˌoɾˈment/ /əks.tə.ɾiˌorˈmen/ /əks.tə.ɾiˌoɾˈment/ (adv)
extérieurement

exterminar /eks.ter.miˈna/ /eks.teɾ.miˈna/ /eks.teɾ.miˈnaɾ/ /əks.tər.miˈna/ (v)
exterminer

externament /eksˌtɛr.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈmen/ /eksˌtɛɾ.naˈment/ /əksˌtɛr.nəˈmen/ /əksˌtɛɾ.nəˈment/ (adv)
externement

exteroceptor /eks.te.ɾo.sepˈto/ /eks.te.ɾo.sepˈtoɾ/ /əks.tə.ɾo.səpˈto/ /əks.tə.ɾu.səpˈto/ (n, masc)
extérocepteur

exteroreceptor /eks.te.ɾo.re.sepˈto/ /eks.te.ɾo.re.sepˈtoɾ/ /əks.tə.ɾo.rə.səpˈto/ /əks.tə.ɾu.rə.səpˈto/ (n, masc)
extérocepteur

extinció /eks.tin.siˈo/ /əks.tin.siˈo/ (n, fem)
extinction

extinció de conducta (n, fem)
extinction de comportement

extingir /eks.tiɲˈd͡ʒi/ /eks.tiɲˈd͡ʒiɾ/ /əks.tiɲˈʒi/ (v)
éteindre

extirpació /eks.tiɾ.pa.siˈo/ /əks.tir.pə.siˈo/ (n, fem)
extirpation

extirpar /eks.tirˈpa/ /eks.tiɾˈpa/ /eks.tiɾˈpaɾ/ /əks.tirˈpa/ (v)
extirper

extorsionar /eks.tor.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈna/ /eks.toɾ.si.oˈnaɾ/ /əks.toɾ.si.oˈna/ /əks.tur.si.uˈna/ (v)
extorquer

extorsió /eks.toɾ.siˈo/ /əks.toɾ.siˈo/ /əks.tur.siˈo/ (n, fem)
extorsion

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ (adj)
extra
  De qualitat superior.

extra /ˈeks.tɾa/ /ˈɛks.tɾə/ (n, masc)
extra
  Cosa extraordinària, addicional a allò esperat.

extradir /eks.tɾaˈði/ /eks.tɾaˈðiɾ/ /əks.tɾəˈði/ (v)
extrader

extradural /eks.tɾa.ðuˈɾaɫ/ /əks.tɾə.ðuˈɾaɫ/ (adj)
extradural
  Fora de la duramàter

extrajudicialment /ˌeks.tɾa.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌeks.tɾa.d͡ʒu.ði.siˌaɫˈment/ /ˌeks.tɾa.ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌɛks.tɾə.ʒu.ði.siˌaɫˈmen/ /ˌɛks.tɾə.ʒu.ði.siˌaɫˈment/ (adv)
extrajudiciairement

extraordinari /eks.tɾa.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.diˈna.ɾi/ /əks.tɾə.ur.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
extraordinaire

extraordinàriament /eks.tɾa.or.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈmen/ /eks.tɾa.oɾ.ðiˌna.ɾi.aˈment/ /əks.tɾə.oɾ.ðiˌna.ɾi.əˈment/ /əks.tɾə.ur.diˌna.ɾi.əˈmen/ /əks.tɾə.ur.ðiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
extraordinairement

extrapolar /eks.tɾa.poˈɫa/ /eks.tɾa.poˈɫaɾ/ /əks.tɾə.poˈɫa/ /əks.tɾə.puˈɫa/ (v)
extrapoler

extraterrestre /ˌeks.tɾa.teˈres.tɾe/ /ˌɛks.tɾə.təˈres.tɾə/ (adj)
extraterrestre

extraterritorial /ˌeks.tɾa.te.ri.to.ɾiˈaɫ/ /ˌɛks.tɾə.tə.ri.to.ɾiˈaɫ/ /ˌɛks.tɾə.tə.ri.tu.ɾiˈaɫ/ (adj)
extraterritorial

extravagant /eks.tɾa.vaˈɣant/ /eks.tɾa.βaˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣan/ /əks.tɾə.vəˈɣant/ /əks.tɾə.βəˈɣan/ (adj)
extravagant

extravagantment /eks.tɾa.vaˌɣamˈment/ /eks.tɾa.βaˌɣamˈmen/ /əks.tɾə.vəˌɣamˈmen/ /əks.tɾə.vəˌɣamˈment/ /əks.tɾə.βəˌɣamˈmen/ (adv)
extravagamment

extraversió /ˌeks.tɾa.veɾ.siˈo/ /ˌeks.tɾa.βer.siˈo/ /ˌeks.tɾa.βeɾ.siˈo/ /ˌɛks.tɾə.vəɾ.siˈo/ /ˌɛks.tɾə.βər.siˈo/ (n, fem)
extraversion

extravertit /ˌeks.tɾa.veɾˈtit/ /ˌeks.tɾa.βerˈtit/ /ˌeks.tɾa.βeɾˈtit/ /ˌɛks.tɾə.vəɾˈtit/ /ˌɛks.tɾə.βərˈtit/ (adj, masc)
extraverti

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ (adj)
extrême
  Que està a un grau molt alt.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ (n, masc)
extrême
  Part d'un objecte situada més lluny respecte del qui parla.

extrem /eksˈtɾem/ /əksˈtɾem/ (n, neut)
ailier
  (esports de pilota) Cadascun dels dos davanters situats més a prop de les bandes.

extrem dret (n, masc)
ailier droit

extrem esquerre (n, masc)
ailier gauche

extremadament /eks.tɾeˌma.ðaˈmen/ /eks.tɾeˌma.ðaˈment/ /əks.tɾəˌma.ðəˈmen/ /əks.tɾəˌma.ðəˈment/ (adv)
extrêmement

extremament /eksˌtɾe.maˈmen/ /eksˌtɾe.maˈment/ /əksˌtɾe.məˈmen/ /əksˌtɾe.məˈment/ (adv)
extrêmement

extremitat /eks.tɾe.miˈtat/ /əks.tɾə.miˈtat/ (n, fem)
extrémité

extreure /eksˈtɾew.ɾe/ /əksˈtɾɛw.ɾə/ (v)
extraiter

extrínsecament /eksˌtɾin.se.kaˈmen/ /eksˌtɾin.se.kaˈment/ /əksˌtɾin.sə.kəˈmen/ /əksˌtɾin.sə.kəˈment/ (adv)
extrinsèquement

exuberantment /eɡ.zu.beˌɾamˈment/ /eɡ.zu.βeˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈmen/ /əɡ.zu.bəˌɾamˈment/ /əɡ.zu.βəˌɾamˈmen/ (adv)
exubéramment

exultar /eɡ.zuɫˈta/ /eɡ.zuɫˈtaɾ/ /əɡ.zuɫˈta/ (v)
exulter

exvot /ˌeɡzˈvɔt/ /ˌeɡzˈβɔt/ /ˌɛɡzˈbɔt/ /ˌɛɡzˈvɔt/ (n, masc)
exvoto

exèrcit /agˈzɛr.sit/ /ejˈʃɛɾ.sit/ /eɡˈzɛɾ.sit/ /əˈd͡zɛɾ.sit/ (n, masc)
armée
  Conjunt organitzat de soldats.

exòtic /eɡˈzɔ.tik/ /əɡˈzɔ.tik/ (adj, masc)
exotique

eòlic /eˈɔ.ɫik/ (adj, masc)
éolien
  Relatiu o pertanyent a Eòlia, als seus habitants o a la seva llengua.
  Relacionat amb el vent.

eòlic /eˈɔ.ɫik/ (n, masc)
éolien
  Dialecte del grec antic parlat pels eolis.

eó /eˈo/ /əˈo/ (n, masc)
éon

fabricació /fa.bɾi.ka.siˈo/ /fə.βɾi.kə.siˈo/ (n, fem)
fabrication

fabricar /fa.bɾiˈkaɾ/ /fa.βɾiˈka/ /fə.βɾiˈka/ (v)
fabriquer

fabular /fa.βuˈla/ /fa.βuˈlaɾ/ /fə.βuˈɫa/ (v)
fabuler

fabulosament /fa.buˌɫo.zaˈment/ /fa.βuˌɫo.zaˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈmen/ /fə.buˌɫo.zəˈment/ /fə.βuˌɫo.zəˈmen/ (adv)
fabuleusement

facció /fak.siˈo/ /fək.siˈo/ (n, fem)
faction

faceciosament /fa.se.siˌo.zaˈmen/ /fa.se.siˌo.zaˈment/ /fə.sə.siˌo.zəˈmen/ /fə.sə.siˌo.zəˈment/ (adv)
facétieusement

facial /fa.siˈaɫ/ /fə.siˈəɫ/ (adj)
facial

facilitar /fa.si.ɫiˈta/ /fa.si.ɫiˈtaɾ/ /fə.si.ɫiˈta/ (v)
faciliter
  Fer més fàcil alguna cosa.
suppléer
  Donar a algú allò que necessita, proporcionar.

facilitat /fa.si.ɫiˈtat/ /fə.si.ɫiˈtat/ (n, fem)
facilité

facinerós /fa.si.neˈɾos/ (adj, masc)
malfaiteur

facsímil /fakˈsi.miɫ/ /fəkˈsi.miɫ/ (n, masc)
fac-similé
  reproducció exacta d'un document original manuscrit o imprès, que es realitza utilitzant mitjans mecànics.

factible /fakˈti.bɫe/ /fakˈti.βɫe/ /fakˈtib.bɫe/ /fəkˈti.βɫə/ /fəkˈtib.bɫə/ (adj)
faisable

factici /fakˈti.si/ /fəkˈti.si/ (adj, masc)
factice

factor /fakˈto/ /fakˈtoɾ/ /fəkˈto/ (n, masc)
faiseur
  Persona que fa alguna cosa.
facteur
  Element que influeix en un resultat final.

facturar /fak.tuˈɾa/ /fak.tuˈɾaɾ/ /fək.tuˈɾa/ (v)
facturer
  Fer constar en una factura el producte venut a un preu determinat.
enregistrer
  Enregistrar en un centre de transports l’equipatge o mercaderies a trametre a una destinació.

factíciament /fakˌti.si.aˈmen/ /fakˌti.si.aˈment/ /fəkˌti.si.əˈmen/ /fəkˌti.si.əˈment/ (adv)
facticement

factòtum /fakˈtɔ.tum/ /fəkˈtɔ.tum/ (n, neut)
factotum

facultar /fa.kuɫˈta/ /fa.kuɫˈtaɾ/ /fə.kuɫˈta/ (v)
autoriser

facultat /fa.kuɫˈtat/ /fə.kuɫˈtat/ (n, fem)
faculté
  Capacitat innata per fer una cosa.
  Secció d'una universitat, a la qual correspon una o diverses àrees de coneixement contigües, on s'imparteixen els ensenyaments d'una carrera determinada o de diverses carreres afins.

facultativament /fa.kuɫ.taˌti.vaˈment/ /fa.kuɫ.taˌti.βaˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈmen/ /fə.kuɫ.təˌti.vəˈment/ /fə.kuɫ.təˌti.βəˈmen/ (adv)
facultativement

facècia (n, fem)
facétie

fada /ˈfa.ða/ (n, fem)
fée

fadament /ˌfa.ðaˈmen/ /ˌfa.ðaˈment/ /ˌfa.ðəˈmen/ /ˌfa.ðəˈment/ (adv)
fadement

fade (n, masc)
fade

fadrí /faˈðɾi/ /fəˈðɾi/ (n, masc)
jeune homme
  Persona jove sense casar, en estat de casar-se.
girelle paon
  Peix marí de la família dels làbrids, de nom científic Thalassoma pavo.
compagnon
  Operari ja instruït en el seu ofici, gremi, però que encara no n’és mestre.

fagina /faˈd͡ʒi.na/ /faˈʒi.na/ /fəˈʒi.nə/ (n, fem)
fouine

fagot /faˈɣɔt/ /fəˈɣɔt/ (n, masc)
basson

fai /ˈfaj/ (n, masc)
faille

faig /ˈfajk/ /ˈfat͡ʃ/ (n, masc)
hêtre

faisà /fajˈza/ (n, masc)
faisan

faixa /ˈfa.ʃa/ /ˈfa.ʃə/ /ˈfaj.ʃa/ (n, fem)
gaine
  Peça de roba interior elàstica que subjecta l’abdomen.
ceinture, ceinture d'étoffe
  (pilota) Peça de l'equip d'un jugador consistent en una tira de roba, de color blau o vermell que cenyeix el tronc per la cintura, utilitzada per a identificar un jugador o un equip enfront de l'adversari.
trachyptère commun
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trachipterus trachypterus)

faixí /fajˈʃi/ /faˈʃi/ /fəˈʃi/ (n, masc)
écharpe

faiçó /fajˈso/ /fəjˈso/ (n, fem)
apparence

falaguerament /fa.ɫaˌɣe.ɾaˈmen/ /fa.ɫaˌɣe.ɾaˈment/ /fə.ɫəˌɣe.ɾəˈmen/ /fə.ɫəˌɣe.ɾəˈment/ (adv)
flatteusement

falange /faˈɫaɲ.d͡ʒe/ /fəˈɫaɲ.ʒə/ (n, fem)
phalange
  Qualsevol dels ossos que formen l'esquelet dels dits.

falb /ˈfaɫp/ (adj, masc)
fauve

falca /ˈfaɫ.ka/ (n, fem)
cale

falcó /faɫˈko/ (n, masc)
faucon

falda /ˈfaɫ.da/ /ˈfaɫ.də/ (n, fem)
jupe
  Part del vestit que penja de cintura avall.
genoux
  Part entre la cintura i els genolls d'una persona asseguda.
flanc
  Vessant inferior d'una muntanya.

faldilla /faɫˈdi.ʎa/ (n, fem)
jupe
  (sovint en plural) Peça de roba que cobreix el cos de la cintura en avall i que no té cap divisió que separi les cames.
  (bàdminton) Element allargat de material sintètic d'un volant artificial.

faldistori /faɫ.disˈtɔ.ɾi/ /fəɫ.disˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
faldistoire

falguera /faɫˈɣe.ɾa/ (n, fem)
fougère

falla /ˈfa.jə/ /ˈfa.ʎa/ /ˈfa.ʎə/ (n, fem)
faute
  Falta d’una cosa necessària.
faille
  (geologia) Fractura de l’escorça terrestre amb un desplaçament relatiu de roca.

fallada /faˈʎa.ða/ /fəˈʎa.ðə/ (n, masc)
carreau ouvert
  (bowling) Quadre al final del qual un jugador no ha aconseguit tombar totes les bitlles, tot i no haver-hi unes banyes.

fals /ˈfaɫs/ (adj, masc)
faux
  Que no s'ajusta a la veritat.

fals principiant (n, masc)
faux débutant

fals tall sil·làbic (n, masc)
mécoupure

fals topspin (n, masc)
faux top-spin

falsa orca (n, fem)
faux-orque

falsament /ˌfaɫ.saˈmen/ /ˌfaɫ.saˈment/ /ˌfaɫ.səˈmen/ /ˌfaɫ.səˈment/ (adv)
faussement

falsedat /faɫ.seˈðat/ /fəɫ.səˈðat/ (n, fem)
fausseté, contrevérité
  Informació o dita falsa.

falsejar /faɫ.seˈd͡ʒa/ /faɫ.seˈd͡ʒaɾ/ /faɫ.seˈʒa/ /fəɫ.səˈd͡ʒa/ /fəɫ.səˈʒa/ (v)
falsifier

falsificació /faɫ.si.fi.ka.siˈo/ /fəɫ.si.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
contrefaire

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ (Interjection)
faute

falta /ˈfaɫ.ta/ /ˈfaɫ.tə/ (n, fem)
manque
  Mancança d'una cosa necessària.
faute
  Actuació contrària a un deure, considerat legalment una ofensa menor.
  (bowling) Contravenció del reglament consistent a tocar una part de la pista de bowling durant el llançament o després, a continuació d'haver tocat o traspassat la línia de falta.
but faux
  (pilota basca) Servei antireglamentari executat de manera que la pilota, després de tocar el frontis, bota davant la línia de falta.

falta antiesportiva (n, fem)
faute antisportive

falta d'equip (n, fem)
faute d'équipe

falta d'interrupció (n, fem)
faute d'interruption

falta de bloqueig (n, fem)
faute du bloc

falta de cop d'atac (n, fem)
faute de frappe d'attaque

falta de cos (n, fem)
faute de corps
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Falta d'un jugador de camp consistent a jugar la bola amb el cos.
touché
  (pilota basca) Falta consistent a tocar la pilota amb el cos.

falta de jugador (n, fem)
faute de joueur

falta de llançador (n, fem)
balk

falta de peu (Interjection)
faute de pied

falta de peu (n, fem)
faute de pied
  (esports de raqueta) Falta de servei en què el servidor trepitja una línia de l'àrea de servei en el moment de servir.
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Falta d'un jugador de camp consistent a jugar la bola amb el peu.
  (bàdminton) Falta d'un receptor consistent a desplaçar un peu abans que el servidor hagi colpejat el volant en l'execució del servei.

falta de posició (n, fem)
erreur dans l'ordre de service

falta de rotació (n, fem)
erreur dans la rotation

falta de servei (n, fem)
faute de service

falta de substitució (n, fem)
faute de remplacement

falta desqualificant (n, fem)
faute disqualifiante

falta diferida (n, fem)
pénalité retardée

falta greu (n, fem)
punition majeure

falta intencionada (n, fem)
faute intentionnelle

falta involuntària (n, fem)
faute involontaire

falta lleu (n, fem)
punition mineure

falta múltiple (n, fem)
faute multiple

falta personal (n, fem)
faute personnelle

falta personal en atac (n, fem)
faute offensive

falta tàctica (n, fem)
faute tactique

falta tècnica (n, fem)
faute technique

faltar /faɫˈta/ /faɫˈtaɾ/ /fəɫˈta/ (v)
manquer

faltat /faɫˈtat/ /fəɫˈtat/ (adj, masc)
imbécile

faluca /faˈɫu.ka/ /fəˈɫu.kə/ (n, fem)
felouque

faluga /faˈɫu.ɣa/ /fəˈɫu.ɣə/ (n, fem)
felouque
  Embarcació petita impulsada per vela o rems.
  Persona o animal bellugadís.
  Sensació de ventre remogut.

fal·laciosament /fa.ɫa.siˌo.zaˈmen/ /faɫ.ɫa.siˌo.zaˈmen/ /faɫ.ɫa.siˌo.zaˈment/ /fə.ɫə.siˌo.zəˈmen/ /fəɫ.ɫə.siˌo.zəˈmen/ /fəɫ.ɫə.siˌo.zəˈment/ (adv)
fallacieusement

fal·laç /faɫˈɫas/ /faˈɫas/ /fəɫˈɫas/ /fəˈɫas/ (adj)
fallacieux

fal·lera /faɫˈɫe.ɾa/ /fəɫˈɫe.ɾə/ (n, fem)
penchant

fal·lible /faɫˈɫi.bɫe/ /faɫˈɫib.bɫe/ /faˈɫi.βɫe/ /fəɫˈɫib.bɫə/ /fəˈɫi.βɫə/ (adj)
faillible

fal·locentrisme /fa.ɫo.senˈtɾiz.me/ /faɫ.ɫo.senˈtɾiz.me/ /fə.ɫu.sənˈtɾiz.mə/ /fəɫ.ɫo.sənˈtɾiz.mə/ /fəɫ.ɫu.sənˈtɾiz.mə/ (n, masc)
phallocentrisme

fal·locèntric /fa.ɫoˈsɛn.tɾik/ /faɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fə.ɫuˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫoˈsɛn.tɾik/ /fəɫ.ɫuˈsɛn.tɾik/ (adj, masc)
phallocentrique

fal·lus /ˈfa.ɫus/ /ˈfaɫ.ɫus/ (n, masc)
phallus

fal·làcia /faɫˈɫa.si.a/ /faˈɫa.si.a/ /fəɫˈɫa.si.ə/ /fəˈɫa.si.ə/ (n, fem)
erreur, sophisme

falç /ˈfaɫs/ (n, fem)
faucille

fam (n, fem)
faim

fam canina (n, masc)
faim de loup

fama /ˈfa.ma/ /ˈfa.mə/ (n, fem)
réputation, gloire

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ (adj)
familial
  Relatiu a la família.
familier
  Conegut, proper.

familiar /fa.mi.ɫiˈaɾ/ /fə.mi.ɫiˈa/ /fə.mi.ɫiˈar/ (n, neut)
parent
  Parent, membre de la mateixa família.

familiarització /fa.mi.ɫi.a.ɾi.d͡za.siˈo/ /fa.mi.ɫi.a.ɾi.za.siˈo/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
familiarisation

familiaritzar /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈd͡za/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈza/ /fa.mi.ɫi.a.ɾiˈzaɾ/ /fə.mi.ɫi.ə.ɾiˈd͡za/ (v)
familiariser, se familiariser
  Fer esdevenir algú familiar amb algú altre o quelcom.

familiarment /fa.mi.ɫiˌarˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈmen/ /fa.mi.ɫiˌaɾˈment/ /fə.mi.ɫiˌarˈmen/ /fə.mi.ɫiˌaɾˈment/ (adv)
familièrement

famolenc /fa.moˈɫeŋk/ /fə.muˈɫɛŋ/ (adj, masc)
hambriento

famosament /faˌmo.zaˈmen/ /faˌmo.zaˈment/ /fəˌmo.zəˈmen/ /fəˌmo.zəˈment/ (adv)
fameusement

família /faˈmi.ɫi.a/ /fəˈmi.ɫi/ (n, fem)
famille

família monoparental (n, fem)
famille monoparentale

famós /faˈmos/ /fəˈmos/ (adj, masc)
fameux, célèbre

fanal /faˈnaɫ/ /fəˈnaɫ/ (n, masc)
réverbère, lanterne
  Font lluminosa col·locada en una caixa destinada a la il·luminació de la via pública.

fandango /fanˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡo/ /fənˈdaŋ.ɡu/ (n, masc)
fandango

fanfarronada /faɱ.fa.roˈna.ða/ /fəɱ.fə.roˈna.ðə/ /fəɱ.fə.ruˈna.ðə/ (n, fem)
fanfaronnade

fanfarró /faɱ.faˈro/ /fəɱ.fəˈro/ (adj, masc)
fanfaron

fang /ˈfaŋ/ /ˈfaŋk/ /ˈfaŋk/ (n, masc)
boue
  Barreja d'aigua i terra.

fansub /fanˈsup/ (n, masc)
fansub

fantasia /fan.taˈzi.a/ /fən.təˈzi.ə/ (n, fem)
fantasie, fantaisie

fantasma /fanˈtaz.ma/ /fənˈtaz.mə/ (n, masc)
fantôme

fantasmagoria /fan.taz.ma.ɣoˈɾi.a/ /fən.təz.mə.ɣoˈɾi.ə/ /fən.təz.mə.ɣuˈɾi.ə/ (n, fem)
fantasmagorie

fantasmagòric /fan.taz.maˈɣɔ.ɾik/ (adj, masc)
fantasmagorique

fantasmagòricament /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈmen/ /fan.taz.maˌɣɔ.ɾi.kaˈment/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈmen/ /fən.təz.məˌɣɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
fantasmagoriquement

fantasmal /fan.tasˈmaɫ/ /fən.tasˈmaɫ/ (adj)
fantomatique

fantoma /fanˈto.ma/ /fənˈto.mə/ (n, masc)
fantôme

fantotxe /fanˈto.t͡ʃe/ /fənˈtɔ.t͡ʃə/ (n, masc)
fantoche

fantàstic /fanˈtas.tik/ /fənˈtas.tik/ (adj)
fantastique
  Relatiu a la fantasia.

fantàsticament /fanˌtas.ti.kaˈmen/ /fanˌtas.ti.kaˈment/ /fənˌtas.ti.kəˈmen/ /fənˌtas.ti.kəˈment/ (adv)
fantastiquement

fanàtic /faˈna.tik/ /fəˈna.tik/ (adj, masc)
fanatique

fanàticament /faˌna.ti.kaˈmen/ /faˌna.ti.kaˈment/ /fəˌna.ti.kəˈmen/ /fəˌna.ti.kəˈment/ (adv)
fanatiquement

far (n, masc)
phare
  Edificació en forma de torre amb un aparell lluminós a la part més alta que emet senyals de llum com a referència per a navegants.

faralló /fa.ɾaˈʎo/ /fə.ɾəˈʎo/ (n, masc)
stack

faraó /fa.ɾaˈo/ /fə.ɾəˈo/ (n, masc)
pharaon
  Màxim jerarca de la monarquia egípcia de l'antiguitat.
  Joc d'apostes en el que per guanyar cal endevinar el valor d'un naip que destaparà el crupier.

farcellet de brou xinès (n, masc)
xiaolongbao

farcellet xinès (n, masc)
huntun

farciment /far.siˈmen/ /faɾ.siˈmen/ /faɾ.siˈment/ /fər.siˈmen/ /fəɾ.siˈment/ (n, masc)
farce
  Contingut amb el que està farcida una cosa.

farcir /farˈsi/ /faɾˈsi/ /faɾˈsiɾ/ (v)
remplir

farcit /faɾˈsit/ /fərˈsit/ (adj, masc)
farci

farda /ˈfar.də/ /ˈfaɾ.ða/ (n, fem)
vieillerie
  Conjunt de coses que no serveixen per a res.

fardell /faɾˈðeʎ/ /fərˈdeʎ/ (n, masc)
ballot

farfallós /faɾ.faˈʎos/ /fər.fəˈʎos/ (adj, masc)
bredouilleur

farga /ˈfaɾ.ɣa/ (n, fem)
forge

farigola /fa.ɾiˈɣɔ.ɫa/ /fa.ɾiˈɣɔ.ɫɔ/ /fɾiˈɣɔ.ɫa/ /fɾiˈɣɔ.ɫə/ (n, fem)
thym

farina /faˈɾi.na/ (n, fem)
farine

farina de galeta (n, fem)
chapelure

faringalització /fa.ɾiŋ.ɡa.ɫi.d͡za.siˈo/ /fa.ɾiŋ.ɡa.ɫi.za.siˈo/ /fə.ɾiŋ.ɡə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
pharyngalisation

faringe /faˈɾiɲ.d͡ʒe/ /fəˈɾiɲ.ʒə/ (n, fem)
pharynx

farisaicament /fa.ɾiˌzaj.kaˈmen/ /fa.ɾiˌzaj.kaˈment/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈmen/ /fə.ɾiˌzaj.kəˈment/ (adv)
pharisaïquement

faristol /fa.ɾisˈtɔɫ/ /fə.ɾisˈtɔɫ/ (n, masc)
pupitre

farmaciola /far.ma.siˈɔ.ɫa/ /faɾ.ma.siˈɔ.ɫa/ /faɾ.ma.siˈɔ.ɫɔ/ (n, fem)
trousse médicale

farmacovigilància /ˌfar.ma.ko.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfar.mə.ku.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfar.mə.ku.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌfaɾ.ma.ko.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.ma.ko.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌfaɾ.mə.ko.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ (n, fem)
pharmacovigilance

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ (adj, masc)
pharmaceutique
  Producte elaborat amb finalitats sanadores.

farmacèutic /faɾ.maˈsɛw.tik/ (n, masc)
pharmacien
  Persona amb estudis de farmàcia.

farmàcia /faɾˈma.si.a/ /fəɾˈma.si/ (n, fem)
pharmacie

farsa /ˈfar.sə/ /ˈfaɾ.sa/ (n, fem)
farce
  Comèdia breu de caràcter burlesc.
  Acció fingida amb la intenció d’enganyar.

fart /ˈfart/ (adj, masc)
gavé
  Que ha menjat en excés.
las
  Fastiguejat d’una cosa per l’excés.

fartaner /far.taˈne/ /faɾ.taˈneɾ/ /fər.təˈne/ (n, masc)
goinfre

fartet /faɾˈtet/ /fərˈtɛt/ /fəɾˈtət/ (n, masc)
aphanius d'Espagne

fase /ˈfa.ze/ (n, fem)
phase

fase de conquesta (n, fem)
phase de conquête

fase dinàmica (n, fem)
phase dynamique

fastigosament /fas.tiˌɣo.zaˈmen/ /fas.tiˌɣo.zaˈment/ /fəs.tiˌɣo.zəˈmen/ /fəs.tiˌɣo.zəˈment/ (adv)
dégoutamment

fastigós /fas.tiˈɣos/ /fəs.tiˈɣos/ (adj, masc)
écœurant
  Que causa fàstic.
  Que percep fàstic.

fastuosament /fas.tuˌo.zaˈmen/ /fas.tuˌo.zaˈment/ /fəs.tuˌo.zəˈmen/ /fəs.tuˌo.zəˈment/ (adv)
fastueusement

fat /ˈfat/ (n, masc)
destin

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ (adj)
fatal
  Que esdevindrà sense poder-ho evitar.

fatal /faˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ (adv)
lamentable
  Molt malament.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ (adj)
fataliste
  Relatiu a la doctrina del fatalisme.
  Partidari de la doctrina del fatalisme.

fatalista /fa.taˈɫis.ta/ /fa.taˈɫis.te/ /fə.təˈɫis.tə/ (n, neut)
fataliste
  Persona amb una actitud resignada a un desenllaç desfavorable.

fatalitat /fa.ta.ɫiˈtat/ /fə.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
fatalité

fatalment /faˌtaɫˈmen/ /faˌtaɫˈment/ /fəˌtaɫˈmen/ /fəˌtaɫˈment/ (adv)
fatalement

fatiga /faˈti.ɣa/ /fəˈti.ɣə/ (n, fem)
fatigue

fatigós /fa.tiˈɣos/ /fə.tiˈɣos/ (adj, masc)
pénible

fatu /ˈfa.tu/ (adj, masc)
fat

fatxa /ˈfa.t͡ʃa/ /ˈfa.t͡ʃə/ (n, fem)
figure
  (col·loquial) Aspecte extern d’una persona tal com és percebut pels altres.

fatxa /ˈfa.t͡ʃa/ /ˈfa.t͡ʃə/ (n, neut)
facho
  (despectiu) feixista

fatxenda /faˈt͡ʃen.da/ /fəˈt͡ʃɛn.də/ (n, fem)
esbroufe
  Actitud de presumpció o aspecte d’ostentació.

fatxenda /faˈt͡ʃen.da/ /fəˈt͡ʃɛn.də/ (n, neut)
crâneur
  Persona que mostra presumpció.

fatídic /faˈti.ðik/ /fəˈti.ðik/ (adj, masc)
fatidique
  Que anuncia o pronostica el futur, especialment si anuncia desgràcies o la mort.

fatídicament /faˌti.ði.kaˈmen/ /faˌti.ði.kaˈment/ /fəˌti.ði.kəˈmen/ /fəˌti.ði.kəˈment/ (adv)
fatidiquement

faula /ˈfaw.ɫa/ /ˈfaw.ɫə/ (n, fem)
fable, conte

fauna /ˈfaw.na/ (n, fem)
faune

faust /ˈfawst/ (adj, masc)
heureux

faustament /ˌfaws.taˈmen/ /ˌfaws.taˈment/ /ˌfaws.təˈmen/ /ˌfaws.təˈment/ (adv)
heureusement

fautor /fawˈto/ /fawˈtoɾ/ /fəwˈto/ (n, masc)
fauteur

fava /ˈfa.va/ /ˈfa.və/ /ˈfa.βa/ /ˈfa.βə/ (n, fem)
fève
  Llavor i llegum de la favera.

fava /ˈfa.va/ /ˈfa.və/ /ˈfa.βa/ /ˈfa.βə/ (n, neut)
benêt
  Persona aturada, que no reacciona davant les dificultats.

favor /faˈβor/ /faˈβoɾ/ /fəˈvo/ /fəˈβor/ (n, masc)
faveur

favorablement /fa.voˌɾa.bɫeˈment/ /fa.βoˌɾa.βɫeˈmen/ /fa.βoˌɾab.bɫeˈmen/ /fə.voˌɾab.bɫəˈment/ /fə.vuˌɾab.bɫəˈmen/ /fə.βuˌɾa.βɫəˈmen/ /fə.βuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
favorablement

fax /ˈfaks/ (n, masc)
fax
  Màquina per l'emissió de documents en paper mitjançant el sistema anterior.
  Qualsevol document quan s'ha enviat o rebut mitjançant el sistema anterior.

faç /ˈfas/ (n, fem)
face

façana /faˈsa.na/ /fəˈsa.nə/ (n, fem)
façade
  Mur d'un edifici que es veure des de l'exterior, especialment el principal.

fe /ˈfe/ /ˈfə/ /ˈfɛ/ (n, fem)
foi

feble /ˈfe.bɫe/ /ˈfe.βɫe/ /ˈfe.βɫə/ /ˈfeb.bɫe/ /ˈfeb.bɫə/ (adj)
faible
  Sense prou força física.

feblement /ˌfe.bɫeˈment/ /ˌfe.βɫeˈmen/ /ˌfe.βɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫeˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈmen/ /ˌfeb.bɫəˈment/ (adv)
faiblement

feblesa /febˈbɫe.za/ /feˈbɫe.za/ /feˈβɫe.za/ /fəbˈbɫə.zə/ /fəbˈbɫɛ.zə/ /fəˈβɫɛ.zə/ (n, fem)
faiblesse

febre /ˈfe.bɾe/ (n, fem)
fièvre

febrer /faˈbɾe/ /feˈβɾe/ /fəˈbɾe/ /fəˈβɾe/ (n, masc)
février
  Segon mes de l'any.

febrilment /feˌbɾiɫˈment/ /feˌβɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈmen/ /fəˌbɾiɫˈment/ /fəˌβɾiɫˈmen/ (adv)
fébrilement

febrosament /feˌbɾo.zaˈment/ /feˌβɾo.zaˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈmen/ /fəˌbɾo.zəˈment/ /fəˌβɾo.zəˈmen/ (adv)
fiévreusement

fecal /feˈkaɫ/ /fəˈkaɫ/ (adj)
fécal

fecundació /fe.kun.da.siˈo/ /fə.kun.də.siˈo/ (n, fem)
fécondation

fecundament /feˌkun.daˈmen/ /feˌkun.daˈment/ /fəˌkun.dəˈmen/ /fəˌkun.dəˈment/ (adv)
fécondement

fecundar /fe.kunˈda/ /fe.kunˈdaɾ/ /fə.kunˈda/ (v)
féconder

federació /fe.ðe.ɾa.siˈo/ /fə.ðə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
fédération

federar /fe.ðeˈɾa/ /fe.ðeˈɾaɾ/ /fə.ðəˈɾa/ (v)
fédérer

feina /ˈfej.na/ /ˈfəj.nə/ /ˈfɛj.nə/ (n, fem)
emploi
  Activitat laboral que una persona realitza de manera quotidiana i generalment remunerada.
travail
  Lloc de treball ofert per una empresa.

feinada /fejˈna.ða/ /fəjˈna.ðə/ (n, masc)
beaucoup de travail

feinejar /fej.neˈd͡ʒa/ /fej.neˈd͡ʒaɾ/ /fej.neˈʒa/ /fəj.nəˈd͡ʒa/ /fəj.nəˈʒa/ (v)
s'affairer

feix /ˈfej/ /ˈfejʃ/ /ˈfeʃ/ /ˈfeʃ/ (n, masc)
faisceau
  Grup de tiges col·locades en paral·lel i lligades.

feixar /fejˈʃa/ /fejˈʃaɾ/ /feˈʃa/ /fəˈʃa/ (v)
engerber
  Reunir i lligar feixos.

feixisme /fejˈʃiz.me/ /feˈʃiz.me/ /fəˈʃiz.mə/ (n, masc)
fascisme

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ (adj)
fasciste
  Relatiu al feixisme.

feixista /fejˈʃis.ta/ /fejˈʃis.te/ /feˈʃis.ta/ /feˈʃis.te/ /fəˈʃis.tə/ (n, neut)
fasciste
  Partidari del feixisme.

feixugament /fejˌʃu.ɣaˈmen/ /fejˌʃu.ɣaˈment/ /feˌʃu.ɣaˈmen/ /fəˌʃu.ɣəˈmen/ /fəˌʃu.ɣəˈment/ (adv)
lourdement

feldspat /feɫsˈpat/ /fəɫsˈpat/ (n, masc)
feldspath

feldspatoide /feɫs.paˈtɔj.ðe/ /fəɫs.pəˈtɔj.ðə/ (n, masc)
feldspathoïde

feldspatoídic /feɫs.pa.toˈi.ðik/ /fəɫs.pə.toˈi.ðik/ /fəɫs.pə.tuˈi.ðik/ (adj, masc)
feldspathoïdique

feldspàtic /feɫsˈpa.tik/ /fəɫsˈpa.tik/ (adj, masc)
feldspathique

felibre /feˈɫi.bɾe/ /fəˈɫi.βɾə/ (n, masc)
félibre

felibressa /fe.ɫiˈbɾe.sa/ /fə.ɫiˈbɾə.sə/ /fə.ɫiˈbɾɛ.sə/ /fə.ɫiˈβɾɛ.sə/ (n, fem)
félibre

felibritge /fe.ɫiˈbɾi.d͡ʒe/ /fə.ɫiˈβɾi.d͡ʒə/ (n, masc)
félibrige

felicitació /fe.ɫi.si.ta.siˈo/ /fə.ɫi.si.tə.siˈo/ (n, fem)
félicitations

felicitar /fe.ɫi.siˈta/ /fe.ɫi.siˈtaɾ/ /fə.ɫi.siˈta/ (v)
féliciter

felicitat /fe.ɫi.siˈtat/ (n, fem)
bonheur
  Sentiment positiu de plenitud, satisfacció i alegria.

felinament /feˌɫi.naˈmen/ /feˌɫi.naˈment/ /fəˌɫi.nəˈmen/ /fəˌɫi.nəˈment/ (adv)
félinement

feliç /feˈɫis/ (adj)
heureux
  Que sent felicitat.

feliçment /feˌɫizˈmen/ /feˌɫizˈment/ /fəˌɫizˈmen/ /fəˌɫizˈment/ (adv)
heureusement

fellonia /fe.ʎoˈni.a/ /fə.ʎoˈni.ə/ /fə.ʎuˈni.ə/ (n, fem)
félonie

feltre /ˈfeɫ.tɾe/ /ˈfeɫ.tɾə/ (n, masc)
feutre
  Drap gruixut de superfície peluda compost de fibres adherides per pressió i humitat.
tapis
  (billar) Teixit suau, generalment de color verd, que recobreix uniformement tota la superfície d'una taula de billar i també les bandes.

fem /ˈfem/ /ˈfəm/ /ˈfɛm/ (n, masc)
fiente
  Munt d’excrements d’animal.
fumier
  Adob format per excrements d’animal fermentats amb el jaç de l’explotació agrícola.

femar /feˈma/ /feˈmaɾ/ /fəˈma/ (v)
fumer

femella /feˈme.ʎa/ /fəˈme.ʎə/ (n, fem)
femelle
  Individu animal o vegetal de sexe femení, o amb aparell reproductor femení, o que pertany al gènere sexual femení; és el gènere o sexe contraposat amb el del mascle.
écrou
  (botànica) En les plantes, individu que porta només flors femelles i lleva fruit.

femení /fe.meˈni/ /fə.məˈni/ (adj, masc)
féminin

femenívolament /fe.meˌni.vo.ɫaˈment/ /fe.meˌni.βo.ɫaˈmen/ /fə.məˌni.vo.ɫəˈment/ /fə.məˌni.vu.ɫəˈmen/ /fə.məˌni.βu.ɫəˈmen/ (adv)
fémininement

feminicidi /fe.mi.niˈsi.ði/ /fə.mi.niˈsi.ði/ (n, masc)
féminicide

feminisme /fe.miˈniz.me/ /fə.miˈniz.mə/ (n, masc)
féminisme

feminisme radical transexcloent /fe.mi.niz.me /fə.mi.niz.mə (n, masc)
féminimse radicale excluant les trans

fenc /ˈfeŋ/ /ˈfeŋk/ /ˈfəŋk/ /ˈfɛŋ/ /ˈfɛŋk/ (n, masc)
trèfle incarnat
  Planta herbàcia dels trèvols, de tija dreta i flors vermelles (Trifolium incarnatum).
foin
  Farratge assecat per fenificació.

fendre /ˈfen.dɾe/ /ˈfən.dɾə/ /ˈfɛn.dɾə/ (v)
fendre

fenici /feˈni.si/ /fəˈni.si/ (adj, masc)
phénicien

fenomen /feˈnɔ.men/ /fəˈnɔ.mən/ (n, masc)
phénomène

fenomenologia (n, fem)
phénoménologie

fenotip /fe.noˈtip/ /fə.noˈtip/ /fə.nuˈtip/ (n, masc)
phénotype

feocromocitoma /fe.o.kɾo.mo.siˈto.ma/ /fə.o.kɾo.mo.siˈto.mə/ /fə.u.kɾu.mu.siˈto.mə/ (n, masc)
phéochromocytome

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ (adj)
féroce
  Salvatge, no domesticat.

fer /ˈfe/ /ˈfer/ /ˈfeɾ/ (v)
faire
  Portar a terme una acció.
  (comodí) Amb un pronom, expressar un altre verb implícit o que hom no el vol repetir.

fer Pasqua abans de Rams (v)
faire Pâques avant les Rameaux

fer angle (v)
faire du [[chasse-neige]]

fer botar (v)
faire rebondir

fer dissabte (v)
faire le ménage

fer el carrer (v)
faire le trottoir

fer el desentès (v)
faire la sourde oreille

fer el pes (v)
convaincre

fer el préssec (v)
être un jobard

fer els ulls grossos (v)
fermer les yeux

fer goig (v)
faire bien

fer l'ullet (v)
clin d'œil

fer la baca (v)
berner

fer la contra (v)
porter la contradiction

fer la figa (v)
faire la nique

fer la pilota (v)
lécher les bottes

fer la punyeta (v)
faire chier

fer la puta i la Ramoneta (v)
ménager la chèvre et le chou

fer la traveta (v)
faire un croc-en-jambe

fer llengotes (v)
tirer la langue

fer malbé (v)
abîmer

fer non-non (v)
faire dodo

fer pam i pipa (v)
faire un pied de nez

fer passes (v)
marcher

fer pressió (v)
faire un pressing

fer rodolar (v)
faire rouler

fer un contrapeu (v)
faire un contre-pied

fer un globus (v)
lober

fer un putt (v)
putter

fer un xat (v)
chatter

fer un xip (v)
chipper

fer una volea (v)
volleyer

fer via (v)
marcher
  Caminar per un lloc, anar a un lloc determinat.
se presser
  Anar de pressa per acabar de fer una cosa.

fer-ne cinc cèntims (v)
en donner un petit échantillon

fer-ne un gra massa (v)
pousser le bouchon

fer-se veure (v)
se donner en spectacle

fera /ˈfe.ɾa/ /ˈfe.ɾə/ (n, fem)
fauve

ferament /ˌfe.ɾaˈmen/ /ˌfe.ɾaˈment/ /ˌfe.ɾəˈmen/ /ˌfe.ɾəˈment/ (adv)
férocement

ferestament /feˌɾes.taˈmen/ /feˌɾes.taˈment/ /fəˌɾes.təˈmen/ /fəˌɾes.təˈment/ (adv)
férocement

ferida /feˈɾi.ða/ (n, fem)
blessure, plaie
  Lesió causada per un cop o tall; acte o efecte de ferir.

feridura /fe.ɾiˈðu.ɾa/ /fə.ɾiˈðu.ɾə/ (n, fem)
apoplexie

ferir /feˈɾi/ /feˈɾiɾ/ /fəˈɾi/ (v)
blesser
  Provocar una ferida, fer mal a una persona o ésser viu.

ferir amb canyes (v)
roseaux

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ (adj, masc)
ferme
  Que està ben subjectat i és difícil de fer trontollar.

ferm /ˈfeɾm/ /ˈfəɾm/ /ˈfɛrm/ (adv)
ferme
  Amb intensitat, sense vacil·lació.

fermall /feɾˈmaʎ/ /fərˈmaj/ /fərˈmaʎ/ /fəɾˈmaʎ/ (n, masc)
broche
  Conjunt de dues peces, una de les quals s'enganxa en l'altra i serveix per a subjectar dues parts d'un vestit o com a ornament.

fermament /ˌfer.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈmen/ /ˌfeɾ.maˈment/ /ˌfəɾ.məˈment/ /ˌfɛr.məˈmen/ (adv)
fermement

ferment /ferˈment/ /feɾˈmen/ /fərˈment/ /fəɾˈmen/ (n, masc)
ferment

fermentació /feɾ.men.ta.siˈo/ /fər.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
fermentation

fermentar /fer.menˈta/ /feɾ.menˈtaɾ/ /fər.mənˈta/ (v)
brasser

fermesa /feɾˈme.za/ /fərˈmɛ.zə/ /fəɾˈmə.zə/ (n, fem)
fermeté

fermi (n, masc)
fermium

fermió (n, masc)
fermion

feroçment /feˌɾozˈmen/ /feˌɾozˈment/ /fəˌɾozˈmen/ /fəˌɾozˈment/ (adv)
férocement

feroès /fe.ɾoˈes/ /fə.ɾoˈəs/ /fə.ɾuˈɛs/ (adj, masc)
féroïen
  Relatiu a les illes Fèroe o als seus habitants.

feroès /fe.ɾoˈes/ /fə.ɾoˈəs/ /fə.ɾuˈɛs/ (n, masc)
féroïen, Féroïen
  Habitant de les illes Fèroe.
féroïen
  (només singular) Llengua germànica parlada a les illes Fèroe.

ferralla /feˈra.ʎa/ /fəˈra.ʎə/ (n, fem)
ferraille

ferramenta /fe.raˈmen.ta/ /fə.rəˈmen.tə/ (n, fem)
ferrure

ferrat /faˈrat/ /feˈrat/ /fəˈrat/ (adj, masc)
ferré

ferreny /feˈreɲ/ /fəˈrəɲ/ /fəˈrɛɲ/ (adj, masc)
costaud

ferrenyament /feˌre.ɲaˈmen/ /feˌre.ɲaˈment/ /fəˌrə.ɲəˈment/ /fəˌrɛ.ɲəˈmen/ (adv)
robustement

ferrer /feˈre/ /feˈreɾ/ (n, masc)
forgeron
  Persona que treballa el ferro.

ferreter /fe.reˈte/ /fe.reˈteɾ/ /fə.rəˈte/ (n, masc)
quincaillier
  Persona que treballa en una ferreteria.
ferronnier
  Mercader de ferro i altres metalls.

ferreteria /fe.re.teˈɾi.a/ /fə.rə.təˈɾi.ə/ (n, fem)
ferronnerie

ferro /ˈfɛ.ro/ /ˈfɛ.ru/ (n, masc)
fer

ferrocarril /ˌfe.ro.kaˈriɫ/ /ˌfɛ.ru.kəˈriɫ/ (n, masc)
chemins de fer

ferroveller /ˌfɛ.ro.veˈʎeɾ/ /ˌfɛ.ro.vəˈʎe/ /ˌfɛ.ro.βeˈʎe/ /ˌfɛ.ro.βeˈʎeɾ/ /ˌfɛ.ru.vəˈʎe/ /ˌfɛ.ru.βəˈʎe/ (n, masc)
ferrailleur

ferum /feˈɾum/ /fəˈɾum/ (n, masc)
puanteur

ferventment /ferˌβemˈmen/ /feɾˌvemˈment/ /feɾˌβemˈmen/ /fərˌbemˈmen/ /fərˌvemˈmen/ /fəɾˌvemˈment/ (adv)
fervemment

fervorosament /fer.βoˌɾo.zaˈmen/ /feɾ.voˌɾo.zaˈment/ /feɾ.βoˌɾo.zaˈmen/ /fər.buˌɾo.zəˈmen/ /fər.vuˌɾo.zəˈmen/ /fəɾ.voˌɾo.zəˈment/ (adv)
fervemment

feréstegament /feˌɾes.te.ɣaˈmen/ /feˌɾes.te.ɣaˈment/ /fəˌɾes.tə.ɣəˈmen/ /fəˌɾes.tə.ɣəˈment/ (adv)
sauvagement

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ (adj, masc)
fendu
  Mig partit amb un tall llarg.

fes /ˈfes/ /ˈfəs/ /ˈfɛs/ (n, masc)
fez
  Casquet troncocònic de feltre o de roba, de color vermell amb una borla fosca, usat tradicionalment en pobles àrabs i otomans.

fesa /ˈfe.za/ /ˈfə.zə/ /ˈfɛ.zə/ (n, fem)
fente

festa /ˈfes.ta/ /ˈfes.tə/ (n, fem)
fête
  Dia dedicat a la commemoració d'un esdeveniment, generalment comporta el lliurament laboral.

festejar /fes.teˈd͡ʒa/ /fes.teˈd͡ʒaɾ/ /fes.teˈʒa/ /fəs.təˈd͡ʒa/ /fəs.təˈʒa/ (v)
fêter
  Obsequiar amb festes a algú.
courtiser
  Afalagar algú per conquistar-lo.
sortir
  Mantenir una relació sentimental prèvia al casament.

festivament /fesˌti.vaˈment/ /fesˌti.βaˈmen/ /fəsˌti.vəˈmen/ /fəsˌti.vəˈment/ /fəsˌti.βəˈmen/ (adv)
festivement

festivitat /fes.ti.viˈtat/ /fes.ti.βiˈtat/ /fəs.ti.viˈtat/ /fəs.ti.βiˈtat/ (n, fem)
fête
  Festa solemne, especialment religiosa.
festivité
  Qualitat de festiu, d’exultació.

festuc /fesˈtuk/ /fəsˈtuk/ (n, masc)
pistache

festuca /fesˈtu.ka/ /fəsˈtu.kə/ (n, fem)
fétu

fet /ˈfet/ (n, masc)
fait
  Quelcom que succeeix, que ocorre, que hom ha dut a terme.

fet i amagar (n, masc)
cache-cache

feta la llei, feta la trampa (idiom)
nouvelle loi, nouvelle fraude

fetal /feˈtaɫ/ /fəˈtaɫ/ (adj)
fœtal

fetge /ˈfe.d͡ʒe/ /ˈfe.t͡ʃe/ (n, masc)
foie
  Òrgan i glàndula del cos humà i d'altres animals, encarregat de funcions digestives (segrega bilis), participa en el metabolisme, sintetitza la proteïna del plasma, emmagatzema vitamines, etc.

fetilla /feˈti.ʎa/ /fəˈti.ʎə/ (n, fem)
charme

fetiller /fe.tiˈʎe/ /fe.tiˈʎeɾ/ /fə.tiˈʎe/ (n, masc)
sorcier

fetitxe /feˈti.t͡ʃe/ /fəˈti.t͡ʃə/ (n, masc)
fétiche

fetitxització /fa.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.d͡za.siˈo/ /fe.ti.t͡ʃi.za.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.d͡zə.siˈo/ /fə.ti.t͡ʃi.zə.siˈo/ (n, fem)
fétichisation

fetitxitzar /fe.ti.t͡ʃiˈd͡za/ /fe.ti.t͡ʃiˈza/ /fe.ti.t͡ʃiˈzaɾ/ /fə.ti.t͡ʃiˈd͡za/ (v)
fétichiser

feu /ˈfew/ /ˈfəw/ /ˈfɛw/ (n, masc)
fief

feudal /fewˈðaɫ/ /fəwˈðaɫ/ (adj)
féodal

feudalment /fewˌðaɫˈmen/ /fewˌðaɫˈment/ /fəwˌðaɫˈmen/ /fəwˌðaɫˈment/ (adv)
féodalement

fi (adj, masc)
mince
  Dit dels materials poc gruixuts.
fin
  Objecte que s'ha fet amb delicadesa o persona que es mou amb delicadesa.

fi (n, fem)
fin
  Lloc on s'acaba una cosa.
phi
  Vint-i-unena lletra de l'alfabet grec: φ ‎(f) Φ ‎(F).

fi (n, masc)
but
  Objectiu, finalitat o motivació.

fi de l'educació (n, masc)
fin de l'éducation

fiabilitat /fi.a.bi.ɫiˈtat/ /fi.ə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
fiabilité

fiable /fiˈa.bɫe/ /fiˈa.βɫe/ /fiˈa.βɫə/ /fiˈab.bɫe/ /fiˈab.bɫə/ (adj)
fiable
  Dit d'algú o d'allò que és digne de confiança.

fiador /fi.aˈðo/ /fi.aˈðoɾ/ /fi.əˈðo/ (n, masc)
garant
  Persona que fa d'aval.

fiança /fiˈan.sa/ /fiˈan.sə/ (n, fem)
caution

fiblada /fibˈbɫa.ða/ /fibˈbɫa.ðə/ /fiˈbɫa.ða/ /fiˈβɫa.ða/ /fiˈβɫa.ðə/ (n, fem)
piqûre

fibló /fibˈbɫo/ /fiˈbɫo/ /fiˈβɫo/ (n, masc)
aiguillon

fibra /ˈfi.bɾa/ /ˈfi.βɾə/ (n, fem)
fibre

ficar /fiˈka/ /fiˈkaɾ/ (v)
mettre

ficcionar /fik.si.oˈna/ /fik.si.oˈnaɾ/ /fik.si.uˈna/ (v)
fictionner

ficció (n, fem)
fiction

fidel /fiˈðɛɫ/ (adj)
fidèle
  que té fidelitat, que manté les conviccions, promeses o lligams amb una altra persona o causa

fidelitat /fi.ðe.ɫiˈtat/ /fi.ðə.ɫiˈtat/ (n, fem)
précision, fidelité

fidelitzar /fi.ðe.ɫiˈd͡za/ /fi.ðe.ɫiˈza/ /fi.ðe.ɫiˈzaɾ/ /fi.ðə.ɫiˈd͡za/ (v)
fidéliser

fidelment /fiˌðɛɫˈmen/ /fiˌðɛɫˈment/ (adv)
fidèlement

fideu /fiˈðɛw/ (n, masc)
vermicelle

fideu de cabell d'àngel (n, masc)
vermicelle

figa /ˈfi.ɣə/ (n, fem)
figue, souple
  Fruit de la figuera (gènere Ficus).
figue
  (vulgarisme) vulva

figle /ˈfi.ɣɫe/ /ˈfi.ɣɫə/ (n, masc)
ophicléide

figuera /fiˈɣe.ɾə/ (n, fem)
figuier

figuera de les pagodes (n, fem)
figuier des pagodes

figuereta /fi.ɣeˈɾe.ta/ /fi.ɣəˈɾə.tə/ /fi.ɣəˈɾɛ.tə/ (n, fem)
culbute
  Moviment gimnàstic que s'efectua amagant el cap en direcció al pit i deixant-se caure cap endavant.

figura /fiˈɣu.ɾa/ /fiˈɣu.ɾə/ (n, masc)
figure

figuradament /fi.ɣuˌɾa.ðaˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðaˈment/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈmen/ /fi.ɣuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
figurément

figurativament /fi.ɣu.ɾaˌti.vaˈment/ /fi.ɣu.ɾaˌti.βaˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈmen/ /fi.ɣu.ɾəˌti.vəˈment/ /fi.ɣu.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
figurativement

fil (n, masc)
fil
  Element prim i flexible de gran llargada, en especial el que s'utilitza en el tèxtil.
carre
  (patinatge sobre gel, hoquei sobre gel) Cadascun dels dos costats de la fulla d'un patí de gel separats per una canal arrodonida, que el patinador posa en contacte directament amb el glaç per descriure un traçat en la direcció volguda.

fil exterior (n, masc)
carre extérieure

fil interior (n, masc)
carre intérieure

filaberquí /fi.ɫa.beɾˈki/ /fi.ɫə.βərˈki/ (n, masc)
vilebrequin

filantrop /fi.ɫanˈtɾɔp/ /fi.ɫənˈtɾɔp/ (n, masc)
philanthrope

filantròpicament /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈmen/ /fi.ɫanˌtɾɔ.pi.kaˈment/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈmen/ /fi.ɫənˌtɾɔ.pi.kəˈment/ (adv)
philanthropiquement

filar prim /fiˌɫaɾˈpɾim/ /fiˌɫaˈpɾim/ (v)
couper les cheveux en quatre

filera /fiˈɫe.ɾa/ /fiˈɫe.ɾə/ (n, fem)
rangée

filferro /fiɫˈfɛ.ro/ /fiɫˈfɛ.ru/ (n, masc)
fil de fer, fil
  Fil metàl·lic, especialment d’acer dolç, flexible i tenaç.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ (adj)
filial
  Propi del fill.

filial /fi.ɫiˈaɫ/ (n, fem)
filiale
  (economia) Empresa que està sota el control d’una altra empresa.

filialment /fi.ɫiˌaɫˈmen/ /fi.ɫiˌaɫˈment/ (adv)
filialement

filigrana /fi.ɫiˈɣɾa.na/ /fi.ɫiˈɣɾa.nə/ (n, fem)
filigrane
  Decoració artística feta amb fils de metall preciós entrellaçats.
  Senyal fet el paper en forma d'empremta transparent que és visible a contrallum.
  Dades inserides en un fitxer digital, normalment imatges, per a la subsegüent comprovació dels crèdits.
bijou
  Obra delicada i exquisida.

filigranar /fi.ɫi.gɾaˈna/ /fi.ɫi.gɾaˈnaɾ/ /fi.ɫi.gɾəˈna/ (v)
filigraner

fill /ˈfij/ /ˈfiʎ/ (n, masc)
fils

filla /ˈfi.jə/ /ˈfi.ʎa/ /ˈfi.ʎə/ (n, fem)
fille

fillastra /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾa/ /fiˈʎas.tɾə/ (n, fem)
beau-fille, belle-fille

fillastre /fiˈjas.tɾə/ /fiˈʎas.tɾe/ /fiˈʎas.tɾə/ (n, masc)
beau-fils

fillol /fiˈjɔɫ/ /fiˈʎɔɫ/ (n, masc)
filleul

filmar /fiɫˈma/ /fiɫˈmaɾ/ (v)
filmer

filmoteca /fiɫ.moˈte.ka/ /fiɫ.moˈtɛ.kə/ /fiɫ.muˈtɛ.kə/ (n, fem)
cinémathèque

filogènesi /fi.ɫoˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.ne.zi/ /fi.ɫoˈʒɛ.nə.zi/ /fi.ɫuˈʒɛ.nə.zi/ (n, fem)
phylogénèse

filologia /fi.ɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.a/ /fi.ɫo.ɫoˈʒi.ə/ /fi.ɫu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
philologie
  Estudi d'una llengua o d'un conjunt d'aquestes i de la seva literatura basant-se en els seus texts.

filològic /fi.ɫoˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.ɫoˈɫɔ.ʒik/ /fi.ɫuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
philologique

filològicament /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.ɫuˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
philologiquement

filosa /fiˈɫo.za/ /fiˈɫo.zə/ (n, fem)
quenouille

filosofar /fi.lo.zoˈfa/ /fi.lo.zoˈfaɾ/ /fi.ɫu.zuˈfa/ (v)
filosofare, philosopher

filosofia /fi.ɫo.zoˈfi.a/ /fi.ɫo.zoˈfi.ə/ /fi.ɫu.zuˈfi.ə/ (n, fem)
philosophie

filosofia de l'educació (n, fem)
philosophie de l'éducation

filosòfic /fi.ɫoˈzɔ.fik/ /fi.ɫuˈzɔ.fik/ (adj, masc)
philosophique

filosòficament /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈmen/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kaˈment/ /fi.ɫoˌzɔ.fi.kəˈment/ /fi.ɫuˌzɔ.fi.kəˈmen/ (adv)
philosophiquement

filtració /fiɫ.tɾa.siˈo/ /fiɫ.tɾə.siˈo/ (n, fem)
rabat-joie

filtrar /fiɫˈtɾa/ /fiɫˈtɾaɾ/ (v)
filtrer
  Fer passar una cosa a través d'un filtre per separar els components.
  Passar un líquid o un gas a través d'una superfície sòlida.
  Deixar passar una informació que havia de ser secreta.

filtratge de textura (n, masc)
filtrage de texture

filtre /ˈfiɫ.tɾe/ /ˈfiɫ.tɾə/ (n, masc)
filtre

fil·loxera /fi.ɫokˈse.ɾa/ /fi.ɫukˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾa/ /fiɫ.ɫokˈse.ɾə/ /fiɫ.ɫukˈse.ɾə/ (n, fem)
phylloxéra

filòsof /fiˈlɔ.zof/ /fiˈɫɔ.zuf/ (n, masc)
philosophe

final /fiˈnaɫ/ (adj)
final
  Que acaba, conclou o perfecciona alguna cosa.

final /fiˈnaɫ/ (n, fem)
finale
  Competició o prova última que determina el guanyador.

final /fiˈnaɫ/ (n, masc)
fin
  fi, última part d'alguna cosa

finalitat /fi.na.ɫiˈtat/ /fi.nə.ɫiˈtat/ (n, fem)
finalité

finalitzar /fi.na.ɫiˈd͡za/ /fi.na.ɫiˈza/ /fi.na.ɫiˈzaɾ/ /fi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
finaliser

finalment /fiˌnaɫˈmen/ /fiˌnaɫˈment/ (adv)
finalement, enfin

finament /ˌfi.naˈmen/ /ˌfi.naˈment/ /ˌfi.nəˈmen/ /ˌfi.nəˈment/ (adv)
finement

finançar /fi.nanˈsa/ /fi.nanˈsaɾ/ /fi.nənˈsa/ (v)
financer

finca /ˈfiŋ.ka/ /ˈfiŋ.kə/ (n, fem)
propriété

finestra /fiˈnes.tɾa/ (n, fem)
fenêtre

finestram /fi.nesˈtɾam/ /fi.nəsˈtɾam/ (n, masc)
fenestration

finestreta /fi.nesˈtɾe.ta/ /fi.nəsˈtɾə.tə/ /fi.nəsˈtɾɛ.tə/ (n, fem)
vitre
  Obertura amb vidre en un vehicle.
guichet
  Finestra petita per a despatxar o per a atendre al públic.

fingir /fiɲˈd͡ʒi/ /fiɲˈd͡ʒiɾ/ /fiɲˈʒi/ (v)
feindre

fingit /fiɲˈd͡ʒit/ /fiɲˈʒit/ (adj, masc)
feint

finir /fiˈni/ /fiˈniɾ/ (v)
finir
  (transitiu) Acabar, donar fi.
  (intransitiu) Acabar-se, tenir fi.

finlandès /fin.ɫənˈdəs/ /fin.ɫənˈdɛs/ (adj, masc)
finlandais
  Relatiu o pertanyent a Finlàndia.

finlandès /fin.ɫənˈdəs/ /fin.ɫənˈdɛs/ (n, masc)
Finlandais
  Habitant de Finlàndia

finolis /fiˈnɔ.ɫis/ (adj)
snobinard

fins (preposition)
jusqu'à

finta d'estic (n, fem)
feinte de crosse

finta de bot (n, fem)
feinte en course

finta de cames (n, fem)
feinte de corps

finta de cap (n, fem)
feinte de la tête

finta de cos (n, fem)
feinte du corps

finta de desmarcatge (n, fem)
feinte de démarquage

finta de llançament (n, fem)
feinte de lancer

finta de passada (n, fem)
feinte de passe

finta de pilota (n, fem)
feinte de ballon

finta de recepció (n, fem)
feinte de réception

finta de tir (n, fem)
feinte de lancer

finta sense pilota (n, fem)
feinte sans ballon

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ (adj, masc)
finnois
  Relatiu o pertanyent a l'antic poble establert a Finlàndia i voltants, la seva cultura o la llengua.

finès /fiˈnes/ /fiˈnəs/ /fiˈnɛs/ (n, masc)
Finnois
  Individu de l'antic poble establert a Finlàndia i voltants
finnois
  (només singular) Llengua parlada a Finlàndia.

fiola /fiˈɔ.ɫa/ /fiˈɔ.ɫɔ/ /fiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
fiole

fira /ˈfi.ɾa/ /ˈfi.ɾə/ (n, fem)
foire

fireta /fiˈɾe.ta/ /fiˈɾə.tə/ /fiˈɾɛ.tə/ (n, fem)
dînette

firma /ˈfir.mə/ /ˈfiɾ.ma/ (n, fem)
firme
  (economia) empresa o casa comercial

fisc /ˈfisk/ (n, masc)
fisc

fiscal (adj)
fiscal

fiscal (n, neut)
procureur

fiscalitzable /fis.ka.ɫiˈd͡za.βɫe/ /fis.ka.ɫiˈd͡zab.bɫe/ /fis.ka.ɫiˈza.bɫe/ /fis.kə.ɫiˈd͡za.βɫə/ /fis.kə.ɫiˈd͡zab.bɫə/ (adj)
contrôlable

fiscalitzar /fis.ka.ɫiˈd͡za/ /fis.ka.ɫiˈza/ /fis.ka.ɫiˈzaɾ/ /fis.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
fiscaliser
  (dret, economia) Sotmetre (ciutadans, béns, terrenys, etc.) al pagament tributari.
inspecter
  (figurat) Examinar amb minúcia les accions d'algú.
contrôler
  (dret) Sotmetre a un examen fiscal.

fiscorn /fisˈkɔrn/ (n, masc)
bugle à pistons, bugle

fisetèrids /fi.zeˈtɛ.ɾits/ /fi.zəˈtɛ.ɾits/ (n, masc)
Physétéridés

fisiognomònicament /fi.zi.oŋ.noˌmɔ.ni.kaˈmen/ /fi.zi.oŋ.noˌmɔ.ni.kəˈment/ /fi.zi.oɡ.noˌmɔ.ni.kaˈmen/ /fi.zi.oɡ.noˌmɔ.ni.kaˈment/ /fi.zi.uŋ.nuˌmɔ.ni.kəˈmen/ (adv)
physionomiquement

fisiològic /fi.zi.oˈɫɔ.d͡ʒik/ /fi.zi.oˈɫɔ.ʒik/ /fi.zi.uˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
physiologique

fisiològicament /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /fi.zi.oˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /fi.zi.uˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
physiologiquement

fisioteràpia /ˌfi.zi.o.teˈɾa.pi.a/ /ˌfi.zi.o.təˈɾa.pi.ə/ /ˌfi.zi.u.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
physiothérapie

fisonomia /fi.zo.noˈmi.a/ /fi.zo.noˈmi.ə/ /fi.zu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
physionomie

fissionar /fi.si.oˈna/ /fi.si.oˈnaɾ/ /fi.si.uˈna/ (v)
fissionner
  Produir una fissió.

fissura /fiˈsu.ɾa/ /fiˈsu.ɾə/ (n, fem)
fissure

fit /ˈfit/ (adj, masc)
fixe

fita /ˈfi.ta/ (n, fem)
borne
  Marca sobre el terra que serveix per a delimitar un terme o finca o bé per a marcar el recorregut d'una via, camí o carretera.

fitipaldi /fi.tiˈpaɫ.di/ (n, neut)
fangio

fitora /fiˈto.ɾa/ /fiˈto.ɾə/ (n, fem)
foëne

fitorar /fi.toˈɾa/ /fi.toˈɾaɾ/ /fi.tuˈɾa/ (v)
foëner

fitxa /ˈfi.t͡ʃa/ /ˈfi.t͡ʃə/ (n, masc)
fiche
  Quadre resum dels continguts sobre una informació, generalment es desa en ordre alfabètic.
jeton
  Petites peces que té cada jugador en alguns jocs de taula com ara el parxís o en alguns jocs d'atzar com ara la ruleta.

fitxar /fiˈt͡ʃa/ /fiˈt͡ʃaɾ/ (v)
ficher
  (transitiu) Anotar les dades en una fitxa.
engager
  (transitiu) Contractar un jugador amb fitxa federativa.
pointer
  (intransitiu) Enregistrar un treballador l'hora de la seva arribada al lloc de treball.

fitxer /fiˈt͡ʃe/ /fiˈt͡ʃeɾ/ (n, masc)
dossier

fix /ˈfiks/ (adj)
fixe

fixació /fik.sa.siˈo/ /fik.sə.siˈo/ (n, fem)
fixation

fixament /ˌfik.saˈmen/ /ˌfik.saˈment/ /ˌfik.səˈmen/ /ˌfik.səˈment/ (adv)
fixement
  D’una manera fixa.

fixar /fikˈsa/ /fikˈsaɾ/ (v)
fixer
  Deixar una cosa ben subjecta a una altra, de forma immòbil.
  Establir de forma definitiva.
  (handbol) Atreure, un atacant, l'atenció d'un defensor amb l'objectiu d'afavorir l'acció ofensiva d'un company d'equip.
faire attention
  (pronominal) Mirar amb molta atenció.

flabiol /fla.βiˈɔɫ/ /fɫə.βiˈɔɫ/ (n, masc)
flabiol

flac /ˈfɫak/ (adj, masc)
émacié

flagell /fɫaˈd͡ʒeʎ/ /fɫaˈʒeʎ/ /fɫəˈʒeʎ/ (n, masc)
fouet

flagel·lar /fra.d͡ʒeɫˈɫa/ /fɫa.d͡ʒeɫˈɫaɾ/ /fɫa.d͡ʒeˈɫa/ /fɫa.ʒeɫˈɫa/ /fɫa.ʒeˈɫa/ /fɫə.ʒəɫˈɫa/ /fɫə.ʒəˈɫa/ (v)
flageller

flageolet (n, masc)
flageolet

flagrant /fɫaˈɣɾan/ /fɫaˈɣɾant/ /fɫəˈɣɾan/ /fɫəˈɣɾant/ (adj)
flagrant

flairar /fɫajˈɾa/ /fɫajˈɾaɾ/ /fɫəjˈɾa/ (v)
flairer

flam /ˈfɫam/ (n, masc)
flan
  Dolç gelatinós de rovell d'ou, llet i sucre preparat al bany maria dins un motlle.

flama /ˈfɫa.ma/ /ˈfɫa.mə/ (n, fem)
flamme

flamant /fɫaˈman/ /fɫaˈmant/ /fɫəˈman/ /fɫəˈmant/ (adj)
flambant neuf

flamenc /fɫaˈmeŋ/ /fɫaˈmeŋk/ /fɫəˈməŋk/ /fɫəˈmɛŋ/ /fɫəˈmɛŋk/ (n, masc)
flamant
  (epicè) Ocell de la família dels fenicoptèrids, de coll i bec llargs i plomatge rosat.

flassada /fɫaˈsa.ða/ /fɫəˈsa.ðə/ (n, fem)
couverture

flauta /ˈfɫaw.ta/ (n, fem)
flûte

flauta de Pan (n, fem)
flûte de Pan

flauta dolça (n, fem)
flûte à bec

flauta travessera (n, fem)
flûte traversière

flautista /fɫawˈtis.ta/ /fɫawˈtis.te/ /fɫəwˈtis.tə/ (n, neut)
flutiste

flautí /fɫawˈti/ /fɫəwˈti/ (n, masc)
flûte piccolo

fleca /ˈfɫe.ka/ /ˈfɫɛ.kə/ (n, fem)
boulangerie

flectir /fɫekˈti/ /fɫekˈtiɾ/ /fɫəkˈti/ (v)
fléchir

flegma /ˈfɫeɡ.ma/ /ˈfɫɛɡ.mə/ (n, fem)
flegme

flegmàticament /fɫeɡˌma.ti.kaˈmen/ /fɫeɡˌma.ti.kaˈment/ /fɫəɡˌma.ti.kəˈmen/ /fɫəɡˌma.ti.kəˈment/ (adv)
flegmatiquement

flequer /fɫeˈke/ /fɫeˈkeɾ/ /fɫəˈke/ (n, masc)
boulanger

flerovi /fɫeˈɾɔ.βi/ /fɫəˈɾɔ.vi/ /fɫəˈɾɔ.βi/ (n, masc)
flérovium

fletxa /ˈfɫe.t͡ʃa/ (n, fem)
flèche
  Vara prima amb punta aguda i normalment metàl·lica llançada com a projectil per un arc o una ballesta, emprada per a caçar animals o com a arma de guerra.
  (billar) Part més prima d'un tac de dues o més peces, unida a la porra per un extrem.

flexatò /fɫek.saˈtɔ/ /fɫək.səˈtɔ/ (n, masc)
flexatom

flexibilitat /fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
effet de fouet

flexible /fɫekˈsi.bɫe/ /fɫekˈsi.βɫe/ /fɫekˈsib.bɫe/ /fɫəkˈsi.βɫə/ /fɫəkˈsib.bɫə/ (adj)
flexible

flexiseguretat /fɫek.si.ze.ɣu.ɾeˈtat/ /fɫək.si.zə.ɣu.ɾəˈtat/ (n, fem)
flexicurité

flic (n, masc)
flick

flip /ˈfɫip/ (n, masc)
flip
  (tennis de taula) Cop ofensiu executat sobre una pilota curta.
passe levée
  (hoquei sobre gel) Passada executada aixecant el disc per mitjà d'un moviment ràpid dels canells, amb acompanyament de la pala de l'estic, que s'utilitza per a superar per sobre l'estic d'un adversari.

floc /ˈfɫɔk/ (n, masc)
flocon
  Petita porció de neu.

flonjament /ˌfɫɔɲ.d͡ʒaˈmen/ /ˌfɫɔɲ.d͡ʒaˈment/ /ˌfɫɔɲ.ʒəˈmen/ /ˌfɫɔɲ.ʒəˈment/ (adv)
moelleusement

flor /ˈfrɔr/ /ˈfɫo/ /ˈfɫɔ/ /ˈfɫɔɾ/ (n, fem)
fleur

flora /ˈfɫɔ.ɾa/ /ˈfɫɔ.ɾə/ (n, fem)
flore

floridura /fɫo.ɾiˈðu.ɾa/ /fɫo.ɾiˈðu.ɾə/ /fɫu.ɾiˈðu.ɾə/ (n, fem)
moisissure, moisi

florilegi /fɫo.ɾiˈɫɛ.d͡ʒi/ /fɫo.ɾiˈɫɛ.ʒi/ /fɫu.ɾiˈɫɛ.ʒi/ (n, masc)
florilège

florir /fɫoˈɾi/ /fɫoˈɾiɾ/ /fɫuˈɾi/ (v)
fleurir
  Obrir-se les flors o fer-ne flors una planta.

floronco /fɫoˈɾoŋ.ko/ /fɫuˈɾoŋ.ku/ (n, masc)
furoncle

florí /fɫoˈɾi/ /fɫuˈɾi/ (n, masc)
florin

flota /ˈfɫɔ.ta/ /ˈfɫɔ.tɔ/ /ˈfɫɔ.tə/ (n, fem)
flotte

flotar /fɫoˈta/ /fɫoˈtaɾ/ /fɫuˈta/ (v)
flotter
  (basquetbol) Marcar un jugador des d'una certa distància per tenir la possibilitat de fer altres accions defensives, com ara interceptar una passada o ajudar un company d'equip.

flotilla /fɫoˈti.ʎa/ /fɫoˈti.ʎə/ /fɫuˈti.ʎə/ (n, fem)
flottille

fluctuar /fɫuk.tuˈa/ /fɫuk.tuˈaɾ/ (v)
fluctuer

fluid /ˈfɫujt/ (n, masc)
fluide
  Material quan pren un estat gasós, líquid o pastós, pel fet d'adaptar-se fàcilment a la forma del continent que l'inclou.

fluidament /ˌfɫuj.ðaˈmen/ /ˌfɫuj.ðaˈment/ /ˌfɫuj.ðəˈmen/ /ˌfɫuj.ðəˈment/ /ˌfɫwi.ðaˈmen/ (adv)
fluidement

fluir /fɫuˈi/ /fɫuˈiɾ/ (v)
couler

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ (adj, masc)
lâche
  Mancat de força.

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ (adv)
feble
  Amb poca força.

fluix /ˈfɫujʃ/ /ˈfɫuʃ/ (n, masc)
flux
  Vessament d’un líquid orgànic, especialment el fluix vaginal.

fluixament /ˌfɫu.ʃaˈmen/ /ˌfɫu.ʃəˈmen/ /ˌfɫu.ʃəˈment/ /ˌfɫuj.ʃaˈmen/ /ˌfɫuj.ʃaˈment/ (adv)
doucement

fluor /fɫuˈor/ (n, masc)
fluor

fluvisòl /fɫu.viˈsɔɫ/ /fɫu.viˈsɔɫ/ /fɫu.βiˈsɔɫ/ (n, masc)
fluvisol

flux /ˈfɫuks/ (n, masc)
flux

flàccid /ˈfɫak.sit/ (adj, masc)
flaccide

flòridament /ˌfɫɔ.ɾi.ðaˈmen/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðaˈment/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðəˈmen/ /ˌfɫɔ.ɾi.ðəˈment/ (adv)
floristiquement

foc (n, masc)
feu
  Quelcom que crema, que produeix combustió.
  Encenedor, llumí, misto.
  Un dels elements de l'antiguitat (referit tant al foc físic, a la foguera) com al metafòric.
  Tret d'arma, acte de disparar

foca /ˈfo.ka/ /ˈfo.kə/ (n, fem)
phoque

foca barbuda (n, fem)
phoque barbu

foca blanca (n, fem)
phoque crabier

foca comuna (n, fem)
phoque veau marin

foca de Groenlàndia (n, fem)
phoque du Groenland

foca de Ross (n, fem)
phoque de Ross

foca de Weddell (n, fem)
phoque de Weddell

foca de bandes (n, fem)
phoque à rubans

foca de cresta (n, fem)
phoque à crête

foca del Baikal (n, fem)
phoque du lac Baikal

foca del Caspi (n, fem)
phoque de la Mer Caspienne

foca grisa (n, fem)
phoque gris

foca lleopard (n, fem)
léopard de mer

foca marbrada (n, fem)
phoque annelé

foca monjo de Hawaii (n, fem)
phoque moine de Hawai

foca monjo del Carib (n, fem)
phoque moine des Caraïbes

foca tacada (n, fem)
veau marin du Pacifique

focus /ˈfɔ.kus/ (n, masc)
foyer, siège
  (física) Punt de convergència d’un feix de radiacions.
foyer
  (geometria) Punt que manté una relació constant amb els punts d’un corba.
projecteur
  Feix molt intens de llum que es concentra en un punt determinat.

fogassa /foˈɣa.sə/ /fuˈɣa.sə/ (n, fem)
fouace
  Pa rodó aplanat.

fogosament /foˌɣo.zaˈmen/ /foˌɣo.zaˈment/ /foˌɣo.zəˈment/ /fuˌɣo.zəˈmen/ (adv)
fougueusement

fogot /foˈɣɔt/ /fuˈɣɔt/ (n, masc)
bouffé
  Sensació de calor sobtada que experimenta una persona.

foguera /foˈɣe.ɾa/ /foˈɣe.ɾə/ /fuˈɣe.ɾə/ (n, fem)
feu de joie

fogó /foˈɣo/ /fuˈɣo/ (n, masc)
fourneau
  Suport on es produeix combustió per a cuinar o escalfar.

foie gras /ˌfwaˈɣɾas/ (n, masc)
foie gras

foli /ˈfɔ.ɫi/ (n, masc)
feuillet

folklore /fuɫˈkɫɔ.ɾə/ /ˌfɔɫˈkɫɔɾ/ (n, masc)
folklore

foll /ˈfoʎ/ (adj, masc)
fou

follament /ˌfo.ʎaˈmen/ /ˌfo.ʎaˈment/ /ˌfo.ʎəˈmen/ /ˌfo.ʎəˈment/ (adv)
follement

follar /foˈʎa/ /foˈʎaɾ/ /fuˈʎa/ (v)
fouler
  (viticultura) Esprémer el raïm veremat trepitjant-lo per extreure'n el most.
baiser
  (vulgarisme) Fornicar, tenir relacions sexuals.

follet /foˈʎet/ /foˈʎət/ /fuˈʎɛt/ (n, masc)
lutin
  Personatge de l'imaginari popular, trapella però no especialment cruel. Se'l representa típicament com un humanoide petit i amb les orelles punxegudes.

folrar /foɫˈra/ /foɫˈraɾ/ /fuɫˈra/ (v)
entoiler

folre /ˈfoɫ.re/ /ˈfɔɫ.rə/ (n, masc)
garniture

fona /ˈfo.na/ /ˈfo.nə/ (n, fem)
fonde
  Arma per a caçar o per a la guerra, consistent en una corda no gaire llarga amb una part més ampla en el mig. El funcionament és el següent: s'agafada pels dos extrems, es col·loca un projectil en la part ampla del mig, es fa voleiar en cercles per impel·lir energia cinètica al projectil fins que es deixa anar un extrem de la corda, la qual cosa allibera el projectil del moviment circular i el dirigeix en moviment recte al seu objectiu.

fonament /fo.naˈmen/ /fo.naˈment/ /fo.nəˈment/ /fu.nəˈmen/ (n, masc)
fondation, fondement
  Dipòsit de material sòlid, prèvi a la construcció d'un edifici, que es fa servir com a base ferma i anivellada.
  Argument jurídic en què es basa una petició o demanda.

fonamental /fo.na.menˈtaɫ/ /fo.nə.mənˈtaɫ/ /fu.nə.mənˈtaɫ/ (adj)
fondamental

fonamentalisme /fo.na.men.taˈɫiz.me/ /fo.nə.mən.təˈɫiz.mə/ /fu.nə.mən.təˈɫiz.mə/ (n, masc)
fondamentalisme

fonamentalment /fo.na.menˌtaɫˈmen/ /fo.na.menˌtaɫˈment/ /fo.nə.mənˌtaɫˈment/ /fu.nə.mənˌtaɫˈmen/ (adv)
fondamentalement.

fonda /ˈfon.da/ (n, fem)
auberge

fondo /ˈfon.do/ /ˈfon.du/ (adj, masc)
fond

fondre /ˈfon.dɾe/ /ˈfon.dɾə/ (v)
fondre
  (transitiu, pronominal) Fer passar un sòlid a líquid aplicant calor.
  (transitiu) Fabricar un objecte amb un motlle i una substància feta líquida.
griller
  (pronominal) Trencar-se el filament per una sobrecàrrega elèctrica.
volatiser
  (pronominal) Desaparèixer sobtadament.

fondue xinesa (n, fem)
fondue chinoise

foner /foˈne/ /foˈneɾ/ /fuˈne/ (n, masc)
frondeur

fong /ˈfoŋ/ /ˈfoŋk/ /ˈfoŋk/ (n, masc)
fongus, champignon

fonoll /foˈnoʎ/ /fuˈnoj/ /fuˈnoʎ/ (n, masc)
fenouil

fonoteca /fo.noˈte.ka/ /fo.noˈtɛ.kə/ /fu.nuˈtɛ.kə/ (n, fem)
phonothèque

fons (n, masc)
fond
  (tennis) Cadascuna de les dues zones d'una pista de joc més pròximes al costat interior de les línies de fons.
  (pilota basca) Extrem inferior còncau d'una cesta punta.
fente
  (bàdminton) Passa llarga feta amb la cama corresponent al braç amb què el jugador sosté la raqueta al final d'un desplaçament per a arribar al volant.

fons endavant (n, masc)
fente en avant

fons enrere (n, masc)
fente en arrière

fons lateral (n, masc)
fente latérale

font /ˈfon/ /ˈfun/ /ˈfɔn/ /ˈfɔnt/ (n, fem)
fontaine
  Punt d'on brolla un curs d'aigua.

font del currículum (n, fem)
source du programme

fonèticament /foˌnɛ.ti.kaˈmen/ /foˌnɛ.ti.kaˈment/ /foˌnɛ.ti.kəˈment/ /fuˌnɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
phonétiquement

foques /ˈfo.kes/ /ˈfo.kəs/ (n, fem)
Phocidés
  Família de mamífers marins carnívors pinnípedes amb les potes posteriors girades enrere (Phocidae).

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ (Interjection)
dehors
  (esports de raqueta) Expressió amb què el jutge de línia o l'anotador anuncia que la pilota o el volant ha sortit dels límits de la pista de joc.
  (pilota basca) Expressió amb què el saguer indica al davanter que li deixi lliure la pista de joc perquè té intenció de tornar la pilota o perquè veu que no serà bona.
fausse
  (beisbol) Expressió amb què un dels àrbitres indica que la pilota ha caigut al terreny de fora.

fora /ˈfɔ.ɾa/ /ˈfɔ.ɾɔ/ /ˈfɔ.ɾə/ (adv)
dehors, en dehors de
  A l'exterior de

fora de banda (adv)
hors-jeu

fora de banda (n, masc)
balle sortie en jeu

fora de combat (adv)
hors de combat

fora de joc (n, masc)
hors-jeu
  (futbol, rugbi, waterpolo) Situació de joc consistent en la localització d'un atacant sense pilota en una posició determinada del camp contrari susceptible de fer-lo incórrer en falta.
  (hoquei sobre patins) Situació de joc consistent en la immobilització de la bola entre les guardes o les cames del porter o bé en una part exterior de la carcassa de la porteria.
  (hoquei sobre gel) Falta d'un atacant consistent a penetrar abans que el disc en la zona d'atac, amb tots dos patins a l'interior d'aquesta zona o bé a sobre la línia blava.
  (futbol americà) Falta d'un defensor consistent a penetrar en la línia de scrimmage mentre s'efectua l'snap.

fora de joc diferit (n, masc)
hors-jeu différé

fora de límits (adv)
en touche

foradar /fo.ɾaˈða/ /fo.ɾaˈðaɾ/ /fo.ɾəˈða/ /fu.ɾəˈða/ (v)
trouer

foraster /fo.ɾasˈte/ /fo.ɾasˈteɾ/ /fo.ɾəsˈte/ /fu.ɾəsˈte/ (adj, masc)
étranger

forat /foˈɾat/ /fuˈɾat/ (n, masc)
trou
  (golf) Cadascun dels terrenys delimitats d'un camp de golf que comprenen un lloc de sortida, un carrer, obstacles, un green i el rough adjacent.
trou, espace libre
  (pilota basca) Cadascun dels espais que queden sense cobrir entre les posicions dels jugadors a la canxa.

forat en un (n, masc)
as

forat negre /foˌɾadˈne.ɣɾe/ /foˌɾadˈnə.ɣɾə/ /fuˌɾadˈnɛ.ɣɾə/ (n, masc)
true noir

forca /ˈfor.kə/ /ˈfoɾ.ka/ (n, fem)
gibet
  Instal·lació per a executar els condemnats a mort composta per una estructura, típicament de fusta, d'on penja una corda que ha de lligar el coll de la víctima i per on quedarà suspès el seu cos provocant la mort per estrangulació.

forcadella /foɾ.kaˈðe.ʎa/ /foɾ.kəˈðe.ʎə/ /fur.kəˈðe.ʎə/ (n, fem)
barbier

forcadella falsa (n, fem)
barbier-perroquet

forces aèries (n, fem)
armée de l'air

forcívolament /forˌsi.βo.ɫaˈmen/ /foɾˌsi.vo.ɫaˈment/ /foɾˌsi.vo.ɫəˈment/ /foɾˌsi.βo.ɫaˈmen/ /furˌsi.vu.ɫəˈmen/ /furˌsi.βu.ɫəˈmen/ (adv)
fortement

forense /foˈɾen.se/ /fuˈɾɛn.sə/ (adj)
médicolégal

forest /foˈɾest/ /fuˈɾest/ (n, fem)
forêt
  (literari) Boscúria, selva.

forfet /foɾˈfet/ /furˈfɛt/ (n, masc)
forfait

forja /ˈfɔr.d͡ʒa/ /ˈfɔr.ʒə/ /ˈfɔɾ.d͡ʒa/ /ˈfɔɾ.d͡ʒɔ/ (n, fem)
forge

forma /ˈfor.mə/ /ˈfoɾ.ma/ (n, fem)
forme

formació /foɾ.ma.siˈo/ /foɾ.mə.siˈo/ /fur.mə.siˈo/ (n, fem)
formation

formació a l'organització (n, fem)
formation en entreprise

formació andorrana (n, fem)
formation andorrane

formació contínua (n, fem)
éducation continue

formació de recepció (n, fem)
formation de réception

formació de servei (n, fem)
formation au service

formació del professorat (n, fem)
formation des enseignants

formació en W (n, fem)
formation en W

formació inicial (n, fem)
formation initiale

formació ocupacional (n, fem)
initiation au travail

formació permanent (n, fem)
éducation permanente

formació permanent d'adults (n, fem)
formation permanente des adultes

formació professional (n, fem)
enseignement professionnel

formació professional de grau mitjà (n, fem)
formation professionnelle de degré moyen

formació professional de grau superior (n, fem)
formation professionnelle de degré supérieur

formador /for.maˈðo/ /foɾ.maˈðoɾ/ /foɾ.məˈðo/ /fur.məˈðo/ (n, masc)
formateur

formal /foɾˈmaɫ/ /furˈmaɫ/ (adj)
formel

formalment /forˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈmen/ /foɾˌmaɫˈment/ /furˌmaɫˈmen/ (adv)
formellement

formar /forˈma/ /foɾˈma/ /foɾˈmaɾ/ /furˈma/ (v)
former
  Donar forma

format /foɾˈmat/ /furˈmat/ (n, masc)
format

formatació /foɾ.ma.ta.siˈo/ /foɾ.mə.tə.siˈo/ /fur.mə.tə.siˈo/ (n, masc)
formatage

formatar /for.maˈta/ /foɾ.maˈta/ /foɾ.maˈtaɾ/ /foɾ.məˈta/ /fur.məˈta/ (v)
formater

formatge /foɾˈma.d͡ʒə/ /furˈma.d͡ʒə/ (n, masc)
fromage

formidable /for.miˈðab.bɫe/ /foɾ.miˈða.bɫe/ /foɾ.miˈða.βɫe/ /foɾ.miˈðab.bɫə/ /fur.miˈða.βɫə/ /fur.miˈðab.bɫə/ (adj)
formidable

formidablement /for.miˌðab.bɫeˈmen/ /foɾ.miˌða.bɫeˈment/ /foɾ.miˌða.βɫeˈmen/ /foɾ.miˌðab.bɫəˈment/ /fur.miˌða.βɫəˈmen/ /fur.miˌðab.bɫəˈmen/ (adv)
formidablement

formiga /foɾˈmi.ɣə/ /furˈmi.ɣə/ (n, fem)
fourmi

formigó /foɾ.miˈɣo/ /fur.miˈɣo/ (n, masc)
béton, formication
  Material de construcció força dur quan solidifica, compost per una mescla de diverses parts sòlides (grava, còdols, arena), un aglutinant (ciment, calç, etc.) i aigua.
  Sensació a la pell semblant al moviment de formigues, causada per una mala circulació de la sang.

forn (n, masc)
four, boulangerie
  Lloc clos dins el qual un tipus d'energia, generalment química o elèctrica, es transforma en energia calorífica per tal de transformar física o químicament la matèria que s'introdueix.

forn de microones (n, masc)
four à micro-ondes

forner /forˈne/ /foɾˈne/ /furˈne/ (n, masc)
boulanger

fornicació /foɾ.ni.ka.siˈo/ /foɾ.ni.kə.siˈo/ /fur.ni.kə.siˈo/ (n, fem)
fornication

fornicar /for.niˈka/ /foɾ.niˈka/ /foɾ.niˈkaɾ/ /fur.niˈka/ (v)
forniquer

fornir /forˈni/ /foɾˈni/ /foɾˈniɾ/ /furˈni/ (v)
fournir

forquilla /foɾˈki.ʎa/ /foɾˈki.ʎə/ /furˈki.ʎə/ (n, fem)
fourchette
  Cobert per menjar dotat de vàries puntes.

forrellat /fo.reˈʎat/ /fo.rəˈʎat/ /fu.raˈʎat/ /fu.rəˈjat/ /fu.rəˈʎat/ (n, masc)
verrou

fort (adj, masc)
fort
  Dotat de fortalesa, robust.
  De gran importància o intensitat.

fort (adv)
fort
  Amb força.

forta maror (n, fem)
mer agitée

fortalesa /foɾ.taˈɫe.za/ /foɾ.təˈɫə.zə/ /fur.təˈɫɛ.zə/ (n, fem)
force
  Qualitat d'ésser fort en sentit espiritual o moral.
forteresse
  Construcció per a protegir un indret, amb torres, muralles i bones defenses.

fortament /ˌfɔr.taˈmen/ /ˌfɔr.təˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈmen/ /ˌfɔɾ.taˈment/ /ˌfɔɾ.təˈment/ (adv)
fortement

forte /ˈfɔɾ.te/ (adv)
forte

fortificació /foɾ.ti.fi.ka.siˈo/ /foɾ.ti.fi.kə.siˈo/ /fur.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
fortification
  Edifici pensat per resistir l'atac de l'enemic.

fortissimo /forˈti.si.mo/ (adv)
fortissimo

fortitud /foɾ.tiˈtut/ /fur.tiˈtut/ (n, fem)
force

fortuna /foɾˈtu.na/ /foɾˈtu.nə/ /furˈtu.nə/ (n, fem)
chance
  Sort, particularment quan és bona.
fortune
  Patrimoni o propietats que hom posseeix.

fortunal /foɾ.tuˈnaɫ/ /fur.tuˈnaɫ/ (adj)
favorable
  (antic) favorable

fortuït /foɾ.tuˈit/ /fur.tuˈit/ (adj, masc)
fortuit

fortuïtament /for.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈmen/ /foɾ.tuˌi.taˈment/ /foɾ.tuˌi.təˈment/ /fur.tuˌi.təˈmen/ (adv)
fortuitement

forà /foˈɾa/ /fuˈɾa/ (adj, masc)
étranger

força /ˈfɔr.sa/ /ˈfɔɾ.sa/ /ˈfɔɾ.sɔ/ (n, fem)
force

força magnetomotriu (n, fem)
force magnétomotrice

forçadament /forˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈmen/ /foɾˌsa.ðaˈment/ /foɾˌsa.ðəˈment/ /furˌsa.ðəˈmen/ (adv)
forcément

forçar /forˈsa/ /forˈsaɾ/ /furˈsa/ (v)
forcer

forçar una eliminació (v)
forcer un retrait

forçar una falta personal (v)
provoquer une faute

forçut /foɾˈsut/ /furˈsut/ (adj, masc)
fort

fosc (adj, masc)
sombre
  Sense llum.

foscament /ˌfos.kaˈmen/ /ˌfos.kaˈment/ /ˌfos.kəˈmen/ /ˌfos.kəˈment/ (adv)
sombrement

foscor /fosˈko/ /fosˈkoɾ/ /fusˈko/ (n, fem)
obscurité

fossa /ˈfo.sa/ /ˈfo.sə/ /ˈfɔ.sa/ /ˈfɔ.sɔ/ /ˈfɔ.sə/ (n, fem)
fosse

fossa nasal (n, fem)
cavité nasale

fossat /foˈsat/ /fuˈsat/ (n, masc)
fosse

fossilització /fo.si.ɫi.d͡za.siˈo/ /fo.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ /fo.si.ɫi.za.siˈo/ /fu.si.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
fossilisation

fotesa /foˈte.za/ /foˈtə.zə/ /fuˈtɛ.zə/ (n, fem)
foutaise
  Cosa insignificant, sense importància, utilitat o interès, desproveïda de sentit.

fotimer /fo.tiˈme/ /fo.tiˈmeɾ/ /fu.tiˈme/ (n, masc)
flopée

fotja /ˈfo.d͡ʒa/ /ˈfo.d͡ʒə/ /ˈfɔ.d͡ʒa/ /ˈfɔ.d͡ʒɔ/ /ˈfɔ.d͡ʒə/ (n, fem)
foulque
  Ocell de la família dels ràl·lids, de plomatge negre i bec blanc amb una placa còrnia blanca al front (Fulica atra).
mare
  Sot ple d’aigua o de fang.

foto /ˈfo.to/ /ˈfo.tu/ (n, fem)
photo

fotocopiadora /fo.to.ko.pi.aˈðo.ɾa/ /fo.to.ko.pi.əˈðo.ɾə/ /fu.tu.ku.pi.əˈðo.ɾə/ (n, fem)
photocopieur

fotografia /fo.to.ɣɾaˈfi.a/ /fo.to.ɣɾəˈfi.ə/ /fu.tu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
photographie

fotograma /fo.toˈɣɾa.ma/ /fo.toˈɣɾa.mə/ /fu.tuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
photogramme

fotogrames per segon (n, masc)
fréquence d'images

fotogràficament /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /fo.toˌɣɾa.fi.kaˈment/ /fo.toˌɣɾa.fi.kəˈment/ /fu.tuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
photographiquement

fotogènia /fo.toˈd͡ʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.a/ /fo.toˈʒɛ.ni.ə/ /fu.tuˈʒɛ.ni.ə/ (n, fem)
photogénie

fotoparament /ˌfo.to.pa.ɾaˈmen/ /ˌfo.to.pa.ɾaˈment/ /ˌfo.to.pə.ɾəˈment/ /ˌfo.tu.pə.ɾəˈmen/ (n, masc)
piégeage photographique

fotoperiodisme /ˌfo.to.pe.ɾi.oˈðiz.me/ /ˌfo.to.pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /ˌfo.tu.pə.ɾi.uˈðiz.mə/ (n, masc)
photojournalisme

fotosíntesi /ˌfo.toˈsin.te.zi/ /ˌfo.toˈsin.tə.zi/ /ˌfo.tuˈsin.tə.zi/ (n, fem)
photosynthèse

fotre /ˈfo.tɾe/ /ˈfo.tɾə/ (v)
foutre, baiser
  (vulgarisme, intransitiu) Fer el coit, l’acte sexual.
emmerder
  (col·loquial, transitiu) Molestar, perjudicar, danyar, voler-li mal, a algú.
foutre
  (col·loquial, transitiu) Tirar, llançar bruscament.
  (col·loquial, usat en tercera persona) No importar una cosa o un fet, ésser indiferent, ésser igual.

fotre el camp /ˌfo.tɾe /ˌfo.tɾə (v)
foutre le camp

fotut /foˈtut/ /fuˈtut/ (adj, masc)
foutu
  (col·loquial) Que es troba en una situació difícil, crítica, desesperada.
  (col·loquial) Que deixa en una situació difícil, crítica, desesperada.
  (col·loquial) Anteposat al nom, hostil, menyspreatiu, desplaent.

fotòlisi /foˈtɔ.ɫi.zi/ /fuˈtɔ.ɫi.zi/ (n, fem)
photolyse

fotó /foˈto/ /fuˈto/ (n, masc)
photon

foursome (n, masc)
foursome

fracció /fɾak.siˈo/ /fɾək.siˈo/ (n, fem)
fraction
  Cadascun dels fragments resultants d'una partició. Ex.:"Això que hem trobat és una fracció d'una antiga gerra".
  Expressió numèrica emprada en matemàtica en què es té en compte una part en relació al nombre total de parts del que abans era una totalitat.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ (adj)
fractal
  Relatiu a les fractals.

fractal /fɾakˈtaɫ/ /fɾəkˈtaɫ/ (n, fem)
fractale
  (geometria) Figura composta per unes formes cadascuna de les quals alhora està formada per les mateixes formes (en mida inferior) i així reiteradament i infinita.

fractura /fɾakˈtu.ɾa/ /fɾəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
fracture

fracàs /fɾaˈkas/ /fɾəˈkas/ (n, masc)
échec

fracàs escolar (n, masc)
échec scolaire

fragata /fɾaˈɣa.ta/ /fɾəˈɣa.tə/ (n, fem)
frégate

fragilitzar /fɾa.d͡ʒi.ɫiˈza/ /fɾa.d͡ʒi.ɫiˈzaɾ/ /fɾa.ʒi.ɫiˈd͡za/ /fɾə.ʒi.ɫiˈd͡za/ (v)
fragiliser

fragmentàriament /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈmen/ /fɾaɡ.menˌta.ɾi.aˈment/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /fɾəɡ.mənˌta.ɾi.əˈment/ (adv)
fragmentairement

franc /ˈfɾaŋ/ /ˈfɾaŋk/ /ˈfɾaŋk/ (n, masc)
franc
  Moneda d'origen francès i d'altres estats francòfons.

franc albir (n, masc)
libre arbitre

francament /ˌfɾaŋ.kaˈmen/ /ˌfɾaŋ.kaˈment/ /ˌfɾaŋ.kəˈmen/ /ˌfɾaŋ.kəˈment/ (adv)
franchement

franci (n, masc)
francium

francmaçoneria /ˌfɾaŋ.ma.so.neˈɾi.a/ /ˌfɾaŋ.mə.so.nəˈɾi.ə/ /ˌfɾaŋ.mə.su.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
franc-maçonnerie

francmaçó /ˌfɾaŋ.maˈso/ (n, masc)
franc-maçon

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ (adj, masc)
français
  Relatiu o pertanyent a França, als seus habitants o a la llengua francesa.

francès /fɾənˈsəs/ /fɾənˈsɛs/ (n, masc)
Français
  (gentilici) Individu natural de França.
français, fraunceiz
  (només singular) Llengua romànica parlada a França, al Quebec, a Valònia, a la Suïssa Romanya, al Congo i a la majoria d'excolònies franceses.

francès antic (n, masc)
ancien français

francès mitjà (n, masc)
moyen français

franel·la /fɾaˈnɛ.ɫa/ /fɾaˈnɛ.ɫɛ/ /fɾaˈnɛɫ.ɫa/ /fɾəˈnɛ.ɫə/ /fɾəˈnɛɫ.ɫə/ (n, fem)
flanelle

franja /ˈfɾaɲ.d͡ʒa/ (n, fem)
frange
  Espai llarg i estret.

franqueig /fɾaŋˈket͡ʃ/ /fɾəŋˈkət͡ʃ/ /fɾəŋˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
postage

franquejar /fɾaŋ.keˈd͡ʒa/ /fɾaŋ.keˈd͡ʒaɾ/ /fɾaŋ.keˈʒa/ /fɾəŋ.kəˈd͡ʒa/ /fɾəŋ.kəˈʒa/ (v)
affranchir
  Pagar el cost de l'enviament d'una carta o un paquet.
  Alliberar del pagament de taxes.
  Anar més enllà d'un obstacle.
  Tractar algú amb franquesa.

franquesa /fɾaŋˈke.za/ /fɾəŋˈkə.zə/ /fɾəŋˈkɛ.zə/ (n, fem)
franchise

franquisme /fɾaŋˈkiz.me/ /fɾəŋˈkiz.mə/ (n, masc)
franquisme

frare /ˈfɫa.ɾe/ /ˈfɫa.ɾi/ /ˈfɾa.ɾa/ /ˈfɾa.ɾe/ /ˈfɾa.ɾə/ /ˈfɾa.ɾə/ (n, masc)
frère
  Home que viu la seva religiositat en un monestir, amb altres companys.

fraret /fɾaˈɾet/ /fɾəˈɾət/ /fɾəˈɾɛt/ (n, masc)
macareux
  Ocell de la família dels àlcids, de plomatge blanc i negre, de bec triangular comprimit (Fratercula arctica).

frase /ˈfɾa.ze/ (n, fem)
phrase
  Unió de subjecte i predicat, oració.

frase feta /ˌfɾa.ze (n, fem)
phrase faite

fraseologia /fɾə.zə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
phraséoligie

fraternalment /fɾa.terˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈmen/ /fɾa.teɾˌnaɫˈment/ /fɾə.tərˌnaɫˈmen/ /fɾə.təɾˌnaɫˈment/ (adv)
fraternellement

fraternitat /fɾa.teɾ.niˈtat/ /fɾə.tər.niˈtat/ (n, fem)
fraternité

fraternitzar /fɾa.teɾ.niˈd͡za/ /fɾa.teɾ.niˈzaɾ/ /fɾə.təɾ.nidˈza/ (v)
fraterniser

frau /ˈfɾaw/ (n, masc)
fraude

fraudulentament /fɾaw.ðuˌɫen.taˈmen/ /fɾaw.ðuˌɫen.taˈment/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈmen/ /fɾəw.ðuˌɫen.təˈment/ (adv)
frauduleusement

fre /ˈfɾe/ /ˈfɾə/ /ˈfɾɛ/ (n, masc)
frein

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ (adj, masc)
froid
  De baixa temperatura.

fred /ˈfɾet/ /ˈfɾət/ /ˈfɾɛt/ (n, masc)
froid, froideur
  Sensació experimentada en baixar la temperatura.

fredament /ˌfɾe.ðaˈmen/ /ˌfɾe.ðaˈment/ /ˌfɾə.ðəˈment/ /ˌfɾɛ.ðəˈmen/ (adv)
froidement

fredolic /fɾe.ðoˈɫik/ /fɾə.ðoˈɫik/ /fɾə.ðuˈɫik/ (adj, masc)
frileux
  Que té fred quan els altres no en tenen.

fredor /fɾeˈðo/ /fɾeˈðoɾ/ /fɾəˈðo/ (n, fem)
froideur

fregador /fɾe.ɣaˈðo/ /fɾe.ɣaˈðoɾ/ /fɾə.ɣəˈðo/ (n, masc)
plonge
  Espai d’una cuina d’un restaurant on es freguen els estris.

fregir /fɾeˈd͡ʒi/ /fɾeˈʒi/ /fɾəˈʒi/ (v)
frire

fregit /fɾeˈd͡ʒit/ /fɾeˈʒit/ /fɾəˈʒit/ (adj, masc)
frit
  Dit d'un aliment cuit en oli o un altre líquid bullent.

freixura /fɾejˈʃu.ɾa/ /fɾeˈʃu.ɾa/ /fɾəˈʃu.ɾə/ (n, fem)
fressure

frenada /fɾeˈna.ða/ /fɾəˈna.ðə/ (n, fem)
freinage

frenar /fɾeˈna/ /fɾeˈnaɾ/ /fɾəˈna/ (v)
freiner

frenèticament /fɾeˌnɛ.ti.kaˈmen/ /fɾeˌnɛ.ti.kaˈment/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈmen/ /fɾəˌnɛ.ti.kəˈment/ (adv)
frénétiquement

freqüent /fɾeˈkwen/ /fɾeˈkwent/ /fɾəˈkwen/ /fɾəˈkwent/ (adj)
fréquent

freqüentar /fɾe.kwenˈta/ /fɾe.kwenˈtaɾ/ /fɾə.kwənˈta/ (v)
fréquenter

freqüentment /fɾeˌkwemˈmen/ /fɾeˌkwemˈment/ /fɾəˌkwemˈmen/ /fɾəˌkwemˈment/ (adv)
fréquemment

freqüència /fɾeˈkwɛn.si.a/ /fɾəˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
fréquence

fresa /ˈfɾe.za/ /ˈfɾə.zə/ /ˈfɾɛ.zə/ (n, fem)
frai

fresc /ˈfɾesk/ /ˈfɾəsk/ /ˈfɾɛsk/ (adj, masc)
frais
  Acabat de fer.

frescament /ˌfɾes.kaˈmen/ /ˌfɾes.kaˈment/ /ˌfɾəs.kəˈment/ /ˌfɾɛs.kəˈmen/ (adv)
fraîchement

fressa /ˈfɾe.sa/ /ˈfɾɛ.sə/ (n, fem)
bruit

fressosament /fɾeˌso.zaˈmen/ /fɾeˌso.zaˈment/ /fɾəˌso.zəˈmen/ /fɾəˌso.zəˈment/ (adv)
bruyamment

fretura /fɾeˈtu.ɾa/ /fɾəˈtu.ɾə/ (n, fem)
manque
  Mancança, escassetat, deficiència, carestia o falta d'allò necessari; necessitat.

fricatiu /fɾi.kaˈtiw/ /fɾi.kəˈtiw/ (adj, masc)
fricatif

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ (adj, masc)
frigorifique
  Que manté una temperatura baixa.

frigorífic /fɾi.ɣoˈɾi.fik/ /fɾi.ɣuˈɾi.fik/ (n, masc)
réfrigérateur
  Aparell per a la conservació de productes a baixa temperatura.

frimari /fɾiˈma.ɾi/ (n, masc)
frimaire

fris (n, masc)
frise

frisosament /fɾiˌzo.zaˈmen/ /fɾiˌzo.zaˈment/ /fɾiˌzo.zəˈmen/ /fɾiˌzo.zəˈment/ (adv)
avidement

frisó /fɾiˈzo/ (n, masc)
frison
  Persona que habita o és originària de Frísia.
  (invariant) Llengua germànica parlada a Frísia.

frisó occidental (n, masc)
frison occidental

frivolitzar /fɾi.vo.ɫiˈd͡za/ /fɾi.vo.ɫiˈzaɾ/ /fɾi.vu.ɫiˈd͡za/ /fɾi.βo.ɫiˈd͡za/ /fɾi.βo.ɫiˈza/ /fɾi.βu.ɫiˈd͡za/ (v)
frivoliser
  (transitiu) Tractar amb frivolitat.

front /ˈfɾon/ /ˈfɾont/ (n, masc)
front
  Part de la cara per sobre dels ulls
  Bàndol de combat

frontal /fɾonˈtaɫ/ /fɾunˈtaɫ/ (adj)
frontal

frontal /fɾonˈtaɫ/ /fɾunˈtaɫ/ (n, masc)
os frontal

frontennis (n, masc)
frontennis

frontennis preolímpic (n, masc)
frontennis pré-olympique

frontera /fɾonˈte.ɾa/ /fɾonˈte.ɾə/ /fɾunˈte.ɾə/ (n, fem)
frontière
  Línia en un mapa que separa els territoris pertanyents a dos territoris administrativament diferenciats.

fronterer /fɾon.teˈɾe/ /fɾon.teˈɾeɾ/ /fɾon.təˈɾe/ /fɾun.təˈɾe/ (adj, masc)
frontalier
  Que té fronteres amb un altre territori.

frontis /ˈfɾon.tis/ (n, masc)
face
  Frontispici d'un edifici.
frontis
  Part davantera d'un moble de fusta, d'un altar, d'un armari, etc.

frontispici /fɾon.tisˈpi.si/ /fɾun.tisˈpi.si/ (n, masc)
frontispice
  Façana principal i destacada d’un edifici
  Pàgina del llibre que hi ha davant la portada.

frontissa /fɾonˈti.sa/ /fɾonˈti.sə/ /fɾunˈti.sə/ (n, fem)
charnière, gond

frontó /fɾonˈto/ /fɾunˈto/ (n, masc)
fronton mur à gauche
  (pilota) Pista de joc de pilota constituïda per la canxa, amb el frontis, la paret de l'esquerra i la paret de rebot als límits, i per la contracanxa, generalment també amb una zona d'espectadors.

frontó curt (n, masc)
fronton court

frontó curt de 30 m (n, masc)
fronton court pelote de gomme

frontó curt de 36 m (n, masc)
fronton court pelote de cuir

frontó llarg (n, masc)
fronton long

frontó obert (n, masc)
fronton ouvert

frontó tancat (n, masc)
fronton clos

fru-fru /ˌfɾuˈfɾu/ (n, masc)
frou-frou

fructíferament /fɾukˌti.fe.ɾaˈmen/ /fɾukˌti.fe.ɾaˈment/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈmen/ /fɾukˌti.fə.ɾəˈment/ (adv)
fructueusement

frugal /fɾuˈɣaɫ/ (adj)
frugal

frugalitat /fɾu.ɣa.ɫiˈtat/ /fɾu.ɣə.ɫiˈtat/ (n, fem)
frugalité

frugalment /fɾuˌɣaɫˈmen/ /fɾuˌɣaɫˈment/ (adv)
frugalement

fruir /fɾuˈi/ /fɾuˈiɾ/ (v)
jouir

fruit (n, masc)
fruit
  Producte generat per les plantes fecundades utilitzat com a mecanisme per estendre la llavor.

fruita /ˈfɾuj.ta/ /ˈfɾwi.ta/ (n, fem)
fruit
  Fruit mengívol.

fruites del bosc (n, fem)
fruits des bois

frunzir /fɾunˈzi/ /fɾunˈziɾ/ (v)
froncer

frustració (n, fem)
frustration

fràgil /ˈfɾa.d͡ʒiɫ/ /ˈfɾa.ʒiɫ/ (adj)
fragile, délicat

fràgilment /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌfɾa.ʒiɫˈmen/ /ˌfɾa.ʒiɫˈment/ (adv)
fragilement

frígid /ˈfɾi.d͡ʒit/ /ˈfɾi.ʒit/ (adj, masc)
frigide
  Molt fred.
  (medicina) Sense resposta a l’estímul sexual, especialment una dona.

frívol /ˈfɾi.voɫ/ /ˈfɾi.vuɫ/ /ˈfɾi.βoɫ/ /ˈfɾi.βuɫ/ (adj, masc)
frivole

frívolament /ˌfɾi.vo.ɫaˈment/ /ˌfɾi.vo.ɫəˈment/ /ˌfɾi.vu.ɫəˈmen/ /ˌfɾi.βo.ɫaˈmen/ /ˌfɾi.βu.ɫəˈmen/ (adv)
frivolement

fuet /fuˈət/ /fuˈɛt/ (n, masc)
fouet
  Corretja amb un mànec utilitzada per a colpejar.
  Instrument idiòfon de percussió format per dos llistons de fusta units mitjançant una frontissa, en el qual el so és generat fent xocar els llistons.

fuga /ˈfu.ɣa/ /ˈfu.ɣə/ (n, fem)
fugue
  (música) Composició polifònica amb una melodia que segueix les regles del contrapunt.

fugaç /fuˈɣas/ (adj)
fugace

fugaçment /fuˌɣazˈmen/ /fuˌɣazˈment/ (adv)
fugacement

fugida /fuˈd͡ʒi.ða/ /fuˈʒi.ða/ /fuˈʒi.ðə/ (n, fem)
fuite

fugir /fuˈd͡ʒi/ /fuˈd͡ʒiɾ/ /fuˈʒi/ (v)
fuir
  Una cosa, allunyar-se ràpidament.
  Transcórrer ràpidament.
s'échapper
  Escapar-se.

fugisserament /fu.d͡ʒiˌse.ɾaˈmen/ /fu.d͡ʒiˌse.ɾaˈment/ /fu.ʒiˌse.ɾaˈmen/ /fu.ʒiˌse.ɾəˈmen/ /fu.ʒiˌse.ɾəˈment/ (adv)
fugacement

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ (adj, masc)
fugitif
  Que fuig, que s’ha escapat.

fugitiu /fu.d͡ʒiˈtiw/ /fu.ʒiˈtiw/ (n, masc)
fugitif
  Persona que fuig.

fuita /ˈfuj.ta/ /ˈfuj.tə/ /ˈfwi.ta/ (n, fem)
fuite

fulcre /ˈfuɫ.kɾe/ /ˈfuɫ.kɾə/ (n, masc)
pivot

fulgurar /fuɫ.ɣuˈɾa/ /fuɫ.ɣuˈɾaɾ/ (v)
fulgurer

full /ˈfuj/ /ˈfuʎ/ (n, masc)
feuille

full d'anotació (n, masc)
rapport de marquage

full d'arbitratge (n, masc)
feuille d'arbitrage

full de rotació (n, masc)
feuille de match

fulla /ˈfu.jə/ /ˈfu.ʎa/ /ˈfu.ʎə/ (n, fem)
feuille
  (botànica) Òrgan de color verd dels vegetals que apareix a la tija o al tronc.
lame
  Part tallant d'un objecte.
  (patinatge sobre gel, hoquei sobre gel) Làmina metàl·lica d'un patí de gel fixada perpendicularment al llarg de la sola, que posa en contacte el patinador amb el glaç.
palette
  (tennis de taula) Làmina prima de fusta que forma la part ampla d'una pala.

fullar /fuˈja/ /fuˈʎa/ /fuˈʎaɾ/ (v)
feuiller

fullaraca /fu.ʎaˈɾa.ka/ /fu.ʎəˈɾa.kə/ (n, fem)
feuilles mortes

fullat /fuˈjat/ /fuˈʎat/ (adj, masc)
feuillu
  Que ha tret fulla.
feuilleté
  Fet de fulls.

fullatge /fuˈja.d͡ʒə/ /fuˈʎa.d͡ʒe/ /fuˈʎa.d͡ʒə/ (n, masc)
feuillage
  Conjunt unitari de fulles d’una planta.

fullejar /fu.jəˈʒa/ /fu.ʎeˈd͡ʒa/ /fu.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /fu.ʎeˈʒa/ /fu.ʎəˈd͡ʒa/ /fu.ʎəˈʒa/ (v)
feuilleter

fullet /fuˈʎet/ /fuˈʎət/ /fuˈʎɛt/ (n, masc)
brochure

fulletó /fu.ʎeˈto/ /fu.ʎəˈto/ (n, masc)
feuilleton
  Obra literària de contingut novel·lesc o melodramàtic, que es publica per capítols.
  Telenovel·la molt llarga.

fullola /fuˈjɔ.ɫə/ /fuˈʎɔ.ɫa/ /fuˈʎɔ.ɫɔ/ /fuˈʎɔ.ɫə/ (n, fem)
placage

fum (n, masc)
fumée
  Vapor visible exhalat o substància que aparenta l’exhalació d’una combustió.

fumador /fu.maˈðo/ /fu.maˈðoɾ/ /fu.məˈðo/ (n, masc)
fumeur
  Persona que fuma.

fumall /fuˈmaj/ /fuˈmaʎ/ (n, masc)
fumeron

fumar /fuˈma/ /fuˈmaɾ/ (v)
fumer

fumat /fuˈmat/ (adj, masc)
fumé
  Sotmès al fumatge.
enfumé
  De color gris fosc semblant al del fum.

fumble (Interjection)
fumble

fumet /fuˈmɛt/ (n, masc)
bouillon
  L'aigua amb la qual s'ha bullit peix.
bouffée
  Fum no gaire espès.

funcional /fun.si.oˈnaɫ/ /fun.si.uˈnaɫ/ (adj)
fonctionnel

funcionament /fun.si.o.naˈmen/ /fun.si.o.naˈment/ /fun.si.o.nəˈment/ /fun.si.u.nəˈmen/ (n, masc)
fonctionnement

funcionar /fun.si.oˈna/ /fun.si.oˈnaɾ/ /fun.si.uˈna/ (v)
fonctionner

funcionari /fun.si.oˈna.ɾi/ /fun.si.uˈna.ɾi/ (n, masc)
fonctionnaire

funció (n, fem)
fonction

funda /ˈfun.da/ /ˈfun.də/ (n, fem)
gaine

fundació /fun.da.siˈo/ (n, fem)
fondation
  Tipus de persona jurídica que es caracteritza per ser una organització sense ànim o fins de lucre. Dotada amb un patrimoni propi atorgat pels seus fundadors, la fundació ha de perseguir les fins que es van contemplar en el seu objecte social, si bé ha de també cuidar del seu patrimoni com a mitjà per a la consecució dels fins.

fundació educativa (n, fem)
fondation éducative

fundador /fun.daˈðo/ /fun.daˈðoɾ/ /fun.dəˈðo/ (n, masc)
fondateur

fundar /funˈda/ /funˈdaɾ/ (v)
fonder
  Establir, erigir, instituir.
  Recolzar amb raons o motius.

funestament /fuˌnes.taˈmen/ /fuˌnes.taˈment/ /fuˌnes.təˈmen/ /fuˌnes.təˈment/ (adv)
funestement

funàmbul /fuˈnam.buɫ/ (n, masc)
funambule

fur /ˈfur/ (n, masc)
for
  Dret de competència jurisdiccional, bé territorial o bé especial per raó de càrrec, estament o matèria litigant.
privilège
  (històric) Dret local vigent en un territori, bé consuetudinari o bé per concessió sobirana.

fura /ˈfu.ɾa/ /ˈfu.ɾə/ (n, fem)
furet
  Mamífer semblant a la mostela (Mustela putorius furo).
  (figuradament) Persona que es fica a tot arreu per a esbrinar coses d’altri.
motelle commune
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gaidropsarus vulgaris)

fura de fons (n, fem)
motelle

furar /fuˈɾa/ /fuˈɾaɾ/ (v)
fureter

furga /ˈfur.ɡə/ /ˈfuɾ.ɣa/ (n, fem)
fourgon

furgall /furˈɡaʎ/ /furˈɣaj/ /fuɾˈɣaʎ/ (n, masc)
boutis

furgar /furˈɡa/ /furˈɣa/ /fuɾˈɣa/ /fuɾˈɣaɾ/ (v)
vermiller
  Remoure la terra amb el morro com fa el porc i altres animals.
tripoter
  Remenar les coses de l’interior.
fouiner
  Indagar ficant-se insistentment en un assumpte.

furgoneta /fur.ɡuˈnɛ.tə/ /fur.ɣuˈnɛ.tə/ /fuɾ.ɣoˈne.ta/ /fuɾ.ɣoˈnə.tə/ (n, fem)
fourgonnette
  Vehicle automòbil de càrrega lleuger amb la caixa posterior tancada.

furgó /furˈɡo/ (n, masc)
fourgon
  Vehicle llarg, més petit que un camió, destinat normalment al transport de mercaderies o equipatges.
  En un tren, vagó on es transporten els equipatges dels passatgers.

furientment /fu.ɾiˌemˈmen/ /fu.ɾiˌemˈment/ (adv)
fougueusement

furiosament /fu.ɾiˌo.zaˈmen/ /fu.ɾiˌo.zaˈment/ /fu.ɾiˌo.zəˈmen/ /fu.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
furieusement

furt /ˈfurt/ (n, masc)
larcin

furtar /furˈta/ /fuɾˈta/ /fuɾˈtaɾ/ (v)
dérober

furtivament /furˌti.vəˈmen/ /furˌti.βaˈmen/ /furˌti.βəˈmen/ /fuɾˌti.vaˈment/ /fuɾˌti.vəˈment/ /fuɾˌti.βaˈmen/ (adv)
furtivement

fus /ˈfus/ (n, masc)
fuseau
  Instrument, ample del mig i estret als extrems, que es fa servir per a convertir matèries primeres (flocs de llana, boles de cotó) en fil.
fuseau horaire
  Cadascun dels espais entre meridians que es fan servir per a marcar les diferents zones horàries del planeta Terra.

fusa /ˈfu.za/ /ˈfu.zə/ (n, fem)
triple croche

fuselatge /fu.zeˈɫa.d͡ʒe/ /fu.zəˈɫa.d͡ʒə/ (n, masc)
fuselage

fusell /fuˈzeʎ/ (n, masc)
fusil

fusible /fuˈzi.bɫe/ /fuˈzi.βɫe/ /fuˈzi.βɫə/ /fuˈzib.bɫe/ /fuˈzib.bɫə/ (n, masc)
fusible

fusió /fu.ziˈo/ (n, fem)
fusion

fust /ˈfust/ (n, masc)
fût
  Part d'una columna entre el capitell i la base.

fusta /ˈfus.ta/ (n, fem)
bois
  (normalment no comptable) Material tret dels arbres i vegetals.
  (tennis) Cop d'execució incorrecta en què el contacte de la raqueta amb la pilota o el volant s'efectua en part o totalment per mitjà del marc de la raqueta.
  (golf) Bastó d'empunyadura llarga i cap rodó, que s'utilitza per a fer els cops més llargs.
fuste
  Tipus de vaixell.

fustejar /fus.teˈd͡ʒa/ /fus.teˈd͡ʒaɾ/ /fus.teˈʒa/ /fus.təˈd͡ʒa/ /fus.təˈʒa/ (v)
charpenter

fuster /fusˈte/ /fusˈteɾ/ (n, masc)
charpentier
  (professions) Persona que treballa amb fusta.

fustet /fusˈtet/ /fusˈtət/ /fusˈtɛt/ (n, masc)
fustet

fustigar /fus.tiˈɣa/ /fus.tiˈɣaɾ/ (v)
fustiger

futbol /fubˈbɔɫ/ /fudˈbɔɫ/ (n, masc)
football, foot

futbol 7 (n, masc)
football-7

futbol americà (n, masc)
football américain

futbol flag (n, masc)
flag football

futbolístic /fub.boˈɫis.tik/ /fub.buˈɫis.tik/ /fud.boˈɫis.tik/ (adj, masc)
football

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ (adj, masc)
futur
  Que ha de venir.

futur /fuˈtu/ /fuˈtuɾ/ (n, masc)
avenir, futur
  Temps que ha de venir.
  Temps verbal diferent del present i del passat.

futvòlei (n, masc)
footyvolley

fàbrica /ˈfa.bɾi.ka/ (n, fem)
fabrique
  Acció i efecte de fabricar.
fabrique, usine
  Paratge destinat a fabricar alguna cosa.
usine, fabrique
  Edifici sumptuós.

fàcil (adj)
facile
  Que es pot fer o obtenir sense esforç.

fàcilment /ˌfa.siɫˈmen/ /ˌfa.siɫˈment/ (adv)
facilement

fàcula /ˈfa.ku.ɫa/ /ˈfa.ku.ɫə/ (n, fem)
facule

fàl·lic /ˈfa.ɫik/ /ˈfaɫ.ɫik/ (adj, masc)
phallique

fàrmac /ˈfaɾ.mak/ /ˈfaɾ.mək/ (n, masc)
drogue

fàstic /ˈfas.tik/ (n, masc)
dégoût

fàtic /ˈfa.tik/ (adj, masc)
phatique

fèmur /ˈfɛ.mur/ (n, masc)
fémur

fènix /ˈfɛ.niks/ (n, masc)
phénix

fènyer /ˈfe.ɲe/ /ˈfe.ɲeɾ/ /ˈfə.ɲə/ /ˈfɛ.ɲə/ (v)
pétrir

fèrtilment /ˌfɛr.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈmen/ /ˌfɛɾ.tiɫˈment/ (adv)
fertilement

fèrula /ˈfɛ.ɾu.ɫa/ (n, fem)
attelle

fètid (adj, masc)
fétide

fètidament /ˌfɛ.ti.ðaˈmen/ /ˌfɛ.ti.ðaˈment/ /ˌfɛ.ti.ðəˈmen/ /ˌfɛ.ti.ðəˈment/ (adv)
puamment

fíbula /ˈfi.bu.ɫa/ /ˈfi.βu.ɫə/ (n, fem)
fibule

fídula /ˈfi.ðu.ɫa/ /ˈfi.ðu.ɫə/ (n, fem)
vièle

fímbria /ˈfim.bɾi.a/ /ˈfim.bɾi.ə/ (n, fem)
frange
  Vora de baix d’un vestit llarg.

físic /ˈfi.zik/ (adj)
physique
  Relatiu o pertanyent a la física.

físic /ˈfi.zik/ (n, masc)
physicien
  Persona l'ofici de la qual és la física.

física /ˈfi.zi.ka/ (n, fem)
physique
  Ciència que estudia les propietats i interaccions de la matèria, de l'espai, del temps i de l'energia.

físicament /ˌfi.zi.kaˈmen/ /ˌfi.zi.kaˈment/ /ˌfi.zi.kəˈmen/ /ˌfi.zi.kəˈment/ (adv)
physiquement

fòbia /ˈfɔ.bi.a/ /ˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
phobie

fòbia a l'escola (n, fem)
phobie scolaire

fòmit /ˈfɔ.mit/ (n, masc)
fomite

fòrint /ˈfɔ.ɾin/ /ˈfɔ.ɾint/ (n, masc)
forint

fòrum (n, masc)
forum

fòsfor /ˈfɔs.foɾ/ /ˈfɔs.fur/ (n, masc)
phosphore

fòvea /ˈfɔ.ve.a/ /ˈfɔ.ve.ə/ /ˈfɔ.βe.a/ /ˈfɔ.βe.ə/ (n, fem)
fovéa

fórmula /ˈfɔr.mu.ɫə/ (n, fem)
formule

fúcsia /ˈfuk.si.a/ /ˈfuk.si.ə/ (n, fem)
fuchsia

fúnebrement /ˌfu.ne.bɾeˈment/ /ˌfu.ne.βɾeˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈmen/ /ˌfu.nə.bɾəˈment/ /ˌfu.nə.βɾəˈmen/ (adv)
funèbrement

fúrcula /ˈfur.ku.ɫə/ /ˈfuɾ.ku.ɫa/ (n, fem)
furcula

fúria /ˈfu.ɾi.a/ (n, fem)
fureur

fútil /ˈfu.tiɫ/ (adj)
futile

fútilment /ˌfu.tiɫˈmen/ /ˌfu.tiɫˈment/ (adv)
futilement

gabella /ɡaˈbe.ʎa/ /ɡəˈβe.ʎə/ (n, fem)
gabelle
  Qualsevol tribut o contribució que es paga al príncep.

gabellot /ɡa.beˈʎɔt/ /ɡə.βəˈʎɔt/ (n, masc)
gabeleur

gabinet /ɡa.biˈnet/ /ɡə.biˈnət/ /ɡə.biˈnɛt/ /ɡə.βiˈnɛt/ (n, masc)
cabinet

gadolini /ɡə.ðoˈɫi.ni/ /ɡə.ðuˈɫi.ni/ (n, masc)
gadolinium

gafa /ˈɡa.fa/ /ˈɡa.fə/ (n, fem)
gaffe, crampon
  Peça de ferro per a subjectar objectes o per a fixar-lo a un suport.

gafet /ɡaˈfet/ /ɡəˈfɛt/ (n, masc)
corchet
  Peça de metall feta de fil de llautó o de ferro platejat o altra cosa semblant, que forma un ganxo amb dues anelles al peu per a clavar-lo, i que unint-se amb la gafeta serveix regularment per a cordar les obertures d'una peça de roba.
fermoir
  Cadascuna de les tanques de metall que es posen als llibres.

gai /ˈɡaj/ /ˈɡej/ (adj, masc)
gai

gaiament /ˌɡa.jaˈmen/ /ˌɡa.jaˈment/ /ˌɡa.jəˈmen/ /ˌɡa.jəˈment/ (adv)
gaiement

gaiata /ɡaˈja.ta/ /ɡəˈja.tə/ (n, fem)
escroc

gaire /ˈɡaj.ɾe/ /ˈɡaj.ɾə/ (adj)
beaucoup de
  (en certes frases) molt

gaire /ˈɡaj.ɾe/ /ˈɡaj.ɾə/ (adv)
beaucoup
  (en certes frases) molt

gairebé /ˌɡaj.ɾeˈbe/ (adv)
presque

gala /ˈɡa.ɫa/ /ˈɡa.ɫə/ (n, fem)
gala
  Ostentació en una festa.

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ (adj)
galant
  Obsequiós, especialment amb les dones.
  Amorós, que cerca obsequis amorosos.
grand
  (anteposat) Notable, gentil.

galant /ɡaˈɫan/ /ɡaˈɫant/ /ɡəˈɫan/ /ɡəˈɫant/ (n, masc)
galant
  Home que festeja una dona.
premier
  (teatre, cinema) Actor que representa un dels personatges principals, especialment jove i obsequiós amb les dones.

galanteria /ɡa.ɫan.teˈɾi.a/ /ɡə.ɫən.təˈɾi.ə/ (n, fem)
galanterie

galantment /ɡaˌɫamˈmen/ /ɡaˌɫamˈment/ /ɡəˌɫamˈmen/ /ɡəˌɫamˈment/ (adv)
galamment

galdós /ɡaɫˈdos/ /ɡəɫˈdos/ (adj, masc)
pénible

galejar (v)
arborer

galera /ɡaˈɫe.ɾa/ /ɡəˈɫe.ɾə/ (n, fem)
galère
  Vaixell de guerra de l'antiguitat mogut amb la força del vent i dels rems.

galeria (n, fem)
galerie

galeria superior (n, fem)
galerie supérieure

galet /ɡaˈɫet/ /ɡəˈɫət/ /ɡəˈɫɛt/ (n, masc)
goulot
  Canonet de banya, canya o altra matèria que es posa a la boca de les botes i altres eines semblants per beure per ell amb facilitat.

galeta /ɡaˈɫe.ta/ /ɡəˈɫə.tə/ /ɡəˈɫɛ.tə/ (n, fem)
galette, biscuit
  Tros petit de forma geomètrica diversa de pasta de farina, sucre i greix, cuita al forn.

galiassa (n, fem)
galéasse

galimaties /ɡa.ɫi.maˈti.es/ /ɡə.ɫi.məˈti.əs/ (n, masc)
galimatias

galió /ɡa.ɫiˈo/ /ɡə.ɫiˈo/ (n, masc)
galion
  Vaixell de vela, armat amb canons, amb capacitat de navegació oceànica, dedicat al tràfic mercant o a la guerra, utilitzat entre els segles XVI i XVIII. Es caracteritza per els seus castells alterosos a popa i proa, els seus tres o quatre pals, a més del bauprès, els dos primers (pals trinquet i major) amb veles quadrades, i les seves grans dimensions en comparació als vaixells de l'època. La propulsió és exclusivament mitjançant veles a excepció d'algunes unitats especials d'algunes flotes (espanyola, turca) que també tenen una coberta ocupada per remers.

gall (n, masc)
coq
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gallus gallus).
Saint Pierre
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Zeus faber)

gall dindi (n, masc)
dindon

gallardament /ɡaˌʎar.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈmen/ /ɡaˌʎaɾ.ðaˈment/ /ɡəˌjar.ðəˈmen/ /ɡəˌʎar.dəˈmen/ /ɡəˌʎaɾ.ðəˈment/ (adv)
gaillardement

gallec /ɡaˈʎek/ (adj, masc)
galicien
  Relatiu o pertanyent a Galícia, als seus habitants o a la llengua gallega.

gallec /ɡaˈʎek/ (n, masc)
Galicien
  Natural de Galícia
galicien
  (només singular) Llengua parlada a Galícia, la zona occidental d'Astúries, la comarca del Bierzo, a l'oest de Zamora i al nord de Portugal.

galleda /ɡaˈʎe.ða/ /ɡəˈʎə.ðə/ /ɡəˈʎɛ.ðə/ (n, fem)
seau

gallerbo /ɡaˈʎɛɾ.bo/ /ɡəˈʎɛr.bu/ /ɡəˈʎɛɾ.bo/ (n, masc)
blennie paon

gallet /ɡaˈʎet/ /ɡəˈʎət/ /ɡəˈʎɛt/ (n, masc)
détente
  Palanca pensada per ser premuda tancant el dit índex i que és utilitzada en diverses eines per fer-les actuar (trepants, etc.), així com per fer disparar diverses armes, en especial armes portàtils de foc i ballestes.
gâchette
  (videojocs) Botó d'un comandament de joc, generalment analògic, que es troba a la banda del comandament més allunyada del jugador i es prem habitualment amb el dit índex o amb el dit del mig, que serveix per a activar una acció.
coquette
  (peixos) Peix de la família dels caproids de cos oval, dors vermellós, ventre argentat i la boca protràctil (Capros aper).

gallina /ɡaˈʎi.na/ (n, fem)
poule
  Au de corral.

gallina tacada (n, fem)
torpille ocellée

gallinaire /ɡa.ʎiˈnaj.ɾe/ /ɡə.ʎiˈnaj.ɾə/ (n, neut)
volailler

galliner /ɡa.ʎiˈne/ /ɡa.ʎiˈneɾ/ /ɡə.ʎiˈne/ (n, masc)
poulailler

gallofejar /ɡa.ʎo.feˈd͡ʒa/ /ɡa.ʎo.feˈd͡ʒaɾ/ /ɡa.ʎo.feˈʒa/ /ɡə.ʎo.fəˈd͡ʒa/ /ɡə.ʎu.fəˈʒa/ (v)
cagnarder

galop /ɡaˈɫɔp/ /ɡəˈɫɔp/ (n, masc)
galop

galta /ˈɡaɫ.ta/ (n, fem)
joue

galtada /ɡaɫˈta.ða/ /ɡəɫˈta.ðə/ (n, fem)
soufflet

galtaplè /ˌɡaɫ.taˈpɫe/ /ˌɡaɫ.təˈpɫə/ /ˌɡaɫ.təˈpɫɛ/ (adj, masc)
joufflu

galteres /ɡaɫˈte.ɾes/ /ɡəɫˈte.ɾəs/ (n, fem)
oreillons
  (central, nord-occidental, eivissenc) Inflamació de les galtes paròtides.

galvanitzar /gaɫ.va.niˈzaɾ/ /gaɫ.βa.niˈd͡za/ /gaɫ.βa.niˈzaɾ/ /gəɫ.və.nidˈza/ /gəɫ.βə.nidˈza/ (v)
galvaniser

gal·li /ˈɡa.ɫi/ /ˈɡaɫ.ɫi/ (n, masc)
gallium

gal·licisme /ɡa.ɫiˈsiz.me/ /ɡaɫ.ɫiˈsiz.me/ /ɡə.ɫiˈsiz.mə/ /ɡəɫ.ɫiˈsiz.mə/ (n, masc)
gallicisme

gal·loromà /ɡa.ɫo.roˈma/ /ɡaɫ.ɫo.roˈma/ /ɡə.ɫu.ruˈma/ /ɡəɫ.ɫo.roˈma/ /ɡəɫ.ɫu.ruˈma/ (adj, masc)
gallo-romain

gal·loromà /ɡa.ɫo.roˈma/ /ɡaɫ.ɫo.roˈma/ /ɡə.ɫu.ruˈma/ /ɡəɫ.ɫo.roˈma/ /ɡəɫ.ɫu.ruˈma/ (n, masc)
Gallo-Romain

gal·lès /ɡaɫˈɫes/ /ɡəɫˈɫəs/ /ɡəɫˈɫɛs/ /ɡəˈɫɛs/ (n, masc)
gallois
  (només singular) Llengua celta pròpia de Gal·les.

galà /ɡaˈɫa/ /ɡəˈɫa/ (adj, masc)
charmant

galàxia /ɡaˈɫak.si.a/ (n, fem)
galaxie

galó /ɣaˈɫo/ /ɣəˈɫo/ (n, masc)
gallon

gamarús /ɡa.maˈɾus/ (n, masc)
chouette hulotte
  Ocell de la família de les estrígides (Strix aluco).
abruti
  Persona rústica, aturada.

gamba /ˈɡam.ba/ /ˈɡam.bə/ (n, fem)
crevette
  Un dels diversos crustacis comestibles de l’ordre dels decàpodes i del grup dels macrurs amb abdomen translúcid llarg i potes primes.

gambal /ɡamˈbaɫ/ /ɡəmˈbaɫ/ (n, masc)
étrivière
  Corretja a cada banda de sella que sosté els estreps.

gambejar (v)
gigoter

gamelan /ga.meˈlan/ /gə.məˈɫan/ (n, masc)
gamelan

gammapatia /gam.ma.paˈti.a/ /gəm.mə.pəˈti.ə/ (n, fem)
gammapathie

gana (n, fem)
faim
  Desig de menjar, sensació impulsada per la necessitat d'aliment.
envie
  (sovint en plural) Desig de fer alguna cosa o que aquesta cosa s'esdevingui.

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ (adj, masc)
fainéant
  Mancat de ganes de treballar o de fer cap esforç.

gandul /ɡanˈduɫ/ /ɡənˈduɫ/ (n, masc)
fainéant
  Persona mancada de ganes de treballar o de fer cap esforç.

gandula /ɡanˈdu.ɫa/ (n, fem)
transat

ganduleria /ɡan.du.ɫeˈɾi.a/ /ɡən.du.ɫəˈɾi.ə/ (n, fem)
paresse

ganivet /ɡa.niˈvet/ /ɡa.niˈβet/ /ɡə.niˈvət/ /ɡə.niˈvɛt/ (n, masc)
couteau
  Estri destinat a tallar, en especial el menjar, i de vegades també a punxar, que consta d'un mànec i d'una part en serra o esmolada.

ganivetada /ɡa.ni.veˈta.ða/ /ɡa.ni.βeˈta.ða/ /ɡə.ni.vəˈta.ðə/ /ɡə.ni.βəˈta.ðə/ (n, masc)
percée

gansament /ˌɡan.saˈmen/ /ˌɡan.saˈment/ /ˌɡan.səˈmen/ /ˌɡan.səˈment/ (adv)
paresseusement

ganxet /ɡaɲˈt͡ʃet/ /ɡəɲˈʃət/ /ɡəɲˈʃɛt/ (n, masc)
crochet

ganxo /ˈɡaɲ.t͡ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃo/ /ˈɡaɲ.ʃu/ (n, masc)
croc
  Peça de metall corbada que es fa servir per penjar coses.
épingle
  Peça de metall plegada que es fa servir per subjectar cabells.
lancer à bras roulé
  (basquetbol) Llançament fet de costat arquejant el braç per sobre el cap.
crochet de gauche
  (golf) Cop, generalment defectuós, que imprimeix una trajectòria corba a la bola amb un efecte pronunciat de dreta a esquerra, en el cas d'un jugador dretà, o d'esquerra a dreta, en el cas d'un jugador esquerrà.
crochet
  (pilota basca) Llançament natural en què es mou el braç estirat des de dalt cap a baix.

ganxo d'esquerra (n, masc)
crochet de la gauche

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ (n, masc)
escoquiffe
  (arcaisme) Home alt i prim.

ganàpia /ɡaˈna.pi.a/ /ɡəˈna.pi.ə/ (n, neut)
nigaud
  (central) Aquell que fa criaturades malgrat haver superat l'edat dels infants.

garant /ɡaˈɾan/ /ɡaˈɾant/ /ɡəˈɾan/ /ɡəˈɾant/ (n, neut)
garant

garantir /ɡa.ɾanˈti/ /ɡa.ɾanˈtiɾ/ (v)
garantir

garapinyar /ɡa.ɾa.piˈɲa/ /ɡa.ɾa.piˈɲaɾ/ /ɡə.ɾə.piˈɲa/ (v)
praliner

garatge /ɡaˈɾa.d͡ʒe/ /ɡəˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
garage

garba /ˈɡar.bə/ /ˈɡaɾ.ba/ (n, fem)
gerbe

garbellar /ɡar.βeˈʎa/ /ɡaɾ.beˈʎaɾ/ /ɡaɾ.βeˈʎa/ /ɡər.bəˈʎa/ (v)
cribler

garbí /ɡaɾˈbi/ /ɡərˈbi/ (n, masc)
suroît

garbó /ɡaɾˈbo/ /ɡərˈbo/ (n, masc)
fagot

gardeny /ɡaɾˈðeɲ/ /ɡərˈdɛɲ/ (n, masc)
grognement

gargall /ɡaɾˈɣaʎ/ /ɡərˈɡaʎ/ /ɡərˈɣaj/ /ɡəɾˈɣaʎ/ (n, masc)
crachat

gargaritzar /ɡar.ɣa.ɾiˈd͡za/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈza/ /ɡaɾ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /ɡər.ɡə.ɾiˈd͡za/ (v)
gargariser

gargotejar /ɡar.ɣo.teˈʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒa/ /ɡaɾ.ɣo.teˈd͡ʒaɾ/ /ɡər.ɣu.təˈʒa/ /ɡəɾ.ɣo.təˈd͡ʒa/ (v)
griffoner

garguirot /ɡaɾ.ɣiˈɾɔt/ /ɡər.ɡiˈɾɔt/ (n, masc)
chiquenaude

garjola /ɡarˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫa/ /ɡaɾˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ (n, fem)
taule
  (col·loquial) presó

garlaire /ɡaɾˈɫaj.ɾe/ /ɡərˈɫaj.ɾə/ (n, neut)
babillard

garlanda /ɡaɾˈɫan.da/ /ɡərˈɫan.də/ (n, fem)
guirlande
  Corona o diadema, generalment teixida de flors, herbes, branques o fulles, per adonar el cap.
biscuit
  Panellet de pa o d'una altra pasta formada en cercle.

garlar /ɡarˈɫa/ /ɡaɾˈɫa/ /ɡaɾˈɫaɾ/ /ɡərˈɫa/ (v)
babiller

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ (n)
grenache
  Vi dolç natural produït amb una part de most de raïm garnatxa sobremadurat i fermentat i una part de most no fermentat.

garnatxa /ɡaɾˈna.t͡ʃa/ /ɡərˈna.t͡ʃə/ (n, fem)
garnache
  (històric) Vestit medieval, llarg fins als talons i amb un gran coll, que es portava sobre la gonella.

garneu /ɡaɾˈnɛw/ /ɡərˈnɛw/ (n, masc)
grondin lyre
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trigla lyra)

garrafa /ɡaˈra.fa/ /ɡəˈra.fə/ (n, fem)
dame-jeanne

garrapatea /ɡa.ra.paˈte.a/ /ɡə.rə.pəˈte.ə/ (n, fem)
quintuple croche

garriga /ɡaˈri.ɣa/ /ɡəˈri.ɣə/ (n, fem)
garrigue

garrinada /ɡa.riˈna.ða/ /ɡə.riˈna.ðə/ (n, fem)
cochonnée

garrinar /ɡa.riˈna/ /ɡa.riˈnaɾ/ (v)
cochonner

garrofa /ɡaˈrɔ.fa/ /ɡaˈrɔ.fɔ/ /ɡəˈrɔ.fə/ (n, fem)
caroube

garrofer /ɡa.roˈfe/ /ɡa.roˈfeɾ/ /ɡə.roˈfe/ /ɡə.ruˈfe/ (n, masc)
caroubier

garrofer bord (n, masc)
anagyre fétide
  (botànica) Arbust de la família de les fabàcies (Anagyris foetida).

garrí /ɡaˈri/ /ɡəˈri/ (n, masc)
goret

garró /ɡaˈro/ /ɡəˈro/ (n, masc)
épaule
  Genoll del porc.

garsa /ˈɡaɾ.sa/ (n, fem)
pie, agace

gas (n, masc)
gaz
  Matèria en un estat en què les forces de cohesió són dèbils tendint a expandir-se i omplir el recipient que el conté.

gasa /ˈɡa.za/ /ˈɡa.zə/ (n, fem)
gaze

gascó /ɡasˈko/ /ɡəsˈko/ (n, masc)
gascon

gasela /ɡaˈzɛ.ɫa/ /ɡaˈzɛ.ɫɛ/ /ɡəˈzɛ.ɫə/ (n, fem)
gazelle

gaseta /ɡaˈze.ta/ /ɡəˈzə.tə/ /ɡəˈzɛ.tə/ (n, fem)
gazette

gaseter (n, masc)
gazetier

gasiu /ɡaˈziw/ /ɡəˈziw/ (adj, masc)
pingre

gasoil /ˌɡaˈzɔjɫ/ (n, masc)
gasoil

gasolina /ɡa.zoˈɫi.na/ /ɡə.zoˈɫi.nə/ /ɡə.zuˈɫi.nə/ (n, fem)
essence
  Combustible líquid, transparent o gairebé, derivat de la destil·lació del petroli. S'utilitza principalment per alimentar els motors a explosió.

gasolinera /ɡa.zo.ɫiˈne.ɾa/ /ɡə.zo.ɫiˈne.ɾə/ /ɡə.zu.ɫiˈne.ɾə/ (n, fem)
station-service

gasosa /gaˈzo.za/ /gəˈzo.zə/ (n, fem)
eau gazeuse

gastar /ɡasˈta/ /ɡasˈtaɾ/ (v)
dépenser

gastronomia /ɡas.tɾo.noˈmi.a/ /ɡəs.tɾo.noˈmi.ə/ /ɡəs.tɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
gastronomie

gastrotomia /ɡas.tɾo.toˈmi.a/ /ɡəs.tɾo.toˈmi.ə/ /ɡəs.tɾu.tuˈmi.ə/ (n, fem)
gastrotomie

gasós /ɡaˈzos/ (adj, masc)
gazeux
  Relatiu al gas o existent com a gas.

gat (n, masc)
chat, chatte
  Mamífer felí (Felis silvestris catus), de dimensions reduïdes, domesticat i bastant llest.
cric
  Eina pensada per a aixecar objectes pesats des de sota tot fent-la expandir cap a munt sense gaire esforç.
petite roussette
  (peixos) caçó
  (peixos) gatvaire

gat salvatge (n, masc)
chat sauvage

gata /ˈga.tə/ (n, fem)
chat

gatejar /ɡa.teˈd͡ʒa/ /ɡa.teˈʒa/ /ɡə.təˈd͡ʒa/ /ɡə.təˈʒa/ (v)
marcher à quatre pattes

gatinada /ɡa.tiˈna.ða/ (n, fem)
portée

gatinar /ɡa.tiˈna/ /ɡa.tiˈnaɾ/ /ɡə.tiˈna/ (v)
chatonner

gatonera /ɡa.toˈne.ɾa/ /ɡə.toˈne.ɾə/ /ɡə.tuˈne.ɾə/ (n, fem)
chatière

gatvaire /ˌɡabˈvaj.ɾə/ /ˌɡadˈbaj.ɾe/ /ˌɡadˈbaj.ɾə/ /ˌɡadˈvaj.ɾe/ (n, masc)
grande roussette

gatzara /ɡaˈd͡za.ɾa/ /ɡəˈd͡za.ɾə/ (n, fem)
bruit
  Cridòria o brogit amb què una colla de gent expressa la seva alegria.

gató /ɡaˈto/ /ɡəˈto/ (n, masc)
chaton

gaudir /ɡawˈði/ /ɡawˈðiɾ/ (v)
profiter de

gavella /ɡaˈve.ʎa/ /ɡaˈβe.ʎa/ /ɡəˈve.ʎə/ /ɡəˈβe.ʎə/ (n, fem)
gerbe

gavina /ɡaˈvi.na/ /ɡaˈβi.na/ /ɡəˈvi.nə/ (n, fem)
mouette

gazià /ɡa.ziˈa/ /ɡə.ziˈa/ (adj, masc)
gazaoui
  Relatiu o pertanyent a Gaza o la Franja de Gaza, als seus habitants, la cultura o la llengua.

gazià /ɡa.ziˈa/ /ɡə.ziˈa/ (n, masc)
gazaoui
  Individu de Gaza o la Franja de Gaza.

gaèlic escocès (n, masc)
gaélique écossais

ge /d͡ʒe/ /ʒe/ (n, fem)
gé

gebrada /d͡ʒeˈbɾa.ða/ /ʒəˈβɾa.ðə/ (n, fem)
givrage

gebre /ˈd͡ʒe.bɾe/ /ˈʒe.βɾə/ (n, masc)
givre

gegant /d͡ʒeˈɣan/ /d͡ʒeˈɣant/ /ʒəˈɣan/ /ʒəˈɣant/ (n, masc)
géant
  Ésser d'estatura desmesurada.

geisha /ˈɡej.ʃa/ /ˈɡej.ʃə/ (n, fem)
geisha

gel /ˈd͡ʒɛɫ/ (n, masc)
glace
  Estat sòlid de l'aigua, en circumstàncies normals sota els zero graus Celsius.

gelar /d͡ʒeˈɫa/ /d͡ʒeˈɫaɾ/ /ʒəˈɫa/ (v)
geler

gelat /ʒəˈɫat/ (n, masc)
glace, crème glacée
  (aliments) Aliment típicament dolç, menjat sovint en les postres, format per un líquid solidificat per congelació.

gelateria /d͡ʒe.ɫa.teˈɾi.a/ /ʒə.ɫə.təˈɾi.ə/ (n, fem)
glacerie

gelatina /d͡ʒe.ɫaˈti.na/ /ʒə.ɫəˈti.nə/ (n, fem)
gelée
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

gelisòl /d͡ʒe.ɫiˈsɔɫ/ /ʒə.ɫiˈsɔɫ/ (n, masc)
gelisol

gelosament /d͡ʒeˌɫo.zaˈmen/ /d͡ʒeˌɫo.zaˈment/ /ʒəˌɫo.zəˈmen/ /ʒəˌɫo.zəˈment/ (adv)
jalousement

gelosia /d͡ʒe.ɫoˈzi.a/ /ʒə.ɫoˈzi.ə/ /ʒə.ɫuˈzi.ə/ (n, fem)
jalousie, transenne
  Sentiment d'enveja o de refús envers una persona que gaudeix d'alguna cosa o d'algú que voldríem per a nosaltres.
  Tipus de paret d'obra o de fusta que permet passar parcialment l'aire i la llum, emprat per refrescar interiors i veure sense ser vist o també com a suport per fer créixer plantes enfiladisses.

gelós /d͡ʒeˈɫos/ /ʒəˈɫos/ (adj, masc)
jaloux

gemec /d͡ʒeˈmek/ /ʒəˈmek/ (n, masc)
gémissement

gemecor (n, fem)
pleurnicherie

gemegor /d͡ʒe.meˈɣo/ /d͡ʒe.meˈɣoɾ/ /ʒə.məˈɣo/ (n, fem)
pleurnicherie

geminar /d͡ʒe.miˈna/ /d͡ʒe.miˈnaɾ/ /ʒə.miˈna/ (v)
géminer

gemma /ˈd͡ʒem.ma/ /ˈʒɛm.mə/ (n, fem)
gemme

gen /ˈd͡ʒen/ /ˈʒɛn/ (n, masc)
gène

gendre /ˈd͡ʒɛn.dɾe/ /ˈʒɛn.dɾə/ (n, masc)
gendre

gener /d͡ʒaˈne/ /d͡ʒeˈne/ /ʒəˈne/ /ʒəˈne/ (n, masc)
janvier
  Primer mes de l'any.

generació /d͡ʒe.ne.ɾa.siˈo/ (n, fem)
génération

generador elèctric (n, masc)
générateur électrique

generalitat /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫiˈtat/ /ʒə.nə.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
généralité

generalització /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.d͡za.siˈo/ /d͡ʒe.ne.ɾa.ɫi.za.siˈo/ /ʒə.nə.ɾə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
généralisation

generalment /d͡ʒe.neˌɾaɫˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾaɫˈment/ /ʒə.nəˌɾaɫˈmen/ /ʒə.nəˌɾaɫˈment/ (adv)
généralement

generosament /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈmen/ /d͡ʒe.neˌɾo.zaˈment/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈmen/ /ʒə.nəˌɾo.zəˈment/ (adv)
généreusement

generositat /d͡ʒe.ne.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾo.ziˈtat/ /ʒə.nə.ɾu.ziˈtat/ (n, fem)
générosité

generós /d͡ʒe.neˈɾos/ (adj, masc)
généreux

geni /ˈd͡ʒɛ.ni/ /ˈd͡ʒɛ.nit/ /ˈʒɛ.ni/ /ˈʒɛ.nit/ (n, masc)
génie
  Persona dotada d'una capacitat, preparació i desenvolupament mentals extraordinaris respecte a la mitjana d'altres individus de la mateixa edat per a crear o inventar una obra artística o científica admirable.

genialment /d͡ʒe.niˌaɫˈmen/ /d͡ʒe.niˌaɫˈment/ /ʒə.niˌaɫˈmen/ /ʒə.niˌaɫˈment/ (adv)
génialement

genitiu /d͡ʒe.niˈtiw/ /ʒə.niˈtiw/ (adj, masc)
génitif

genitor /d͡ʒe.niˈto/ /d͡ʒe.niˈtoɾ/ /ʒə.niˈto/ (n, masc)
père

geniva /d͡ʒeˈni.va/ /d͡ʒeˈni.βa/ /ʒəˈni.və/ /ʒəˈni.βə/ (n, fem)
gencive

genocidi /d͡ʒe.noˈsi.ði/ /ʒə.noˈsi.ði/ /ʒə.nuˈsi.ði/ (n, masc)
génocide

genoll /d͡ʒeˈnoʎ/ /ʒiˈnoʎ/ /ʒuˈnoʎ/ /ʒəˈnoʎ/ (n, masc)
genou
  (anatomia) articulació de la cama que la divideix en dues parts i que permet el seu moviment i flexió.

genollera /d͡ʒe.noˈʎe.ɾa/ /ʒə.noˈʎe.ɾə/ /ʒə.nuˈje.ɾə/ (n, fem)
genouillère

gens /ˈd͡ʒens/ /ˈʒens/ (adv)
nullement
  Absència de quantitat respecte d'una totalitat anterior.
un peu
  (interrogatiu, condicional) Quantitat mínima d'una suposició.

gent /ˈd͡ʒen/ /ˈd͡ʒent/ /ˈʒen/ /ˈʒent/ (n, fem)
gens

gentada /d͡ʒenˈta.ða/ (n, fem)
foule

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ (adj)
gentil
  Que actua amb cortesia.

gentil /d͡ʒenˈtiɫ/ /d͡ʒɛnˈtil/ /ʒənˈtiɫ/ /ʒənˈtiɫ/ (n, neut)
gentil
  Per als jueus, els estrangers, els pertanyents a qualsevol altra ètnia.

gentilesa /d͡ʒen.tiˈɫe.za/ /ʒən.tiˈɫə.zə/ /ʒən.tiˈɫɛ.zə/ (n, fem)
gentillesse

gentilment /d͡ʒenˌtiɫˈmen/ /d͡ʒenˌtiɫˈment/ /ʒənˌtiɫˈmen/ /ʒənˌtiɫˈment/ (adv)
gentiment

gentrificació /d͡ʒen.tɾi.fi.ka.siˈo/ /ʒən.tɾi.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
gentrification

gentrificar /d͡ʒen.tɾi.fiˈka/ /d͡ʒen.tɾi.fiˈkaɾ/ /ʒən.tɾi.fiˈka/ (v)
gentrifier, embourgeoiser

genuflexió /d͡ʒe.nu.fɫek.siˈo/ /ʒə.nu.fɫək.siˈo/ (n, fem)
génuflexion

genuí /d͡ʒe.nuˈi/ (adj, masc)
authentique

genuïnament /d͡ʒe.nuˌi.naˈmen/ /d͡ʒe.nuˌi.naˈment/ /ʒə.nuˌi.nəˈmen/ /ʒə.nuˌi.nəˈment/ (adv)
authentiquement

genèricament /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈmen/ /d͡ʒeˌnɛ.ɾi.kaˈment/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈmen/ /ʒəˌnɛ.ɾi.kəˈment/ (adv)
génériquement

genètic /d͡ʒeˈnɛ.tik/ /ʒəˈnɛ.tik/ (adj, masc)
génétique

genètica /d͡ʒeˈnɛ.ti.ka/ /ʒəˈnɛ.ti.kə/ (n, fem)
génétique

geo- /ˈd͡ʒe.o/ /ˈʒe.o/ /ˈʒe.u/ (prefix)
géo

geografia /d͡ʒe.o.ɣɾaˈfi.a/ /ʒə.o.ɣɾəˈfi.ə/ /ʒə.u.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
géographie
  Ciència que estudia la terra en especial la seva superfície, però també la seva forma i composició i les capes de l'atmosfera. També és l'estudi de les característiques d'altres astres. Exemple: la geografia de la lluna.

geogràfic /d͡ʒe.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.oˈɣɾa.fik/ /ʒə.uˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
géographique

geogràficament /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌɣɾa.fi.kaˈment/ /ʒə.oˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ʒə.uˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
géographiquement

geologia /d͡ʒe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒe.o.ɫoˈʒi.a/ /ʒə.o.ɫoˈʒi.ə/ /ʒə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
géologie
  Ciència que estudia la terra, la seva història i els processos que li han donat forma.

geometria /d͡ʒe.o.meˈtɾi.a/ /ʒə.o.məˈtɾi.ə/ /ʒə.u.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
géométrie

geomètric /d͡ʒe.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.oˈmɛ.tɾik/ /ʒə.uˈmɛ.tɾik/ (adj, masc)
géométrique

geomètricament /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈmen/ /d͡ʒe.oˌmɛ.tɾi.kaˈment/ /ʒə.oˌmɛ.tɾi.kəˈment/ /ʒə.uˌmɛ.tɾi.kəˈmen/ (adv)
géométriquement

geostacionari /ˌd͡ʒe.os.ta.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.os.tə.si.oˈna.ɾi/ /ˌʒɛ.us.tə.si.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
géostationnaire

gep /ˈd͡ʒep/ (n, masc)
bosse

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ (adj, masc)
bossu
  Que té un gep.

geperut /d͡ʒe.peˈɾut/ /ʒə.pəˈɾut/ (n, masc)
bossu
  Persona que té un gep.

gerd /ˈd͡ʒɛɾt/ (n, masc)
framboise

gerent /d͡ʒeˈɾen/ /d͡ʒeˈɾent/ /ʒəˈɾen/ /ʒəˈɾent/ (n, neut)
gérant

germana /d͡ʒeɾˈma.na/ (n, fem)
sœur
  Filla dels mateixos pares.
  Membre d'una comunitat religiosa.
  Col·lega, companya, sòcia.

germanastre /d͡ʒeɾ.maˈnas.tɾe/ /ʒər.məˈnas.tɾə/ (n, masc)
demi-frère
  Germà que només comparteix un dels pares.
beau-frère
  Fill del padrastre o de la madrastra.

germandat /d͡ʒeɾ.manˈdat/ /ʒər.mənˈdat/ (n, fem)
fratrie
  Conjunt de germans i germanes.
amicale
  Associació amb un vincle de solidaritat i d’auxili mutu.

germani /ʒərˈma.ni/ (n, masc)
germanium

germen /ˈd͡ʒeɾ.men/ /ˈʒɛr.mən/ (n, masc)
germe

germinal /d͡ʒeɾ.miˈnaɫ/ /ʒər.miˈnaɫ/ (adj)
germinal
  Relatiu al germen.

germinal /d͡ʒeɾ.miˈnaɫ/ /ʒər.miˈnaɫ/ (n, masc)
germinal
  (històric) Setè mes del calendari republicà francès, posterior al fructidor i anterior al messidor, que es troba entre març i abril del calendari gregorià.

germinar /d͡ʒeɾ.miˈnaɾ/ /ʒeɾ.miˈna/ /ʒəɾ.miˈna/ (v)
germer

germà /d͡ʒeɾˈma/ (n, masc)
frère
  Fill de la mateixa mare i del mateix pare.

gerna /ˈd͡ʒɛr.na/ /ˈd͡ʒɛɾ.na/ /ˈd͡ʒɛɾ.nɛ/ /ˈʒɛr.nə/ (n, fem)
mérou gris

gerontologia educativa (n, fem)
gérontologie éducative

gerra /ˈd͡ʒɛ.ra/ /ˈd͡ʒɛ.rɛ/ /ˈʒɛ.rə/ (n, fem)
cruche, pichet
  Recipient per contenir líquids, de boca ampla i amb ventre.

gerret flabioler (n, masc)
picarel guetteur

gerro /ˈd͡ʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ro/ /ˈʒɛ.ru/ (n, masc)
carafe
  Recipient portàtil per a ficar-hi aigua o flors.

gerundi /d͡ʒeˈɾun.di/ /ʒəˈɾun.di/ (n, masc)
gérondif

gerència /d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /ʒəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
gérance

gespa /ˈd͡ʒes.pa/ /ˈʒes.pə/ (n, fem)
gazon, pelouse

gest /ˈd͡ʒest/ /ˈʒest/ (n, masc)
geste

gestacional /d͡ʒes.ta.si.oˈnaɫ/ /ʒəs.tə.si.oˈnaɫ/ /ʒəs.tə.si.uˈnaɫ/ (adj)
gestationnel

gestació /d͡ʒes.ta.siˈo/ /ʒəs.tə.siˈo/ (n, fem)
gestation

gestaltisme (n, masc)
gestaltisme

gestar /d͡ʒesˈta/ /d͡ʒesˈtaɾ/ /ʒəsˈta/ (v)
porter
  Portar un embrió o fetus des de la concepció fins al moment del part.

gestió /d͡ʒes.tiˈo/ /ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
gestion

gestió d'un centre educatiu (n, fem)
gestion d'établissement d'enseignement

gestió de conflictes (n, fem)
règlement de conflits

gestió de la informació (n, fem)
gestion de l'information, traitement de l'information
  Tècnica que es basa en la selecció, la interpretació, l'anàlisi i la distribució d'informació en una organització, i en el disseny i el desenvolupament de sistemes d'informació en l'àmbit de les noves tecnologies.

geòmetra /d͡ʒeˈɔ.me.tɾa/ /ʒeˈɔ.mə.tɾə/ (n, neut)
géomètre

ghata (n, masc)
ghatam

ghayn /ˈɡajn/ (n, fem)
ghaïn

gibrell /d͡ʒiˈbɾeʎ/ /ʒiˈβɾeʎ/ (n, masc)
bassin, bassine
  Tradicionalment, recipient de terrissa envernissada, rodó, aproximadament d'un pam d'alçada, que des del cul es va eixamplant fins a la boca, i serveix principalment per a rentar.

gibrella /d͡ʒiˈbɾe.ʎa/ /ʒiˈβɾe.ʎə/ (n, fem)
jatte

gibrelleta /d͡ʒi.bɾeˈʎe.ta/ /ʒi.bɾəˈʎə.tə/ /ʒi.bɾəˈʎɛ.tə/ /ʒi.βɾəˈʎɛ.tə/ (n, fem)
jatte
  Diminutiu de gibrella.
pot de chambre
  Bacineta per a orinar u orinal que habitualment es deixa sota el llit per evitar haver-s'hi de desplaçar al vàter.

gibós /d͡ʒiˈbos/ /ʒiˈβos/ (adj, masc)
gibbeux

giga /ˈd͡ʒi.ɣa/ /ˈʒi.ɣə/ (n, fem)
gigue
  Dansa molt animada d'època barroca.

gimcana /d͡ʒimˈka.na/ /ʒimˈka.nə/ (n, fem)
gymkhana

gimnàs /d͡ʒimˈnas/ /ʒimˈnas/ (n, masc)
gymnase
  Espai tancat destinat a realitzar exercicis gimnàstics.

gimnàstic /d͡ʒimˈnas.tik/ /ʒimˈnas.tik/ (adj, masc)
gymnastique

gimnàstica /d͡ʒimˈnas.ti.ka/ /ʒimˈnas.ti.kə/ (n, fem)
gymnastique
  Exercitació dels músculs del cos amb l'objectiu del benestar físic.
  Disciplina esportiva consistent en l'execució exacta i harmònica d'una sèrie de moviments corporals definits de manera precisa.

ginebra /d͡ʒiˈne.bɾa/ (n, fem)
gin

ginebre /d͡ʒiˈne.bɾe/ (n, masc)
genévrier

ginecologia /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /d͡ʒi.ne.ko.ɫoˈʒi.a/ /ʒi.nə.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ʒi.nə.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
gynécologie

ginecològic /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.d͡ʒik/ /d͡ʒi.ne.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.koˈɫɔ.ʒik/ /ʒi.nə.kuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
gynécologique

ginesta /d͡ʒiˈnes.ta/ (n, fem)
genêt

gintònic /d͡ʒinˈtɔ.nik/ /ʒinˈtɔ.nik/ (n, masc)
gin tonic

giny /ˈd͡ʒiɲ/ /ˈʒiɲ/ (n, masc)
génie, ingenio
  Capacitat resolutiva.
widget
  (informàtica) Petit programa com a interfície d’usuari amb accés ràpid a funcions d’ús freqüent.

gipsisòl /d͡ʒip.siˈsɔɫ/ /ʒip.siˈsɔɫ/ (n, masc)
gypsisol

gipó /d͡ʒiˈpo/ /ʒiˈpo/ (n, masc)
pourpoint

gira /ˈd͡ʒi.ɾa/ /ˈʒi.ɾə/ (n, fem)
tournée
  Sèrie d’actuacions itinerants d’un espectacle.

gira-sol /ˌd͡ʒi.ɾaˈsɔɫ/ (n, masc)
tournesol

giradora /d͡ʒi.ɾaˈðo.ɾa/ /ʒi.ɾəˈðo.ɾə/ (n, fem)
spatule

girafa /d͡ʒiˈɾa.fa/ (n, fem)
girafe
  Mamífer remugant de la família dels giràfids (Giraffa camelopardalis), de coll molt llarg, pelatge grogós amb taques fosques, propi de l'Àfrica.
  (cinema) Suport amb una perxa per a apropar un micròfon als actors durant el rodatge.

giragonsa /d͡ʒi.ɾaˈɣon.sa/ /ʒi.ɾəˈɣon.sə/ (n, fem)
zigzag

girar /d͡ʒiˈɾa/ /d͡ʒiˈɾaɾ/ /ʒiˈɾa/ (v)
tourner
  (intransitiu) Moure's al voltant del propi eix.
  (intransitiu) Canviar de direcció en un trajecte.
renverser
  (transitiu) Donar la volta a un objecte.
virer
  (transitiu, comerç) Expedir ordres de pagament.
se tourner
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Canviar la pròpia trajectòria de desplaçament mitjançant un moviment dels patins.

girar cua (v)
faire demi-tour

girar en rodó (v)
faire demi-tour

giró /d͡ʒiˈɾo/ /ʒiˈɾo/ (n, masc)
gironet

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ (adj, masc)
gitan
  Relatiu als gitanos o al romaní.

gitano /d͡ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.no/ /ʒiˈta.nu/ (n, masc)
Gitan
  Individu d’un poble nòmada originari del nord-oest de l’Índia antiga, establert a Occident des del segle XI.

gla (n, fem)
gland

glabel·la /ɡɫaˈbɛɫ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫa/ /ɡɫaˈβɛ.ɫɛ/ /ɡɫaˈβɛɫ.ɫa/ /ɡɫəˈbɛɫ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛ.ɫə/ /ɡɫəˈβɛɫ.ɫə/ (n, fem)
glabelle

glabre /ˈɡɫa.bɾe/ /ˈɡɫa.βɾə/ (adj, masc)
glabre
  Sense pèls.

glacial /ɡɫa.siˈaɫ/ (adj)
glacial
  Relatiu o pertanyent al glaç.

glacialment /ɡɫa.siˌaɫˈmen/ /ɡɫa.siˌaɫˈment/ /ɡɫə.siˌaɫˈmen/ /ɡɫə.siˌaɫˈment/ (adv)
glacialement

glaciologia /ɡɫa.si.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɡɫa.si.o.ɫoˈʒi.a/ /ɡɫə.si.o.ɫoˈʒi.ə/ /ɡɫə.si.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
glaciologie

glacis /ˈɡɫa.sis/ (n, masc)
glacis

glaciòleg /ɡɫa.siˈɔ.ɫek/ /ɡɫə.siˈɔ.ɫək/ (n, masc)
glaciologue

gland /ˈɡɫan/ /ˈɡɫant/ (n, masc)
gland

glauc /ɡɫawk/ (adj, masc)
glauque
  (científic, poètic) Verd pàl·lid grisós.

glaça /ˈɡɫa.sa/ /ˈɡɫa.sə/ (n, fem)
glace
  Cobertura de pastisseria feta de pasta de sucre i clara d’ou.

glaçada /gɫaˈsa.ða/ /gɫəˈsa.ðə/ (n, fem)
gelée

glaçar /ɡɫaˈsa/ /ɡɫaˈsaɾ/ /ɡɫəˈsa/ (v)
glacer

glaçó /ɡɫaˈso/ (n, masc)
glaçon

glenoïdal /ɡɫe.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.no.iˈðaɫ/ /ɡɫə.nu.iˈðaɫ/ (adj)
glénoïdal

gleva /ˈɡɫe.va/ /ˈɡɫe.βa/ /ˈɡɫə.və/ /ˈɡɫɛ.və/ /ˈɡɫɛ.βə/ (n, fem)
gazon, torba
  Bloc de terra compactada per la presència d'arrels.
motte de gazon
  (golf) Tros de gespa arrencat amb el cap del bastó en colpejar la bola, generalment a conseqüència d'un intent d'aconseguir un efecte de retrocés.

gleïsòl /ɡɫe.iˈsɔɫ/ /ɡɫə.iˈsɔɫ/ (n, masc)
gleysol

glicirizina /ɡɫi.si.riˈzi.na/ /ɡɫi.si.riˈzi.nə/ (n, fem)
glycyrrhizine

globalització /ɡɫo.ba.ɫi.za.siˈo/ /ɡɫo.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɡɫo.βa.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɡɫu.bə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
globalisation
  Acció i efecte de globalitzar.
mondialisation
  Procés pel qual un fenomen polític, econòmic, social o cultural esdevé d'àmbit universal.

globalment /ɡɫoˌbaɫˈment/ /ɡɫoˌβaɫˈmen/ /ɡɫuˌbaɫˈmen/ /ɡɫuˌβaɫˈmen/ (adv)
globalement

globus (n, masc)
globe
  Figura en forma esfèrica.
ballon
  Mitjà aeri de transport, format per una mena de bossa, típicament amb forma ovoide, que conté un gas més lleuger que l'aire que li permet flotar en l'atmosfera.
défense haute
  (esports de raqueta) Cop que imprimeix una trajectòria elevada a la pilota o el volant fins al fons del camp de l'adversari.
chandelle
  (futbol) Xut en què la pilota descriu una trajectòria elevada i cobreix una distància horitzontal de desplaçament molt curta.

globus defensiu (n, masc)
lob défensif

globus ofensiu (n, masc)
lob d'attaque

globus sonda (n, masc)
ballon-sonde
  (meteorologia) Globus aerostàtic no tripulat que porta instruments per mesurar, enregistrar i enviar en altitud dades atmosfèriques com la pressió, la temperatura i la humitat.
prendre la température
  (periodisme, política) Notícia intencionada difosa amb el propòsit d’observar la reacció que provoca i obtenir informació per a prendre una decisió.

gloriosament /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈmen/ /ɡɫo.ɾiˌo.zaˈment/ /ɡɫo.ɾiˌo.zəˈment/ /ɡɫu.ɾiˌo.zəˈmen/ (adv)
glorieusement

glossa /ˈɡɫɔ.sa/ /ˈɡɫɔ.sɔ/ /ˈɡɫɔ.sə/ (n, fem)
glose
  Explicació del sentit d’un mot.

glossilla /ɡɫoˈsi.ʎa/ /ɡɫoˈsi.ʎə/ /ɡɫuˈsi.ʎə/ (n, fem)
mignonne

glotament /ˌɡɫo.taˈmen/ /ˌɡɫo.taˈment/ /ˌɡɫo.təˈmen/ /ˌɡɫo.təˈment/ (adv)
gloutonnement

glotodidàctica (n, fem)
glottodidactique

glucosa /ɡɫuˈko.za/ /ɡɫuˈko.zə/ (n, fem)
glucose

glucèmia /ɡɫuˈsɛ.mi.a/ /ɡɫuˈsɛ.mi.ə/ (n, fem)
glycémie

gluó (n, masc)
gluon

glàndula /ˈɡɫan.du.ɫa/ /ˈɡɫan.du.ɫə/ (n, fem)
glande

glícid /ˈɡɫi.sit/ (n, masc)
glucide

glòria /ˈɡɫɔ.ɾi.a/ /ˈɡɫɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
gloire

gobi /ˈɡɔ.βi/ (n, masc)
goujon

godomací /ɡo.ðo.maˈsi/ /ɡo.ðo.məˈsi/ /ɡu.ðu.məˈsi/ (n, masc)
godemiché

gofra /ˈɡo.fɾa/ /ˈɡo.fɾə/ (n, fem)
gaufre

gofrar /ɡoˈfɾa/ /ɡoˈfɾaɾ/ /ɡuˈfɾa/ (v)
gaufrer

goig /ˈɡɔt͡ʃ/ (n, masc)
joie
  Emoció que resulta d'allò que es posseeix, es desitja o complau.

goja /ˈɡɔ.d͡ʒa/ /ˈɡɔ.d͡ʒɔ/ /ˈɡɔ.ʒa/ /ˈɡɔ.ʒə/ (n, fem)
nymphe

gojosament /ɡoˌd͡ʒo.zaˈmen/ /ɡoˌd͡ʒo.zaˈment/ /ɡoˌʒo.zaˈmen/ /ɡoˌʒo.zəˈment/ /ɡuˌʒo.zəˈmen/ (adv)
joyeusement

gojós /ɡoˈd͡ʒos/ /ɡoˈʒos/ /ɡuˈʒos/ (adj, masc)
joyeux

gol /ˈɡɔɫ/ (n, masc)
but
  (esports de pilota, polo) Acció i efecte d'introduir la pilota, la bola o el disc a una porteria fins a traspassar totalment la línia de gol.

gol d'or (n, masc)
but d'or
  (esports de pilota) Sistema de desempat de determinades competicions consistent a prorrogar un partit durant un temps màxim establert fins que un dels dos equips marca un gol, que li atorga la victòria.
  (esports de pilota) Gol marcat durant la pròrroga del gol d'or.

gol fantasma (n, masc)
but imaginaire

gol olímpic (n, masc)
but de corner direct

gola /ˈɡo.ɫa/ /ˈɡo.ɫə/ (n, fem)
gorge
  (anatomia) Zona del cos de persones i animals, que comença al final de l'interior de la boca i acaba a l'inici de l'esòfag.
  (geografia) Entrada o camí estret.
gourmandise
  Excés en menjar i en beure destinat només a fruir-ne i no pas a alimentar-se ni a assedegar-se.

golafre /ɡoˈɫa.fɾe/ /ɡoˈɫa.fɾə/ /ɡuˈɫa.fɾə/ (adj)
gourmand

golbol (n, masc)
goalball

golejada /ɡo.ɫeˈd͡ʒa.ða/ /ɡo.ɫeˈʒa.ða/ /ɡo.ɫəˈd͡ʒa.ðə/ /ɡu.ɫəˈʒa.ðə/ (n, fem)
carton

golejador /ɡo.ɫe.d͡ʒaˈðoɾ/ /ɡo.ɫe.ʒaˈðo/ /ɡo.ɫə.ʒəˈðo/ /ɡu.ɫə.ʒəˈðo/ (n, masc)
buteur

golejar /ɡo.ɫeˈd͡ʒa/ /ɡo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡo.ɫeˈʒa/ /ɡo.ɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɫəˈʒa/ (v)
cartonner
  Fer molts gols.

golf /ˈɡoɫf/ (n, masc)
golfe
  Porció de mar tancada parcialment de terra.
golf
  Esport de pilota practicat a l'aire lliure en un camp de golf que consisteix a introduir una bola en una sèrie de forats successius colpejant-la amb un bastó.

golfa /ˈɡoɫ.fa/ /ˈɡoɫ.fə/ (n, fem)
grenier

golfo /ˈgoɫ.fo/ /ˈgoɫ.fu/ (n, masc)
gond

golosament /ɡoˌɫo.zaˈmen/ /ɡoˌɫo.zaˈment/ /ɡoˌɫo.zəˈment/ /ɡuˌɫo.zəˈmen/ (adv)
gourmandement

goma /ˈɡo.ma/ /ˈɡo.mə/ (n, fem)
gomme, plaque
  Substància d'alt pes molecular que tendeix a inflar-se amb l'aigua i a transformar-se en una massa gelatinosa.
  Cosa que es fa servir per esborrar les marques de llapis sobre paper.
  Substància obtinguda de la resina de les acàcies, que serveix per enganxar.
  (tennis de taula) Revestiment d'una o totes dues cares de la fulla d'una pala format per una o dues capes de goma o cautxú.
  Material elàstic que es fa servir per subjectar coses.

goma antitopspin (n, fem)
revêtement anti top-spin

goma d'esborrar (n, fem)
gomme

goma de pics (n, fem)
caoutchouc à picots

goma de pics llargs (n, fem)
revêtement à picots longs

goma elàstica (n, fem)
élastique

goma llisa (n, fem)
plaque backside

goma sandvitx (n, fem)
revêtement sandwich

gomet /ɡoˈmet/ /ɡoˈmət/ /ɡuˈmɛt/ (n, masc)
gommette
  Adhesiu de colors i formes diverses utilitzat en pedagogia preescolar en molts exercicis.

gong /ˈɡɔŋ/ /ˈɡɔŋk/ /ˈɡɔŋk/ (n, masc)
tam-tam

googlejar /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫeˈd͡ʒaɾ/ /ɡu.ɣɫeˈʒa/ /ɡu.ɣɫəˈd͡ʒa/ /ɡu.ɣɫəˈʒa/ (v)
googler, gougler

gorg /ˈɡork/ (n, masc)
trou

gorgera /ɡoɾˈd͡ʒe.ɾa/ /ɡoɾˈʒe.ɾə/ /ɡurˈʒe.ɾə/ (n, fem)
bavette

goril·la /ɡoˈɾiɫ.ɫa/ /ɡoˈɾiɫ.ɫə/ /ɡuˈɾi.ɫə/ /ɡuˈɾiɫ.ɫə/ (n, masc)
gorille
  Primat herbívor de grans dimensions de la família dels pòngids, amb moltes similituds amb l'ésser humà i que habita una part reduïda de l'Àfrica central.

gorja /ˈɡɔr.d͡ʒa/ /ˈɡɔr.ʒə/ /ˈɡɔɾ.d͡ʒa/ /ˈɡɔɾ.d͡ʒɔ/ (n, fem)
gorge

gormand /ɡorˈman/ /ɡoɾˈman/ /ɡoɾˈmant/ /ɡurˈman/ (n, masc)
gourmand

gorra /ˈɡo.ra/ /ˈɡo.rə/ (n, fem)
casquette, bonnet

gorra de beisbol (n, fem)
chapeau

gorra de plat (n, fem)
chapeau

gos (n, masc)
chien
  Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus familiaris), domesticat, subespècie del llop gris, d'olfacte molt desenvolupat i en general obedient al seu amo.

gos d'aigua (n, masc)
chien d'eau

gosadia /ɡo.zaˈði.a/ /ɡo.zəˈði.ə/ /ɡu.zəˈði.ə/ (n, fem)
hardiesse

gosar /ɡoˈza/ /ɡoˈzaɾ/ /ɡuˈza/ (v)
oser

gossa /ˈɡo.sə/ (n, fem)
chienne

gosset /ɡoˈsət/ /ɡuˈsɛt/ (n, masc)
chiot

got /ˈɡot/ (adj, masc)
gothique
  Relatiu al poble germànic dels gots.

got /ˈɡot/ (n, masc)
verre
  Recipient obert per dalt i sense peu, pensat per agafar-se amb la mà i, en acostar-lo a la boca, poder beure el líquid que conté.
  Unitat per a mesurar la capacitat; té com a referent un got de mida mitjana.
Goth
  Individu d'un poble germànic originari d’Escandinàvia que va envair gran part de l’Imperi romà.

gota /ˈɡo.ta/ /ˈɡo.tə/ (n, fem)
goutte
  Petita esfera (o esferoide) líquida, popularment idealitzada en una forma punxeguda per dalt.
  Element ornamental arquitectònic en forma de gota idealitzada, en especial les que es troben sota els tríglifs.

gotellada /ɡo.teˈʎa.ða/ /ɡo.təˈʎa.ðə/ /ɡu.təˈʎa.ðə/ (n, fem)
giboulée

govern /ɡoˈvɛɾn/ /ɡoˈβɛrn/ /ɡoˈβɛɾn/ /ɡuˈvɛrn/ (n, masc)
gouvernement
  Òrgan que té el poder d'un territori.

governador /ɡo.veɾ.naˈðoɾ/ /ɡo.vəɾ.nəˈðo/ /ɡo.βer.naˈðo/ /ɡo.βeɾ.naˈðoɾ/ /ɡu.vər.nəˈðo/ /ɡu.βər.nəˈðo/ (n, masc)
gouverneur

governall /ɡo.veɾˈnaʎ/ /ɡo.vəɾˈnaʎ/ /ɡo.βerˈnaʎ/ /ɡo.βeɾˈnaʎ/ /ɡu.vərˈnaʎ/ /ɡu.βərˈnaʎ/ (n, masc)
gouvernail

governament /ɡo.veɾ.naˈment/ /ɡo.vəɾ.nəˈment/ /ɡo.βer.naˈmen/ /ɡo.βeɾ.naˈmen/ /ɡu.vər.nəˈmen/ /ɡu.βər.nəˈmen/ (n, masc)
gouvernement

governança /ɡo.veɾˈnan.sa/ /ɡo.vəɾˈnan.sə/ /ɡo.βerˈnan.sa/ /ɡo.βeɾˈnan.sa/ /ɡu.vərˈnan.sə/ /ɡu.βərˈnan.sə/ (n, fem)
gouvernance

governar /ɡo.veɾˈnaɾ/ /ɡo.vəɾˈna/ /ɡo.βerˈna/ /ɡo.βeɾˈna/ /ɡu.vərˈna/ (v)
gouverner
  Dirigir una embarcació amb l'ajuda del timó.
  Dirigir la conducta de persones o coses.
  Dirigir i administrar els afers públics, exercir l'autoritat del govern.

governativament /ɡo.veɾ.naˌti.vaˈment/ /ɡo.vəɾ.nəˌti.vəˈment/ /ɡo.βer.naˌti.βaˈmen/ /ɡo.βeɾ.naˌti.βaˈmen/ /ɡu.vər.nəˌti.vəˈmen/ /ɡu.βər.nəˌti.βəˈmen/ (adv)
gouvernementalement

gra /ˈɡra/ (n, masc)
grain

graa (Interjection)
grrr

graciosament /ɡɾa.siˌo.zaˈmen/ /ɡɾa.siˌo.zaˈment/ /ɡɾə.siˌo.zəˈmen/ /ɡɾə.siˌo.zəˈment/ (adv)
gracieusement

graciós /ɡɾa.siˈos/ /ɡɾə.siˈos/ (adj, masc)
gracieux

graduació /ɡɾa.ðu.a.siˈo/ /ɡɾə.ðu.ə.siˈo/ (n, fem)
collation des grades
  Acció d'obtenir un grau o títol en una universitat.
gradation
  Sistema d'organització de l'alumnat que divideix el seu progrés en graus, cadascun dels quals es cursa en un any acadèmic.

gradualment /ɡɾa.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾa.ðuˌaɫˈment/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈmen/ /ɡɾə.ðuˌaɫˈment/ (adv)
graduellement

graduat (n, masc)
diplômé

graella /ɡɾaˈe.ʎa/ /ɡɾəˈe.ʎə/ (n, fem)
gril, barbecue

grafia /ɡɾaˈfi.a/ /ɡɾəˈfi.ə/ (n, fem)
graphie

grafoteràpia /ˌɡɾa.fo.teˈɾa.pi.a/ /ˌɡɾa.fo.təˈɾa.pi.ə/ /ˌɡɾa.fu.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
graphothérapie

gralla /ˈɡɾa.jə/ /ˈɡɾa.ʎa/ /ˈɡɾa.ʎə/ (n, fem)
choucas
  Ocell de l’ordre dels passeriformes i de la família dels còrvids, de plomatge molt fosc (Coloeus monedula).
gralla
  Instrument aeròfon de fusta, de doble llengüeta, pavelló obert i tub cònic, d’ús popular.

grallar /ɡɾaˈʎa/ /ɡɾaˈʎaɾ/ (v)
croasser

gram /ˈɡɾam/ (n, masc)
gramme
chiendent

gramaticalitzar /ɡɾa.ma.ti.ka.ɫiˈd͡za/ /ɡɾa.ma.ti.ka.ɫiˈza/ /ɡɾa.ma.ti.ka.ɫiˈzaɾ/ /ɡɾə.mə.ti.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
grammaticaliser

gramaticalment /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾa.ma.tiˌkaɫˈment/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈmen/ /ɡɾə.mə.tiˌkaɫˈment/ (adv)
grammaticalement

gramàtica /ɡɾaˈma.ti.ka/ (n, fem)
grammaire

gran (adj)
grand
  De dimensions considerables, que excedeix les mides ordinàries o esperades, en espai, envergadura, quantitat, etc.
  D'edat avançada, que excedeix un límit de creixença o maduresa.

gran eslam (n, masc)
grand slam

gran grup (n, masc)
grand groupe

grana /ˈɡɾa.nə/ (adj)
bordeaux
  Dit dels teixits, de color carmí.
écarlate
  Dit dels ocells, de color escarlata.

grana /ˈɡɾa.nə/ (n, fem)
graine
  Menjar que es dóna a les haveries, especialment civada.

granada /ɡɾaˈna.ða/ /ɡɾəˈna.ðə/ (n, fem)
grenade
  Bomba de mà.

granadí /ɡɾa.naˈði/ /ɡɾə.nəˈði/ (adj, masc)
grenadin

granadí /ɡɾa.naˈði/ /ɡɾə.nəˈði/ (n, masc)
Grenadin

granalla /ɡɾaˈna.ʎa/ /ɡɾəˈna.ʎə/ (n, masc)
grenaille

granat /ɡɾəˈnat/ (adj, masc)
grenu
  Madur, amb el gra ben format.

granat /ɡɾəˈnat/ (n, masc)
grenat
  Mineral del grup dels silicats format per un metall bivalent i un de trivalent.
  (invariable) Color roig fosc com la pedra preciosa.

grandiosament /ɡɾan.diˌo.zaˈmen/ /ɡɾan.diˌo.zaˈment/ /ɡɾən.diˌo.zəˈmen/ /ɡɾən.diˌo.zəˈment/ (adv)
grandiosement

grandària /ɡɾanˈda.ɾi.a/ /ɡɾənˈda.ɾi.ə/ (n, fem)
granditas
  Capacitat, extensió, mida. Les dimensions o mesures d'un objecte. Per a objectes d'una dimensió, és la longitud, alçada o amplada. Per a objectes de dues dimensions, és la superfície. Per a objectes de tres dimensions, és el volum. L'altura o longitud o amplada d'un ésser viu. L'alçada d'una persona. Parlant de ciutats, gairebé sempre es refereix a la seva extensió o superfície.
Legitima sui regendi aetas
  Major edat per a eixir del poder dels tutors.

graner /ɡɾaˈne/ /ɡɾaˈneɾ/ /ɡɾəˈne/ (n, masc)
grenier
  (agricultura) Lloc on s'emmagatzema el gra.
  Lloc fèrtil on abunda el gra.

granja /ˈɡɾaɲ.d͡ʒa/ (n, fem)
ferme

granja de clics (n, fem)
ferme à clics

granja escola (n, fem)
ferme-école

granment /ˌɡɾamˈmen/ /ˌɡɾamˈment/ (adv)
grandement

granota /ɡɾaˈnɔ.ta/ /ɡɾaˈnɔ.tɔ/ /ɡɾəˈnɔ.tə/ (n, fem)
grenouille
  (zoologia) Nom d'ús generalitzat per designar diversos amfibis de l'ordre dels anurs.
combinaison
  Peça de roba que cobreix la major part del cos i que està dotada de camals i mànigues, usada principalment com a indumentària de treball.

granulometria /ɡɾa.nu.ɫo.meˈtɾi.a/ /ɡɾə.nu.ɫo.məˈtɾi.ə/ /ɡɾə.nu.ɫu.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
granulométrie

grapa /ˈɡɾa.pa/ /ˈɡɾa.pə/ (n, fem)
griffe
  Part de les extremitats d'un quadrúpede que toca a terra.
agrafe
  Peça metàl·lica que, doblegada, serveix per ajuntar papers o cartons.

grapadora /ɡɾa.paˈðo.ɾa/ /ɡɾə.pəˈðo.ɾə/ (n, fem)
agrafeuse

grapat /graˈpat/ /grəˈpat/ (n, masc)
poignée
  Porció d’alguna cosa que cap dins el puny o la mà closa.

graponerament /ɡɾa.poˌne.ɾaˈmen/ /ɡɾa.poˌne.ɾaˈment/ /ɡɾə.poˌne.ɾəˈment/ /ɡɾə.puˌne.ɾəˈmen/ (adv)
maladroitement

gras /ˈɡɾas/ (adj, masc)
gras
  Que conté greix.
gros
  Amb molt de greix al cos, voluminós.

grassament /ˌɡɾa.saˈmen/ /ˌɡɾa.saˈment/ /ˌɡɾa.səˈmen/ /ˌɡɾa.səˈment/ (adv)
grassement

grassofòbia /ˌɡɾa.soˈfɔ.bi.a/ /ˌɡɾa.soˈfɔ.bi.ə/ /ˌɡɾa.suˈfɔ.bi.ə/ /ˌɡɾa.suˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
grossophobie

grassonet /ɡɾa.soˈnet/ /ɡɾə.soˈnət/ /ɡɾə.suˈnɛt/ (adj, masc)
boulot

grat /ˈɡɾat/ (adj, masc)
agréable

grat /ˈɡɾat/ (n, masc)
gré

gratacel /ˌɡɾa.taˈsɛɫ/ /ˌɡɾa.təˈsɛɫ/ (n, masc)
gratte-ciel
  Edifici d'alçada molt superior a la normal i dividit en un gran nombre de plantes

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ (adv)
agréablement
  D’una manera grata.

gratament /ɡɾa.taˈmen/ /ɡɾa.taˈment/ /ɡɾə.təˈmen/ /ɡɾə.təˈment/ /ˌɡɾa.taˈmen/ /ˌɡɾa.taˈment/ /ˌɡɾa.təˈmen/ /ˌɡɾa.təˈment/ (n, masc)
grattage
  Acció de gratar.

gratar /ɡɾaˈta/ /ɡɾaˈtaɾ/ /ɡɾəˈta/ (v)
gratter

gratar-se (v)
gratter

gratificant /ɡɾa.ti.fiˈkan/ /ɡɾa.ti.fiˈkant/ /ɡɾə.ti.fiˈkan/ /ɡɾə.ti.fiˈkant/ (adj)
gratifiant

gratificar /ɡɾa.ti.fiˈka/ /ɡɾa.ti.fiˈkaɾ/ /ɡɾə.ti.fiˈka/ (v)
gratifier

gratitud /ɡɾa.tiˈtut/ /ɡɾə.tiˈtut/ (n, fem)
gratitude

gratuït /ɡɾa.tuˈit/ /ɡɾə.tuˈit/ (adj, masc)
gratuit

gratuïtament /ɡɾa.tuˌi.taˈmen/ /ɡɾa.tuˌi.taˈment/ /ɡɾə.tuˌi.təˈmen/ /ɡɾə.tuˌi.təˈment/ (adv)
gratuitement

grau (n, masc)
licence
  Títol o graduació que en les universitats es dona al que es gradua.

grau d'instrucció (n, masc)
degré d'instruction

grava /ˈɡɾa.va/ /ˈɡɾa.və/ /ˈɡɾa.βa/ /ˈɡɾa.βə/ (n, fem)
gravier
  (construcció) Conjunt de fragments de roca, natural o esmicolada, amb un diàmetre entre 4 i 254 mm..
gravillon
  (geomorfologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 2 i 20 mm.
  (geoarqueologia) Conjunt de fragments de roca sedimentària amb un diàmetre entre 10 i 200 mm.

gravador /ɡɾa.vaˈðoɾ/ /ɡɾa.βaˈðo/ /ɡɾa.βaˈðoɾ/ /ɡɾə.vəˈðo/ /ɡɾə.βəˈðo/ (n, masc)
graveur

gravamen /ɡɾaˈva.men/ /ɡɾaˈβa.men/ /ɡɾəˈva.mən/ /ɡɾəˈβa.mən/ (n, masc)
charge

gravar /ɡɾaˈvaɾ/ /ɡɾaˈβa/ /ɡɾəˈva/ /ɡɾəˈβa/ (v)
graver
  Traçar una figura o una inscripció sobre una matèria dura amb una eina punxeguda.
grever
  (dret) Carregar amb un impost.
filmer
  Fixar una idea o un sentiment amb profunditat en algú.

gravetat /ɡɾa.veˈtat/ /ɡɾa.βeˈtat/ /ɡɾə.vəˈtat/ /ɡɾə.βəˈtat/ (n, fem)
gravité
  L'estat o condició de ser greu.
  Força que atrau els objectes cap al centre de la Terra.

gravitó (n, masc)
graviton

grec (adj, masc)
grec
  Relatiu a Grècia, als habitants, la cultura o la llengua.

grec (n, masc)
grec
  Ciutadà de Grècia.
  (només singular) Llengua parlada a Grècia.

grec antic (n, masc)
grec ancien

grec modern (n, masc)
grec moderne

greda /ˈɡɾe.ða/ /ˈɡɾə.ðə/ /ˈɡɾɛ.ðə/ (n, fem)
glaise

green /ˈɡɾin/ (n, masc)
green

green de pitchs (n, masc)
pitching green

green de pràctiques (n, masc)
green d'entraînement

green en regla (n, masc)
green en régulation

green equivocat (n, masc)
green impropre

green provisional (n, masc)
green temporaire

greensome (n, masc)
greensome

gregal /ɡɾeˈɣaɫ/ /ɡɾəˈɣaɫ/ (n, masc)
grec

gregari /ɡɾeˈɣa.ɾi/ /ɡɾəˈɣa.ɾi/ (adj, masc)
grégaire

gregorià /ɡɾe.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣo.ɾiˈa/ /ɡɾə.ɣu.ɾiˈa/ (adj, masc)
Grégorien

greix /ˈgɾejʃ/ /ˈgɾeʃ/ (n, masc)
graisse

greixar /ɡɾejˈʃa/ /ɡɾejˈʃaɾ/ /ɡɾeˈʃa/ /ɡɾəˈʃa/ (v)
graiser

gremi /ˈɡɾɛ.mi/ (n, masc)
guilde

gresca /ˈɡɾes.ka/ /ˈɡɾəs.kə/ /ˈɡɾɛs.kə/ (n, fem)
vacarme
  Baralla sorollosa entre diverses persones (generalment amb el verb buscar).

gresol /ɡɾeˈzɔɫ/ /ɡɾəˈzɔɫ/ (n, masc)
creuset
  (metal·lúrgia) Recipient de material refractari per a fondre metalls a alta temperatura.
  Situació en què té lloc una assimilació sociocultural entre individus de procedències diverses.

greu /ˈɡɾew/ (adj)
grave
  Aplicat a la música o la parla, de to baix.
  Dit d'una situació, que no admet bromes, seriosa.

greuge /ˈɡɾew.d͡ʒe/ /ˈɡɾew.ʒə/ (n, masc)
offense
  Allò que ataca la dignitat d'una persona, societat, etc.

greument /ˌɡɾewˈmen/ /ˌɡɾewˈment/ (adv)
gravement

grill /ˈɡɾiʎ/ (n, fem)
grillon, cri-cri
  Insecte saltador diverses espècies de la família dels gríl·lids, de color negre rogenc, característic pel carrisqueig que fan els mascles per fricció dels èlitres.
caïeu
  Brot tendre d'una llavor, d'un tubercle, d’un bulb.
quartier
  Part, separada per membranes, de certs fruits, especialment cítrics.

grilló /ɡɾiˈʎo/ (n, masc)
manille

grimpar /ɡɾimˈpa/ /ɡɾimˈpaɾ/ (v)
grimper

grinyol /ɡɾiˈɲɔɫ/ (n, masc)
grincement
  So agut que fa certs materials quan freguen amb un altre.
glapissement
  Crit agut de queixa del gos i altres animals.

grinyolar /ɡɾi.ɲoˈɫa/ /ɡɾi.ɲoˈɫaɾ/ /ɡɾi.ɲuˈɫa/ (v)
grincer
  Fer un sorolls estridents provocats pel fregadís entre objectes.
glapir
  Cridar de forma aguda el gos, o altres animals, de dolor o per queixar-se.

grip (n, fem)
grippe

gripau (n, masc)
crapaud

gris (adj, masc)
gris
  Color entre el negre i el blanc, el to propi de la cendra o el ciment.

gris (n, masc)
bise
  Aire amb fred viu.

grisejar /ɡɾi.zeˈd͡ʒa/ /ɡɾi.zeˈd͡ʒaɾ/ /ɡɾi.zeˈʒa/ /ɡɾi.zəˈd͡ʒa/ /ɡɾi.zəˈʒa/ (v)
grisonner

grisenc /ɡɾiˈzeŋ/ /ɡɾiˈzeŋk/ /ɡɾiˈzəŋk/ /ɡɾiˈzɛŋ/ /ɡɾiˈzɛŋk/ (adj, masc)
grisâtre

grisú /ɡɾiˈzu/ (n, masc)
grisou

griu /ˈɡɾiw/ (n, masc)
griffon

groc (adj, masc)
jaune
  Del color de l'or, el safrà o la llimona.

groc (n, masc)
jaune
  Color de l'espectre entre el verd i el taronja.

groc de l'Índia /ˌɡɾɔɡ.dəˈɫin.di.ə/ (n, masc)
jaune indien

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ (adj, masc)
groenlandais
  Relatiu o pertanyent a Groenlàndia, als seus habitants o a la seva llengua.

groenlandès /ɡɾo.ən.ɫənˈdəs/ /ɡɾu.ən.ɫənˈdɛs/ (n, masc)
Groenlandais
  Individu natural de Groenlàndia.
groenlandais
  (només singular) Llengua esquimoaleuta parlada a Groenlàndia.

grog /ˈɡɾɔk/ (n, masc)
grog

groguejar /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒa/ /ɡɾo.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ɡɾo.ɣeˈʒa/ /ɡɾo.ɣəˈd͡ʒa/ /ɡɾu.ɣəˈʒa/ (v)
jaunir

grogui /ˈɡɾɔ.ɣi/ (adj)
groggy

groller /ɡɾoˈʎe/ /ɡɾoˈʎeɾ/ /ɡɾuˈʎe/ (adj, masc)
grossier

grollerament /ɡɾoˌʎe.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌʎe.ɾaˈment/ /ɡɾoˌʎe.ɾəˈment/ /ɡɾuˌʎe.ɾəˈmen/ (adv)
grossièrement

gronxador /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðo/ /ɡɾoɲ.t͡ʃaˈðoɾ/ /ɡɾoɲ.ʃəˈðo/ /ɡɾuɲ.ʃəˈðo/ (n, masc)
balançoire

gronxar /ɡɾoɲˈt͡ʃa/ /ɡɾoɲˈt͡ʃaɾ/ /ɡɾoɲˈʃa/ /ɡɾuɲˈʃa/ (v)
balancer

grop /ˈɡɾop/ (n, masc)
nœud
  Nus dels arbres.
tronçon
  Part de la branca que queda unida al tronc quan aquella es talla.
difficulté
  Dificultat gran en què algú es troba.
nuée
  Nuvolada tempestuosa formada de sobte.

gros (adj, masc)
gros
  Considerable en volum.

gros (n, masc)
gros
  La part més important d'un tot.

grossament /ˌɡɾɔ.saˈmen/ /ˌɡɾɔ.saˈment/ /ˌɡɾɔ.səˈmen/ /ˌɡɾɔ.səˈment/ (adv)
grossement

grosserament /ɡɾoˌse.ɾaˈmen/ /ɡɾoˌse.ɾaˈment/ /ɡɾoˌse.ɾəˈment/ /ɡɾuˌse.ɾəˈmen/ (adv)
grossièrement

grossesa /ɡɾoˈse.za/ /ɡɾoˈsə.zə/ /ɡɾuˈsɛ.zə/ (n, fem)
grossesse
  Senyals visibles d’embaràs amb una panxa grossa.

grosz (n, masc)
grosz

grotesc /ɡɾoˈtesk/ /ɡɾoˈtəsk/ /ɡɾuˈtɛsk/ (adj, masc)
grotesque

grotescament /ɡɾoˌtes.kaˈmen/ /ɡɾoˌtes.kaˈment/ /ɡɾoˌtəs.kəˈment/ /ɡɾuˌtɛs.kəˈmen/ (adv)
grotesquement

grua /ˈɡɾu.a/ /ˈɡɾu.ə/ (n, fem)
grue
  Ocell de la família dels gruids de més d’un metre de llargada, plomatge gris, coll i cara negres (Grus grus).
  Màquina per a aixecar i moure càrregues pesades amb un braç articulat.
dépanneuse
  Camió per a remolcar vehicles.

gruix /ˈɡɾujʃ/ /ˈɡɾuʃ/ (n, masc)
épaisseur

gruixut /ɡɾujˈʃut/ /ɡɾuˈʃut/ (adj, masc)
épais

grumeig /ɡɾuˈmet͡ʃ/ /ɡɾuˈmət͡ʃ/ /ɡɾuˈmɛt͡ʃ/ (n, masc)
appât

grumoll /ɡɾuˈmoʎ/ (n, masc)
grumeau

gruny /ˈɡɾuɲ/ (n, masc)
grognement

grunyir /ɡɾuˈɲi/ /ɡɾuˈɲiɾ/ (v)
grogner
  Rondinar d’irritació el gos, el gat, el porc.

grunyit /ɡɾuˈɲit/ (n, masc)
grognement

grup /ˈɡɾup/ (n, masc)
groupe

grup classe (n, masc)
classe

grup de col·loqui (n, masc)
groupe de discussion

grup de discussió (n, masc)
groupe d'échange

grup de recerca (n, masc)
groupe de recherche

grup de risc (n, masc)
groupe à risque

grup de treball (n, masc)
groupe de travail

grup diana (n, masc)
groupe cible

grup escolar (n, masc)
groupe scolaire

grup heterogeni (n, masc)
groupe hétérogène

grup homogeni (n, masc)
groupe homogène

grup social (n, masc)
groupe social

gruta /ˈɡɾu.ta/ /ˈɡɾu.tə/ (n, fem)
grotte

gruyère /ɡɾuˈjɛr/ (n, masc)
gruyère

gràcia /ˈɡɾa.si.a/ /ˈɡɾa.si.ə/ /ˈɡɾa.sja/ /ˈɡɾa.sjə/ (n, fem)
grâce
  Resultar plaent.
empattement
  Traç decoratiu que forma la terminació de les astes dels caràcters d'una tipografia.

gràcies /ˈɡɾa.si.əs/ (Interjection)
merci
  Expressió per a manifestar agraïment.

gràfic vectorial (n, masc)
image vectorielle

gràficament /ˌɡɾa.fi.kaˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kaˈment/ /ˌɡɾa.fi.kəˈmen/ /ˌɡɾa.fi.kəˈment/ (adv)
graphiquement

grífol /ˈgɾi.foɫ/ /ˈgɾi.fuɫ/ (n, masc)
jet
  El lluc o brot que treuen de nou els arbres i les plantes.
bouillonnement
  Grífol d'aigua: El raig que fa l'aigua de baix a dalt, elevant-se sobre la superfície.
jeter
  Fer o traure grífols: Brotar les plantes, treure llucs nous.

grípia /ˈɡɾi.pi.a/ /ˈɡɾi.pi.ə/ (n, fem)
crèche

grívia /ˈɡɾi.vi.a/ /ˈɡɾi.vi.ə/ /ˈɡɾi.βi.a/ /ˈɡɾi.βi.ə/ (n, fem)
vieille commune
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus bergylta)
labre verd
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Labrus viridis)

guaitar /ɡwajˈta/ /ɡwajˈtaɾ/ /ɡwəjˈta/ (v)
regarder, guetter
  aguaitar
regarder
  mirar

gual /ˈɡwaɫ/ (n, masc)
gué
  En un riu, zona amb el fons ferm i la fondària prou reduïda per poder passar-hi a peu o en vehicle.
bateau
  Enfonsament suau en una vorera per facilitar l'accés a vehicles.

guanabaner /ɡwa.na.baˈneɾ/ /ɡwa.na.βaˈne/ (n, masc)
corossolier

guant /ˈɡwan/ /ˈɡwant/ (n, masc)
gant
  Peça que cobreix la mà i de vegades part del braç, emprat com a vestimenta o com a protecció de la pell.
  (pilota basca) Bossa de cuir amb didals d'una cesta, situada a l'extrem superior i subjectada al canell, dintre la qual el jugador introdueix la mà per sostenir la cesta.

guant de batre (n, masc)
gant de batte

guant del porter (n, masc)
gant du gardien de but

guant del primera base (n, masc)
gant du première base

guant del receptor (n, masc)
gant du receveur

guantera /ɡwanˈte.ɾa/ /ɡwənˈte.ɾə/ (n, fem)
boîte à gants
  Calaix petit al costat del tauler dels automòbils usat per tal de desar coses.

guany /ˈˈɡwaɲ/ (n, masc)
gain

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ (adj, masc)
gagnant
  Que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyador /ɡwa.ɲaˈðo/ /ɡwa.ɲaˈðoɾ/ /ɡwə.ɲəˈðo/ (n, masc)
gagnant
  Persona que guanya o ha guanyat alguna cosa.

guanyar /ɡoˈɲa/ /ɡuˈɲa/ /ɡwaˈɲa/ /ɡwaˈɲaɾ/ (v)
gagner

guanyar una base (v)
gagner une base

guanyar-se la vida (v)
gagner sa vie

guanàbana /ɡwaˈna.ba.na/ /ɡwəˈna.βə.nə/ (n, fem)
corossol

guaraní /ɡwa.ɾaˈni/ /ɡwə.ɾəˈni/ (n, masc)
guarani
  (invariable) Llengua ameríndia parlada al Paraguai i part dels estats limítrofes.
  Unitat monetària del Paraguai.

guaraní /ɡwa.ɾaˈni/ /ɡwə.ɾəˈni/ (n, neut)
Guarani

guarda /ˈɡwar.də/ /ˈɡwaɾ.ða/ (n, fem)
guêtre de gardien de but
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Peça de l'equip d'un porter que s'utilitza per a protegir-se la cama.
garde
  (futbol americà) Cadascun dels dos jugadors de la línia ofensiva situats a banda i banda del central, que s'encarreguen principalment de protegir el quarterback de les entrades dels adversaris.

guarda dret (n, masc)
garde droit

guarda esquerre (n, masc)
garde gauche

guardabosc /ˌɡwar.dəˈβɔsk/ /ˌɡwaɾ.ðaˈbɔsk/ (n, neut)
garde forestier

guardabraç (n, masc)
brassard

guardaespatlles /ˌɡwar.dəsˈpaʎ.ʎəs/ /ˌɡwar.ða.esˈpaʎ.ʎes/ /ˌɡwaɾ.ða.esˈpaɫ.ɫes/ /ˌɡwaɾ.ðəsˈpaɫ.ɫəs/ (n, neut)
garde du corps

guardamalucs /ˌɡwar.də.məˈɫuks/ /ˌɡwaɾ.ða.maˈɫuks/ (n, masc)
protection de hanche

guardamà /ˌɡwar.dəˈma/ /ˌɡwaɾ.ðaˈma/ (n, masc)
gant de protection

guardar /ɡwarˈða/ /ɡwaɾˈða/ /ɡwaɾˈðaɾ/ /ɡwərˈda/ (v)
garder
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

guardiola /ɡwar.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫa/ /ɡwaɾ.ðiˈɔ.ɫɔ/ /ɡwər.diˈɔ.ɫə/ (n, fem)
tirelire
  Receptacle sòlid i tancat, amb una escletxa per on es posen els diners que estan destinats a fer estalvi.

guardià /ɡwaɾ.ðiˈa/ /ɡwər.diˈa/ (n, masc)
gardien

guaret /ɡwaˈɾet/ /ɡwəˈɾet/ (n, masc)
guéret, jachère

guarir /ɡwaˈɾi/ /ɡwaˈɾiɾ/ /ɡwəˈɾi/ (v)
guérir

guarnició /ɡwaɾ.ni.siˈo/ /ɡwər.ni.siˈo/ (n, fem)
garnison
  Conjunt de soldats que protegeixen un punt estratègic.

guarnir /ɡwarˈni/ /ɡwaɾˈni/ /ɡwaɾˈniɾ/ /ɡwərˈni/ (v)
garnir
  Preparar quelcom o un lloc estratègic per protegir-lo o fer-lo útil militarment.

guatemalenc /ɡwa.te.maˈɫeŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫəŋk/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋk/ (adj, masc)
guatémaltèque

guatemalenc /ɡwa.te.maˈɫeŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫəŋk/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋ/ /ɡwə.tə.məˈɫɛŋk/ (n, masc)
Guatémaltèque

guatlla /ˈɡwaɫ.ɫa/ /ˈɡwaɫ.ɫə/ /ˈɡwaʎ.ʎa/ (n, fem)
caille, caille des blés

gueg /ˈɡɛk/ (n, masc)
guègue

guerra /ˈɡɛ.ra/ /ˈɡɛ.rɛ/ (n, fem)
guerre
  Conflicte amb armes.

guerrer /ɡeˈre/ /ɡeˈreɾ/ /ɡəˈre/ (n, masc)
guerrier
  Persona que fa la guerra, bel·licosa.

guerrilla /ɡeˈri.ʎa/ /ɡəˈri.ʎə/ (n, fem)
guérilla

guerxar /ɡerˈt͡ʃa/ /ɡeɾˈt͡ʃa/ /ɡeɾˈt͡ʃaɾ/ /ɡərˈʃa/ (v)
bomber
  (transitiu) Deformar un cos pla fent-lo prendre una forma corba.

guetització /ge.ti.d͡za.siˈo/ /gə.tid.zə.siˈo/ (n, fem)
ghettoïsation

guetitzar /ɡe.tiˈd͡za/ /ɡe.tiˈd͡zaɾ/ /ɡə.tidˈza/ (v)
ghettoïser

gueto /ˈɡe.to/ /ˈɡɛ.tu/ (n, masc)
ghetto

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ (n, fem)
guide
  Manual que serveix per orientar-se amb una tasca o en un lloc desconegut.
glissière
  Via per la qual discorre un objecte.

guia /ˈɡi.a/ /ˈɡi.ə/ (n, neut)
guide
  Persona que vol guiar una altra.
coach
  (beisbol) Cadascun dels dos membres d'un equip atacant situats al box del guia que s'encarreguen de transmetre les indicacions de l'entrenador al batedor i els corredors, i de dirigir-los.

guia de primera base (n, neut)
instructeur de première base

guia de tercera base (n, neut)
instructeur de troisième base

guia didàctica (n, fem)
guide de l'enseignant

guiar /ɡiˈa/ /ɡiˈaɾ/ (v)
guider
  Fer de guia.

guiatge /ɡiˈa.d͡ʒe/ /ɡiˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
conduite
  Acció de guiar.
guidisme
  Moviment escolta femení.

guilleume /ɡiˈʎɛw.me/ /ɡiˈʎɛw.mə/ (n, masc)
guillaume

guillotinar /ɡi.ʎo.tiˈna/ /ɡi.ʎo.tiˈnaɾ/ /ɡi.ʎu.tiˈna/ (v)
guillotiner

guimbalet (n, masc)
brimbale

guimbarda /ɡimˈbar.də/ /ɡimˈbaɾ.ða/ (n, fem)
guimbarde

guineu (n, fem)
renard
  Mamífer de la família dels cànids (Vulpes vulpes), salvatge i carnívor, semblant als llops, però bastant més petit (té poc més de mig metre de llarg) i el morro més agut. Té especial fama d'astut.
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Alopias vulpinus)

guingueta /ɡiŋˈɡe.ta/ /ɡiŋˈɡə.tə/ /ɡiŋˈɡɛ.tə/ (n, fem)
baraque
  Construcció portàtil per allotjar una petita atracció de fira.
paillote
  Establiment o construcció no fixa situada a la vora d'una platja per vendre-hi begudes o aliments.

guinyol /ɡiˈɲɔɫ/ (n, masc)
guignol

guionista /ɡi.oˈnis.ta/ /ɡi.oˈnis.te/ /ɡi.oˈnis.tə/ /ɡi.uˈnis.tə/ (n, neut)
scénariste

guipuscoà /ɡi.pus.koˈa/ /ɡi.pus.kuˈa/ (adj, masc)
guipuscoan
  Relatiu o pertanyent a Guipúscoa o als seus habitants.

guipuscoà /ɡi.pus.koˈa/ /ɡi.pus.kuˈa/ (n, masc)
guipuscoan
  Dialecte del basc parlat a la província de Guipúscoa i a part de Navarra.

guirigall /ɡi.ɾiˈɣaj/ /ɡi.ɾiˈɣaʎ/ (n, masc)
brouhaha

guisa /gi.za/ /gi.zə/ (n, fem)
manière

guitarra /ɡiˈta.ra/ (n, fem)
guitare

guitarra acústica (n, fem)
guitare acoustique

guitarra batent (n, fem)
guitare en bateau

guitarra clàssica (n, fem)
guitare classique

guitarra de doble mànec (n, fem)
guitare à deux manches

guitarra elèctrica (n, fem)
guitare électrique

guitarra flamenca (n, fem)
guitare flamenca

guitarra lira (n, fem)
guitare-lyre

guitarra llatina (n, fem)
guitare latine

guitarra llaüt (n, fem)
luth-guitare

guitarra moresca (n, fem)
guitare mauresque

guitarró /gi.taˈro/ /gi.təˈro/ (n, masc)
petite guitare soprano

guix (n, masc)
plâtre
  Mineral de sulfat de calci hidratat CaSO4·2H2O que s’usa com a material de construcció i en l’escultura.
craie, gypse
  Barreta de mineral usada per a escriure a la pissarra.
craie
  (billar) Dau compost de guix amb una base de cola que s'aplica a la sola d'un tac, utilitzat per a evitar que el tac rellisqui en impactar contra la bola d'atac.

guixa /ˈɡi.ʃa/ /ˈɡi.ʃə/ (n, fem)
gesse

guió /ɡiˈo/ (n, masc)
tiret
  Un dels signes utilitzats en l'alfabet braille.
plan
  Argument on s'expressen tots els detalls d'una obra teatral, de cinema, anunci televisiu, o qualsevol altre actuació que mereixí ser pautada i, fins i tot, els còmics.

guió il·lustrat (n, masc)
scénarimage

gujarati /ɡu.d͡ʒaˈɾa.ti/ /ɡu.ʒaˈɾa.ti/ /ɡu.ʒəˈɾa.ti/ (n, masc)
gujarati

gules /ˈɡu.ɫes/ /ˈɡu.ɫəs/ (n, masc)
gules

gumener /ɡu.meˈne/ /ɡu.meˈneɾ/ /ɡu.məˈne/ (n, masc)
cordier

gurmet /ɡurˈmɛt/ /ɡuɾˈmet/ (n, neut)
gourmet

guru /ˈɡu.ɾu/ (n, masc)
gourou
  Guia espiritual hindú.

gusla /ˈɡuz.ɫa/ /ˈɡuz.ɫə/ (n, fem)
guzla

guspirejar /ɡus.pi.ɾeˈd͡ʒa/ /ɡus.pi.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ɡus.pi.ɾeˈʒa/ /ɡus.pi.ɾəˈd͡ʒa/ /ɡus.pi.ɾəˈʒa/ (v)
étinceler

gust /ˈɡust/ (n, masc)
goût
  Sentit que permet percebre els sabors.
saveur
  sabor

gustosament /ɡusˌto.zaˈmen/ /ɡusˌto.zaˈment/ /ɡusˌto.zəˈmen/ /ɡusˌto.zəˈment/ (adv)
volontiers

gutxo /ˈɡu.t͡ʃo/ /ˈɡu.t͡ʃu/ (n, masc)
pailona commun
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Centroscymnus coelolepis)
squale-chagrin commun
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Centrophorus granulosus)

gutxo boreal (n, masc)
laimargue de la Mediterraneé

guàrdia /ˈɡwar.di.ə/ /ˈɡwaɾ.ði.a/ (n, fem)
garde
  Cos armat encarregat de la protecció o custòdia d’una persona o d’una cosa.

guèiser /ˈɡɛj.zeɾ/ /ˈɡɛj.zər/ (n, masc)
geyser

guímel /ˈɡi.meɫ/ /ˈɡi.məɫ/ (n, fem)
guimel

gàlib /ˈɡa.ɫip/ (n, masc)
gabarit
  Conjunt de dimensions màximes d’un vehicle i de les construccions per on pot passar.
  Plantilla de les quadernes d’una nau per a la seva construcció.

gàl·lic /ˈɡa.ɫik/ /ˈɡaɫ.ɫik/ (adj)
gaulois
  Relatiu a la Gàl·lia o els gals.

gàrgola /ˈɡar.ɡu.ɫə/ /ˈɡar.ɣu.ɫə/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫa/ /ˈɡaɾ.ɣo.ɫə/ (n, fem)
gargouille

gèlid /ˈd͡ʒɛ.ɫit/ /ˈʒɛ.ɫit/ (adj, masc)
gelé

gèminis /ˈd͡ʒɛ.mi.nis/ /ˈʒɛ.mi.nis/ (n, neut)
Gémeau

gènere (n, masc)
genre
  Conjunt de persones o coses amb característiques semblants.
  Distinció entre paraules que poden anar acompanyades amb determinants masculins i les que poden anar amb determinants femenins.

gènere femení (n, masc)
féminin
  Categoria gramatical corresponent a tots els termes referits al sexe femení o assimilables per l’ús.
  Conjunt de totes les dones.

gènesi /ˈd͡ʒɛ.ne.zi/ /ˈʒɛ.nə.zi/ (n, fem)
genèse

gínjol /ˈʒiɲ.ʒoɫ/ /ˈʒiɲ.ʒuɫ/ (n, masc)
jujube

gòbids /ˈɡɔ.βits/ (n, masc)
gobies

gòspel /ˈɡɔs.peɫ/ /ˈɡɔs.pəɫ/ (n, masc)
gospel

góndol /ˈɡon.doɫ/ /ˈɡon.duɫ/ (n, masc)
fémelot

h aspirada (n, fem)
h aspiré

ha /ˈha/ (Interjection)
ha
  Expressió usada per a indicar el riure o, repetida, una riallada.

ha ha /ˈhaˈha/ (Interjection)
ah ah
  Imitació d’una riallada.

habilitar /a.bi.ɫiˈtaɾ/ /a.βi.ɫiˈta/ /ə.βi.ɫiˈta/ (v)
habiliter

habilitat /a.βi.liˈtat/ /ə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
compétence

habilitat social (n, fem)
aptitude sociale

habitació /a.bi.ta.siˈo/ (n, fem)
chambre

habitacle /a.biˈta.kɫe/ /ə.βiˈta.kɫə/ (n, masc)
habitacle

habitant /a.βiˈtan/ /a.βiˈtant/ /ə.βiˈtan/ /ə.βiˈtant/ (n, neut)
habitant
  Persona que viu (habita) en un zona determinada (casa, barri, població, país, etc).
  Cadascun dels éssers vius, i en especial els animals, que viu (habita) en un zona determinada (arbre, bosc, regió, etc).

habitar /a.βiˈta/ /a.βiˈtaɾ/ /ə.βiˈta/ (v)
habiter

habitatge /a.biˈta.d͡ʒe/ (n, masc)
logement

habitual /a.bi.tuˈaɫ/ /ə.βi.tuˈaɫ/ (adj)
habituel

habitualment /a.bi.tuˌaɫˈment/ /a.βi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈmen/ /ə.bi.tuˌaɫˈment/ /ə.βi.tuˌaɫˈmen/ (adv)
habituellement

habituar /a.bi.tuˈaɾ/ /a.βi.tuˈa/ /ə.βi.tuˈa/ (v)
habituer

habitud /a.biˈtut/ /ə.βiˈtut/ (n, fem)
habitude

hac /ˈak/ (n, fem)
ache

haca /ˈa.ka/ /ˈa.kə/ (n, fem)
bidet

hacanea /a.kaˈne.a/ /ə.kəˈne.ə/ (n, fem)
haquenée

hadró (n, masc)
hadron

hafni (n, masc)
hafnium

hagiotoponímia /a.d͡ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /a.ʒi.o.to.poˈni.mi.a/ /ə.ʒi.o.to.poˈni.mi.ə/ /ə.ʒi.u.tu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
hagiotoponymie

hagiotopònim /a.d͡ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /a.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.o.toˈpɔ.nim/ /ə.ʒi.u.tuˈpɔ.nim/ (n, masc)
hagiotoponyme

haik /ˈhajk/ (n, masc)
haïk

haixix /ajˈʃiʃ/ /aˈʃiʃ/ /əˈʃiʃ/ (n, masc)
haschisch

halal /haˈɫaɫ/ /həˈɫaɫ/ (adj)
halal

halibut /a.ɫiˈbut/ /ə.ɫiˈβut/ (n, masc)
flétan

hall /ˈhɔɫ/ (n, masc)
hall

halo /ˈa.ɫo/ /ˈa.ɫu/ (n, masc)
halo

halogen /aˈɫɔ.d͡ʒen/ /aˈɫɔ.ʒen/ /əˈɫɔ.ʒən/ (n, masc)
halogène

ham /ˈam/ (n, masc)
hameçon

handbol /amˈbɔɫ/ /andˈbɔɫ/ /əmˈbɔɫ/ (n, masc)
hand-ball, handball

handbol d'onze (n, masc)
handball à onze

handicap /ˈhan.di.kap/ /ˈhan.di.kəp/ (n, masc)
handicap

handicap del camp (n, masc)
handicap de parcours

handicapar /an.di.kaˈpa/ /an.di.kaˈpaɾ/ /ən.di.kəˈpa/ (v)
handicaper

haplologia /a.pɫo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /a.pɫo.ɫoˈʒi.a/ /ə.pɫo.ɫoˈʒi.ə/ /ə.pɫu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
haplologie

haram /haˈɾam/ /həˈɾam/ (adj)
haram

harmala /aɾˈma.ɫa/ /ərˈma.ɫə/ (n, fem)
harmel

harmonia /aɾ.moˈni.a/ /ər.muˈni.ə/ (n, fem)
harmonie

harmoniosament /ar.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈmen/ /aɾ.mo.niˌo.zaˈment/ /ər.mu.niˌo.zəˈmen/ /əɾ.mo.niˌo.zəˈment/ (adv)
harmonieusement

harmonitzar /ar.mo.niˈd͡za/ /aɾ.mo.niˈd͡zaɾ/ /ər.mu.nidˈza/ (v)
harmoniser
  (intransitiu) Estar en harmonia.

harmònica /aɾˈmɔ.ni.ka/ (n, fem)
harmonica

harmònicament /arˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈmen/ /aɾˌmɔ.ni.kaˈment/ /ərˌmɔ.ni.kəˈmen/ /əɾˌmɔ.ni.kəˈment/ (adv)
harmoniquement

harmònium /aɾˈmɔ.ni.um/ (n, masc)
harmonium

harúspex /aˈɾus.peks/ /əˈɾus.pəks/ (n, masc)
haruspice
  Endeví de l'antiga Roma que interpretava presagis a través de l'estudi de les vísceres de les víctimes.

hassi (n, masc)
hassium

hat-trick /ˌhatˈtɾik/ (n, masc)
hat-trick

haussa /ˈhaw.sa/ /ˈhaw.sə/ (n, masc)
haoussa
  Llengua txadiana parlada pel poble del nord de Nigèria i del sud-est de Níger, i com a llengua franca principalment al Txad, el Sudan i Ghana.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ (n, masc)
avoir
  Possessió d'algú, moble o immoble.

haver /aˈver/ /aˈveɾ/ /aˈβe/ /əˈvə/ /əˈvɛ/ (v)
avoir
  Tenir en possessió.

haver de (v)
devoir
  (seguit d’infinitiu) Valor d’obligació o necessitat.
  (seguit d’infinitiu) Valor de possibilitat o probabilitat.

haver-hi /aˈve.ɾi/ /aˈβe.ɾi/ /ə.vəˈɾi/ /əˈvə.ɾi/ /əˈvɛ.ɾi/ /əˈβɛ.ɾi/ (v)
y avoir

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ (adj, masc)
hawaïen, hawaiien
  Relatiu o pertanyent a Hawaii, als seus habitants o a la seva llengua.

hawaià /ha.waˈja/ /hə.wəˈja/ (n, masc)
Hawaïen, hawaiien
  Individu natural de Hawaii.
hawaïen, hawaiien
  (només singular) Llengua polinèsia de Hawaii, de la família austronèsica.

he /ˈaj/ /ˈe/ (n, fem)
hè

hebraïtzar /e.bɾa.iˈzaɾ/ /e.βɾa.iˈd͡za/ /e.βɾa.iˈza/ /ə.βɾə.iˈd͡za/ (v)
hébraïser

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ (adj, masc)
hébraïque
  Relatiu o pertanyent a l'hebraisme o judaisme.

hebreu /eˈbɾɛw/ /əˈbɾɛw/ (n, masc)
hébreu
  Llengua semítica parlada a Israel.

hebreu antic (n, masc)
hébreu ancien

hebreu bíblic (n, masc)
hébreu biblique

hecatombe /e.kaˈtom.be/ /ə.kəˈtom.bə/ (n, fem)
hécatombe

hectàrea /ekˈta.ɾe.a/ /əkˈta.ɾe.ə/ (n, fem)
hectare

hedonisme /e.ðoˈniz.me/ /ə.ðoˈniz.mə/ /ə.ðuˈniz.mə/ (n, masc)
hédonisme

hegemonia /e.d͡ʒe.moˈni.a/ /ə.ʒə.muˈni.ə/ (n, fem)
hégémonie

heli (n, masc)
hélium

helicoïdal /e.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ko.iˈðaɫ/ /ə.ɫi.ku.iˈðaɫ/ (adj)
hélicoïdal

helicòpter /e.ɫiˈkɔp.teɾ/ (n, masc)
helicoptère, hélicoptère
  Aeronau amb capacitat d'enlairament i aterrament vertical i propulsada per una gran hèlice motoritzada o més col·locades en posició horitzontal o gairebé (conegudes típicament com a rotors).

helicó /e.liˈko/ /ə.ɫiˈko/ (n, masc)
hélicon

heliotropi /ə.ɫi.oˈtɾɔ.pi/ /ə.ɫi.uˈtɾɔ.pi/ (n, masc)
héliotrope
  Planta del gènere Heliotropium de flors oloroses i petites en cimes denses que només apareixen a la cara de la planta que dóna al Sol.

helvètic /eɫˈvɛ.tik/ /eɫˈβɛ.tik/ /əɫˈvɛ.tik/ /əɫˈβɛ.tik/ (adj, masc)
helvète
  Relatiu o pertanyent a la Confederació Helvètica o a Helvècia.

hel·lenisme /e.ɫeˈniz.me/ /eɫ.ɫeˈniz.me/ /ə.ɫəˈniz.mə/ /əɫ.ɫəˈniz.mə/ (n, masc)
hellénisme

hel·lenitzar /e.ɫe.niˈd͡za/ /e.ɫe.niˈza/ /eɫ.ɫe.niˈd͡za/ /eɫ.ɫe.niˈzaɾ/ /ə.ɫə.niˈd͡za/ /əɫ.ɫə.niˈd͡za/ (v)
helléniser

hel·lè /eɫˈɫe/ /eˈɫe/ /əɫˈɫɛ/ /əˈɫɛ/ (n, masc)
Hellène

hel·lènic /eɫˈɫɛ.nik/ /eˈɫɛ.nik/ /əɫˈɫɛ.nik/ /əˈɫɛ.nik/ (adj)
hellénique

hem /ˈem/ /ˈəm/ /ˈɛm/ (Interjection)
hem

hematologia /e.ma.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /e.ma.to.ɫoˈʒi.a/ /ə.mə.to.ɫoˈʒi.ə/ /ə.mə.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
hématologie

hematològic /e.ma.toˈɫɔ.d͡ʒik/ /e.ma.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.toˈɫɔ.ʒik/ /ə.mə.tuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
hématologique

hematoma /e.maˈto.ma/ /ə.məˈto.mə/ (n, masc)
hématome

hematúria /e.maˈtu.ɾi.a/ /ə.məˈtu.ɾi.ə/ (n, fem)
hématurie

hemeroteca /e.me.ɾoˈte.ka/ /ə.mə.ɾoˈtɛ.kə/ /ə.mə.ɾuˈtɛ.kə/ (n, fem)
hémérothèque
  Col·lecció ordenada de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.
  Lloc que conté una col·lecció ordenada de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.
  Servei cultural que organitza i manté el dipòsit, la classificació, la conservació i la consulta o lectura de diaris, revistes i altres publicacions periòdiques.

hemisferi /e.misˈfɛ.ɾi/ /ə.misˈfɛ.ɾi/ (n, masc)
hémisphère

hemisferoïdal /e.mis.fe.ɾo.iˈðaɫ/ /ə.mis.fə.ɾo.iˈðaɫ/ /ə.mis.fə.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
hémisphéroïdal

hemiòbol /e.miˈɔ.boɫ/ /ə.miˈɔ.boɫ/ /ə.miˈɔ.buɫ/ /ə.miˈɔ.βuɫ/ (n, masc)
hémiobole

hemodialitzar /e.mo.ði.a.ɫiˈd͡za/ /e.mo.ði.a.ɫiˈza/ /e.mo.ði.a.ɫiˈzaɾ/ /ə.mo.ði.ə.ɫiˈd͡za/ /ə.mu.ði.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
hémodialyser

hemoglobina /e.mo.ɣɫoˈbi.na/ /ə.mo.ɣɫoˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈbi.nə/ /ə.mu.ɣɫuˈβi.nə/ (n, fem)
hémoglobine

hemolític /e.moˈɫi.tik/ /ə.moˈɫi.tik/ /ə.muˈɫi.tik/ (adj, masc)
hémolytique

hemorroide /e.moˈrɔj.ðe/ /ə.moˈrɔj.ðə/ /ə.muˈrɔj.ðə/ (n, fem)
hémorroïde

hemorroïdal /e.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mo.ro.iˈðaɫ/ /ə.mu.ru.iˈðaɫ/ (adj)
hémorroïdal

hendíadis /enˈði.a.ðis/ /ənˈði.ə.ðis/ (n, masc)
hendiadys

hepatitis /e.paˈti.tis/ /ə.pəˈti.tis/ (n, fem)
hépatite

heptaedre /ep.taˈe.ðɾe/ /əp.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
heptaèdre

heptàgon /epˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣon/ /əpˈta.ɣun/ (n, masc)
heptagone

herba /ˈer.bə/ (n, fem)
herbe

herbaci /eɾˈba.si/ /ərˈba.si/ (adj, masc)
herbacé
  De la naturalesa o qualitat de l'herba. Per exemple, una planta herbàcia és aquella amb aspecte d'herba.

herbejar /er.βeˈd͡ʒa/ /eɾ.βeˈd͡ʒaɾ/ /ər.bəˈʒa/ (v)
paître
  Pasturar l'herba.

herboritzar /er.βo.ɾiˈd͡za/ /eɾ.bo.ɾiˈzaɾ/ /eɾ.βo.ɾiˈza/ /ər.bu.ɾiˈd͡za/ /əɾ.bo.ɾiˈd͡za/ (v)
herboriser

heretar /e.ɾeˈta/ /e.ɾeˈtaɾ/ (v)
hériter
  Succeir a l'universal dret d'algun difunt.

heretat /e.ɾeˈtat/ /ə.ɾəˈtat/ (n, fem)
propiété

heretge /eˈɾe.d͡ʒe/ (n, neut)
hérétique

hereu /eˈɾew/ /əˈɾəw/ /əˈɾɛw/ (n, masc)
héritier, héritière
  Persona que rep una herència.
aîné
  Primogènit home, que antigament tenia el dret a la part més important de l'herència, és a dir, l'hisenda i les terres.

hermafrodita /eɾ.ma.fɾoˈði.ta/ /ər.mə.fɾuˈði.tə/ /əɾ.mə.fɾoˈði.tə/ (adj)
hermaphrodite

hermenèutica (n, fem)
herméneutique

hermèticament /erˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈmen/ /eɾˌmɛ.ti.kaˈment/ /ərˌmɛ.ti.kəˈmen/ /əɾˌmɛ.ti.kəˈment/ (adv)
hermétiquement

heroi /eˈɾɔj/ /əˈɾɔj/ (n, masc)
héros

heroic /eˈɾɔjk/ /əˈɾɔjk/ (adj, masc)
héroïque

heroicament /eˌɾɔj.kaˈmen/ /eˌɾɔj.kaˈment/ /əˌɾɔj.kəˈmen/ /əˌɾɔj.kəˈment/ (adv)
héroïquement

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ (n, fem)
héroïne
  Forma femenina de heroi.

heroïna /e.ɾoˈi.na/ /ə.ɾoˈi.nə/ /ə.ɾuˈi.nə/ (n, masc)
héroïne
  (química) Derivat diacetil de la morfina, de fórmula C21H23NO5, de marcada toxicitat, el consum de la qual crea gran dependència.

hertz /ˈɛrt͡s/ (n, masc)
hertz

herència /eˈɾɛn.si.a/ /əˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
heritage
  Llegat.
heritage, héritage
  Diners o béns que deixa una persona a altres en morir.
hérédité
  Conjunt de característiques controlades genèticament que es transmeten d'una generació a la següent.

herètic /eˈɾɛ.tik/ (adj, masc)
hérétique

hesitar /e.ziˈta/ /e.ziˈtaɾ/ /ə.ziˈta/ (v)
hésiter

het /ˈet/ /ˈɛt/ (n, fem)
hèt

hetero- (prefix)
hétéro-

heteroavaluació (n, fem)
hétéroévaluation

heterofòbia /e.te.ɾoˈfɔ.bi.a/ /ə.tə.ɾoˈfɔ.bi.ə/ /ə.tə.ɾuˈfɔ.bi.ə/ /ə.tə.ɾuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
hétérophobie

heterograma /e.te.ɾoˈɣɾa.ma/ /ə.tə.ɾoˈɣɾa.mə/ /ə.tə.ɾuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
hétérogramme

heterogàmia /e.te.ɾoˈɣa.mi.a/ /ə.tə.ɾoˈɣa.mi.ə/ /ə.tə.ɾuˈɣa.mi.ə/ (n, fem)
anisogamie

heteronomia /e.te.ɾo.noˈmi.a/ /ə.tə.ɾu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
hétéronomie

heteropatriarcat /ˌe.te.ɾo.pa.tɾi.aɾˈkat/ /ˌe.tə.ɾo.pə.tɾi.əɾˈkat/ /ˌe.tə.ɾu.pə.tɾi.ərˈkat/ (n, masc)
hétéropatriarcat

heterosexual /ˌe.te.ɾo.sek.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾo.sək.suˈaɫ/ /ˌe.tə.ɾu.sək.suˈaɫ/ (adj)
hétérosexuel

heterosexualitat /ˌe.te.ɾo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌe.tə.ɾu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
hétérosexualité

heterònim /e.teˈɾɔ.nim/ /ə.təˈɾɔ.nim/ (n, masc)
hétéronyme

heura /ˈew.ɾa/ /ˈew.ɾə/ (n, fem)
lierre

heurístic /ewˈɾis.tik/ /əwˈɾis.tik/ (adj, masc)
heuristique

heurística /ewˈɾis.ti.ka/ /əwˈɾisˈti.kə// (n, fem)
heuristique

hexadecimal /eɡ.za.ðe.siˈmaɫ/ /əɡ.zə.ðə.siˈmaɫ/ (adj)
hexadécimal

hexaedre /eɡ.zaˈe.ðɾe/ /əɡ.zəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
hexaèdre

hexàgon /eɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣon/ /əɡˈza.ɣun/ (n, masc)
hexagone

hi /j/ (pronoun)
y

hiat /ˈjat/ (n, masc)
hiatus

hiatal /jaˈtaɫ/ /jəˈtaɫ/ (adj)
hiatal
  (anatomia) Relatiu a un hiat

hibernació /i.βeɾ.na.siˈo/ /i.βər.nə.siˈo/ (n, fem)
hibernation

hibernar /i.beɾˈnaɾ/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ (v)
hiberner

hidrat /iˈðɾat/ (n, masc)
hydrate

hidratació /i.ðɾa.ta.siˈo/ /i.ðɾə.tə.siˈo/ (n, fem)
hydratation

hidratar /i.ðɾaˈta/ /i.ðɾaˈtaɾ/ /i.ðɾəˈta/ (v)
hydrater
  (química) Combinar una substància amb aigua, convertir en hidrat.

hidrogen /iˈðɾɔ.ʒen/ /iˈðɾɔ.ʒən/ (n, masc)
hydrogène

hidrogenar /i.ðɾo.d͡ʒeˈnaɾ/ /i.ðɾo.ʒeˈna/ /i.ðɾu.ʒəˈna/ (v)
hydrogéner

hidrolitzar /i.ðɾo.liˈd͡za/ /i.ðɾo.liˈzaɾ/ /i.ðɾu.ɫidˈza/ (v)
hydrolyser

hidronímia /i.ðɾoˈni.mi.a/ /i.ðɾoˈni.mi.ə/ /i.ðɾuˈni.mi.ə/ (n, fem)
hydronymie

hidrostàtic /i.ðɾosˈta.tik/ /i.ðɾusˈta.tik/ (adj, masc)
hydrostatique

hidrostàtica /i.ðɾosˈta.ti.ka/ /i.ðɾosˈta.ti.kə/ /i.ðɾusˈta.ti.kə/ (n, fem)
hydrostatique

hidroxil /i.ðɾokˈsiɫ/ /i.ðɾukˈsiɫ/ (n, masc)
hydroxyle

hidrònim /iˈðɾɔ.nim/ (n, masc)
hydronyme

hiena /ˈje.na/ (n, fem)
hyène

hiena tacada (n, fem)
hyène tachetée

hieràticament /jeˌɾa.ti.kaˈmen/ /jeˌɾa.ti.kaˈment/ /jəˌɾa.ti.kəˈmen/ /jəˌɾa.ti.kəˈment/ (adv)
hiératiquement

higiene /i.d͡ʒiˈe.ne/ /i.d͡ʒiˈɛ.ne/ /i.ʒiˈe.ne/ /i.ʒiˈɛ.nə/ /i.ʒiˈɛ.nə/ (n, fem)
hygiène

higiene escolar (n, fem)
hygiène scolaire

higienitzar //i.d͡ʒi.e.niˈˈza/ //i.d͡ʒi.e.niˈˈzaɾ/ //i.ʒi.eˈniˈd͡.za/ //i.ʒiˈə.nidˈ.zə/ (v)
hygiéniser

higiènic /i.d͡ʒiˈɛ.nik/ /i.ʒiˈɛ.nik/ (adj, masc)
hygiénique

higiènicament /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.d͡ʒiˌɛ.ni.kaˈment/ /i.ʒiˌɛ.ni.kaˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈmen/ /i.ʒiˌɛ.ni.kəˈment/ (adv)
hygiéniquement

hijab /hiˈd͡ʒap/ /hiˈʒap/ (n, masc)
hijab

himne /ˈim.ne/ /ˈim.nə/ (n, masc)
hymne

hindi /ˈhin.di/ /ˈin.di/ (n, masc)
hindî
  Llengua parlada a l'Índia.

hinterland /ˈhin.ter.ɫan/ /ˈhin.teɾ.ɫan/ /ˈhin.teɾ.ɫant/ (n, masc)
hinterland

hioide /ˈjɔj.ðe/ /ˈjɔj.ðə/ (adj)
hyoïde

hioïdal /jo.iˈðaɫ/ /ju.iˈðaɫ/ (adj)
hyoïdien

hiperactiu /i.pe.ɾakˈtiw/ (adj, masc)
hyperactif

hiperactivitat (n, fem)
hyperactivité

hiperbòlicament /i.perˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.peɾˌbɔ.ɫi.kaˈment/ /i.peɾˌβɔ.ɫi.kaˈmen/ /i.pərˌbɔ.ɫi.kəˈmen/ /i.pəɾˌbɔ.ɫi.kəˈment/ (adv)
hyperboliquement

hiperemotivitat (n, fem)
hyperémotivité

hiperinflació /i.pe.ɾiɱ.fɫa.siˈo/ /i.pə.ɾiɱ.fɫə.siˈo/ (n, fem)
hyperinflation

hipermercat /i.peɾ.meɾˈkat/ /i.pər.mərˈkat/ (n, masc)
hypermarché

hipermèdia /i.peɾˈmɛ.ði.a/ /i.pərˈmɛ.ði.ə/ (n, masc)
hypermédia

hipersexualització /ˌi.per.sek.su.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ˌi.peɾ.sek.su.a.ɫi.za.siˈo/ /ˌi.pər.sək.su.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
hypersexualisation

hipertext /i.peɾˈtekst/ /i.pərˈtekst/ (n, masc)
hypertexte

hipertrofiar /i.per.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈa/ /i.peɾ.tɾo.fiˈaɾ/ /i.pər.tɾu.fiˈa/ /i.pəɾ.tɾo.fiˈa/ (v)
hypertrophier

hiperventilar /i.per.βen.tiˈɫa/ /i.peɾ.ven.tiˈɫaɾ/ /i.peɾ.βen.tiˈɫa/ /i.pər.bən.tiˈɫa/ /i.pəɾ.vən.tiˈɫa/ (v)
hyperventiler

hipnopèdia /ib.noˈpɛ.ði.a/ /ib.nuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
hypnopédie

hipnosi /ibˈnɔ.zi/ (n, fem)
hypnose

hipnotitzador /ib.no.ti.d͡zaˈðo/ /ib.no.ti.d͡zəˈðo/ /ib.no.ti.zaˈðoɾ/ /ib.nu.ti.d͡zəˈðo/ (n, masc)
hypnotiseur

hipnotitzar /ib.no.tiˈd͡za/ /ib.no.tiˈza/ /ib.no.tiˈzaɾ/ /ib.nu.tiˈd͡za/ (v)
hypnotizer

hipoacúsia (n, fem)
hypoacousie

hipocamp /i.poˈkam/ /i.poˈkamp/ /i.puˈkam/ /i.puˈkamp/ (n, masc)
hippocampe
  (anatomia) Eminència del cervell de forma allargada amb protrusió situada en la part externa del diverticle esfenoidal de cadascun dels ventricles laterals, implicada en el procés de memorització.

hipocondria /i.po.konˈdɾi.a/ /i.po.konˈdɾi.ə/ /i.pu.kunˈdɾi.ə/ (n, fem)
hypocondrie

hipocresia /i.po.kɾeˈzi.a/ /i.pu.kɾəˈzi.ə/ (n, fem)
hypocrisie

hipofàgia /i.poˈfa.d͡ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.a/ /i.poˈfa.ʒi.ə/ /i.puˈfa.ʒi.ə/ (n, fem)
hippophagie
  Alimentació amb carn de cavall.

hiponatrèmia /i.po.naˈtɾɛ.mi.a/ /i.po.nəˈtɾɛ.mi.ə/ /i.pu.nəˈtɾɛ.mi.ə/ (n, fem)
hyponatrémie

hipopòtam /i.poˈpɔ.tam/ /i.poˈpɔ.təm/ /i.puˈpɔ.təm/ (n, masc)
hippopotame

hiporaquis /i.poˈra.kis/ /i.puˈra.kis/ (n, masc)
hyporachis

hipostàticament /i.posˌta.ti.kaˈmen/ /i.posˌta.ti.kaˈment/ /i.posˌta.ti.kəˈment/ /i.pusˌta.ti.kəˈmen/ (adv)
hypostatiquement

hipoteca /i.poˈte.ka/ /i.puˈtɛ.kə/ (n, fem)
hypothèque

hipotecable /i.po.teˈka.bɫe/ /i.po.teˈka.βɫe/ /i.po.teˈkab.bɫe/ /i.po.təˈkab.bɫə/ /i.pu.təˈka.βɫə/ /i.pu.təˈkab.bɫə/ (adj)
hypothécable
  Que es pot hipotecar.

hipotecar /i.po.teˈka/ /i.po.teˈkaɾ/ /i.po.təˈka/ /i.pu.təˈka/ (v)
hypothéquer

hipotecari /i.po.teˈka.ɾi/ /i.pu.təˈka.ɾi/ (adj, masc)
hypothécaire
  pertanyent a la hipoteca

hipotenusa /i.po.teˈnu.za/ /i.po.təˈnu.zə/ /i.pu.təˈnu.zə/ (n, fem)
hypoténuse

hipotèticament /i.poˌtɛ.ti.kaˈmen/ /i.poˌtɛ.ti.kaˈment/ /i.poˌtɛ.ti.kəˈment/ /i.puˌtɛ.ti.kəˈmen/ (adv)
hypothétiquement

hipèrbaton /iˈpɛr.bə.tun/ /iˈpɛɾ.ba.ton/ /iˈpɛɾ.bə.ton/ (n, masc)
hyperbate

hipèrbole /iˈpɛr.bu.ɫə/ /iˈpɛɾ.bo.ɫe/ /iˈpɛɾ.bo.ɫə/ (n, fem)
hyperbole

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ (adj)
hypocrite
  Caracteritzat per hipocresia o ser hipòcrita.

hipòcrita /iˈpɔ.kɾi.ta/ /iˈpɔ.kɾi.tə/ (n, neut)
hypocrite
  Persona que obra amb hipocresia, amb falsa moral.

hipòcritament /iˌpɔ.kɾi.taˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.taˈment/ /iˌpɔ.kɾi.təˈmen/ /iˌpɔ.kɾi.təˈment/ (adv)
hypocritement

hipòdrom /iˈpɔ.ðɾom/ /iˈpɔ.ðɾum/ (n, masc)
hippodrome

hipòtesi /iˈpɔ.te.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tə.zi/ /iˈpɔ.tɛ.zi/ (n, fem)
hypothèse

hisenda pública (n, fem)
finances publiques

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
hispano-américain
  D’Hispanoamèrica.

hispanoamericà /isˌpa.no.a.me.ɾiˈka/ /isˌpa.no.ə.mə.ɾiˈka/ /isˌpa.nu.ə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
Hispano-Américain
  Habitant o natural d’Hispanoamèrica.

hispà /isˈpa/ (adj, masc)
hispanique
  (històric) Originari de la província romana d’Hispània.

hispà /isˈpa/ (n, masc)
Hispanique
  (històric) Persona de l’antiga Hispània.

hispànic /isˈpa.nik/ (adj, masc)
hispanic

hissar /iˈsa/ /iˈsaɾ/ (v)
hisser

histocompatibilitat /is.to.kom.pa.ti.βi.ɫiˈtat/ /is.tu.kum.pə.ti.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
histocompatibilité

histologia /is.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /is.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
histologie

historiador /is.to.ɾi.aˈðo/ /is.to.ɾi.aˈðoɾ/ /is.to.ɾi.əˈðo/ /is.tu.ɾi.əˈðo/ (n, masc)
historiateur

histosòl /is.toˈsɔɫ/ /is.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
histosol

història /isˈtɔ.ɾi.a/ /isˈtɔ.ɾi/ (n, fem)
histoire
  relat
  Disciplina que estudia la societat humana des de la seva aparició.

història de vida (n, fem)
histoire de vie

històricament /isˌtɔ.ɾi.kaˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kaˈment/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈmen/ /isˌtɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
historiquement

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ (adj)
hittite
  Relatiu al poble hittita o a la seva llengua.

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ (n, masc)
hittite
  Llengua indoeuropea extinta del grup anatòlic pròpia del poble hittita.

hittita /itˈti.ta/ /itˈti.tə/ (n, neut)
Hittite
  Individu d’un poble que establí un imperi a Anatòlia en el II mil·lenni aC.

hivern /iˈvɛɾn/ /iˈvɛɾn/ /iˈβɛrn/ /iˈβɛɾn/ (n, masc)
hiver

hivernacle /i.veɾˈna.kɫe/ /i.vəɾˈna.kɫə/ /i.βerˈna.kɫe/ /i.βeɾˈna.kɫe/ /i.βərˈna.kɫə/ (n, masc)
serre

hivernal /i.veɾˈnaɫ/ /i.vəɾˈnaɫ/ /i.βerˈnaɫ/ /i.βeɾˈnaɫ/ /i.βərˈnaɫ/ (adj)
hivernal

hivernar /i.veɾˈnaɾ/ /i.vəɾˈna/ /i.βerˈna/ /i.βeɾˈna/ /i.βərˈna/ (v)
hiverner

ho /aw/ /ew/ /o/ /u/ /w/ /əw/ /ˈo/ (pronoun)
le

hobby /ˈhɔ.βi/ (n, masc)
hobby

hodonímia /o.ðoˈni.mi.a/ /o.ðoˈni.mi.ə/ /u.ðuˈni.mi.ə/ (n, fem)
hodonymie

hola /ˈo.ɫa/ (Interjection)
salut, bonjour
  (castellanisme) Expressió de salutació familiar.

holisme /oˈɫiz.me/ /uˈɫiz.mə/ (n, masc)
holisme

holmi (n, masc)
holmium

holocaust /o.ɫoˈkawst/ /u.ɫuˈkawst/ (n, masc)
holocauste

holograma /o.ɫoˈɣɾa.ma/ /o.ɫoˈɣɾa.mə/ /u.ɫuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
hologramme

holístic /oˈɫis.tik/ /uˈɫis.tik/ (adj, masc)
holistique

hom /ˈɔm/ (pronoun)
on

home /ˈɔ.mə/ (n, masc)
homme
  Ésser humà, animal racional.
  Persona del sexe masculí.
  Marit, independentment de la situació legal.

homenatjar /o.me.naˈd͡ʒa/ /o.me.naˈd͡ʒaɾ/ /o.mə.nəˈd͡ʒa/ /u.mə.nəˈd͡ʒa/ (v)
hommage

homenejar /o.me.neˈd͡ʒa/ /o.me.neˈd͡ʒaɾ/ /u.mə.nəˈʒa/ (v)
homme

homeostàtic /o.me.osˈta.tik/ /o.mə.osˈta.tik/ /u.mə.usˈta.tik/ (adj, masc)
homéostatique

homeòstasi /o.meˈɔs.ta.zi/ /o.meˈɔs.tə.zi/ /u.meˈɔs.tə.zi/ (n, fem)
homéostase

homicida /o.miˈsi.ða/ /o.miˈsi.ðə/ /u.miˈsi.ðə/ (adj)
homicide
  Relatiu a l’homicidi.

homicida /o.miˈsi.ða/ /o.miˈsi.ðə/ /u.miˈsi.ðə/ (n, neut)
homicide
  Qui comet un homicidi.

homicidi /o.miˈsi.ði/ /u.miˈsi.ði/ (n, masc)
homicide

homo- /oˈmɔ/ /uˈmɔ/ /ˈo.mo/ /ˈɔ.mu/ (prefix)
homo-

homofonia /o.mo.foˈni.a/ /o.mo.foˈni.ə/ /u.mu.fuˈni.ə/ (n, fem)
homophonie

homogeneïtzar /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈza/ /o.mo.d͡ʒe.ne.iˈzaɾ/ /o.mo.ʒe.ne.iˈd͡za/ /o.mo.ʒə.nə.iˈd͡za/ /u.mu.ʒə.nə.iˈd͡za/ (v)
homogénéiser

homogeni /o.moˈd͡ʒɛ.ni/ /o.moˈʒɛ.ni/ /u.muˈʒɛ.ni/ (adj, masc)
homogène

homogèniament /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌd͡ʒɛ.ni.aˈment/ /o.moˌʒɛ.ni.aˈmen/ /o.moˌʒɛ.ni.əˈment/ /u.muˌʒɛ.ni.əˈmen/ (adv)
homogènement

homologació /o.mo.ɫo.ɣa.siˈo/ /o.mo.ɫo.ɣə.siˈo/ /u.mu.ɫu.ɣə.siˈo/ (n, fem)
homologation

homologar /o.mo.ɫoˈɣa/ /o.mo.ɫoˈɣaɾ/ /u.mu.ɫuˈɣa/ (v)
homologuer
  Contrastar els compliment de determinats requisits oficials.

homonímia /o.moˈni.mi.a/ /o.moˈni.mi.ə/ /u.muˈni.mi.ə/ (n, fem)
homonymie

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ (adj)
homosexuel
  (LGBTI) Relatiu o propi de l’atracció pel mateix sexe.

homosexual /ˌo.mo.sek.suˈaɫ/ /ˌɔ.mo.sək.suˈaɫ/ /ˌɔ.mu.sək.suˈaɫ/ (n, neut)
homosexuel, homosexuelle
  (LGBTI) Persona que se sent atreta sexualment per persones del mateix sexe.

homosexualitat /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
homosexualité

homosexualitzar /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈza/ /ˌo.mo.sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /ˌɔ.mo.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ /ˌɔ.mu.sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
homosexualiser

homèricament /oˌmɛ.ɾi.kaˈmen/ /oˌmɛ.ɾi.kaˈment/ /oˌmɛ.ɾi.kəˈment/ /uˌmɛ.ɾi.kəˈmen/ (adv)
homériquement

homòfon /oˈmɔ.fon/ /uˈmɔ.fun/ (adj, masc)
homophone
  D'igual pronúncia però diferent escriptura; que posseeix homofonia.

homògraf /oˈmɔ.ɣɾaf/ /oˈmɔ.ɣɾəf/ /uˈmɔ.ɣɾəf/ (adj, masc)
homographe
  Dit d'aquelles paraules que tenen una mateixa grafia.

homògraf /oˈmɔ.ɣɾaf/ /oˈmɔ.ɣɾəf/ /uˈmɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
homographe
  Paraula que té la mateixa grafia que una altra.

homònim /oˈmɔ.nim/ /uˈmɔ.nim/ (adj, masc)
homonyme

honest /oˈnest/ /uˈnest/ (adj, masc)
honnête

honestament /oˌnes.taˈmen/ /oˌnes.taˈment/ /oˌnes.təˈment/ /uˌnes.təˈmen/ (adv)
honnêtement

honestedat /o.nes.teˈðat/ /o.nəs.təˈðat/ /u.nəs.təˈðat/ (n, fem)
honnêteté

honor /oˈno/ /oˈnoɾ/ /oˈnoɾ/ /uˈno/ /uˈnor/ (n)
honneur
  Qualitat moral que empeny algú a no fer res que perjudiqui la seva imatge social o la seva autoestima.
  (golf) Dret de ser el primer a jugar des del lloc de sortida d'un forat, atorgat al jugador amb un resultat millor en el forat anterior o bé, en el cas del primer forat, al jugador guanyador d'un sorteig.

honorablement /o.noˌɾa.bɫeˈment/ /o.noˌɾa.βɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫeˈmen/ /o.noˌɾab.bɫəˈment/ /u.nuˌɾa.βɫəˈmen/ /u.nuˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
honorablement

honorari /o.noˈɾa.ɾi/ /u.nuˈɾa.ɾi/ (adj, masc)
honoraire

honorificar /o.no.ɾi.fiˈka/ /o.no.ɾi.fiˈkaɾ/ /u.nu.ɾi.fiˈka/ (v)
honorer

honorífic /o.noˈɾi.fik/ /u.nuˈɾi.fik/ (adj, masc)
honorifique
  que dona honor

honoríficament /o.noˌɾi.fi.kaˈmen/ /o.noˌɾi.fi.kaˈment/ /o.noˌɾi.fi.kəˈment/ /u.nuˌɾi.fi.kəˈmen/ (adv)
honorifiquement

honradament /onˌra.ðaˈmen/ /onˌra.ðaˈment/ /onˌra.ðəˈment/ /unˌra.ðəˈmen/ (adv)
honnêtement

honrar /onˈra/ /onˈraɾ/ /unˈra/ (v)
honorer

honrosament /onˌro.zaˈmen/ /onˌro.zaˈment/ /onˌro.zəˈment/ /unˌro.zəˈmen/ (adv)
honorablement

hoquei /oˈkej/ /uˈkɛj/ (n, masc)
hockey, hockey sur gazon

hoquei sobre gel (n, masc)
hockey sur glace

hoquei sobre herba (n, masc)
hockey

hoquei sobre patins (n, masc)
hockey sur patins

hoquei sobre patins en línia (n, masc)
hockey en ligne

hoquei subaquàtic (n, masc)
hockey sous-marin

hora /ˈo.ɾə/ /ˈɔ.ɾa/ /ˈɔ.ɾɔ/ (n, fem)
heure

horabaixa /ˌɔ.ɾaˈbaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβa.ʃa/ /ˌɔ.ɾaˈβaj.ʃa/ /ˌɔ.ɾəˈβa.ʃə/ (n)
jour
  (literari) Hora pròxima a la posta de sol.

horari escolar (n, masc)
horaire scolaire

horitzontal /o.ɾi.d͡zonˈtaɫ/ /o.ɾi.zonˈtaɫ/ /u.ɾi.d͡zunˈtaɫ/ (adj)
horizontal

horitzontalment /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡zonˌtaɫˈment/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈmen/ /o.ɾi.zonˌtaɫˈment/ /u.ɾi.d͡zunˌtaɫˈmen/ (adv)
horizontalement

horitzó /o.ɾiˈd͡zo/ /o.ɾiˈzo/ /u.ɾiˈd͡zo/ (n, masc)
horizon

hormona /oɾˈmo.na/ /oɾˈmo.nə/ /urˈmo.nə/ (n, fem)
hormone

hormonal /oɾ.moˈnaɫ/ /ur.muˈnaɫ/ (adj)
hormonal

hornabec /oɾ.naˈbɛk/ /oɾ.nəˈbɛk/ /ur.nəˈbɛk/ /ur.nəˈβɛk/ (n, masc)
ouvrage à corne

horrible /oˈri.bɫe/ /oˈri.βɫe/ /oˈrib.bɫe/ /oˈrib.bɫə/ /uˈri.βɫə/ /uˈrib.bɫə/ (adj)
horrible

horriblement /oˌri.bɫeˈment/ /oˌri.βɫeˈmen/ /oˌrib.bɫeˈmen/ /oˌrib.bɫəˈment/ /uˌri.βɫəˈmen/ /uˌrib.bɫəˈmen/ (adv)
horriblement

horror /oˈro/ /oˈroɾ/ /uˈro/ /uˈror/ (n)
horreur

horroritzar /o.ro.ɾiˈd͡za/ /o.ro.ɾiˈza/ /o.ro.ɾiˈzaɾ/ /u.ru.ɾiˈd͡za/ (v)
épouvanter
  Causar horror.

horrorosament /o.roˌɾo.zaˈmen/ /o.roˌɾo.zaˈment/ /o.roˌɾo.zəˈment/ /u.ruˌɾo.zəˈmen/ (adv)
horriblement

hort /ˈɔrt/ (n, masc)
jardin
  Unitat de mesura de superfície de la terra agrícola a Mallorca que és equivalent a 443,94 m². Cada hort es correspon amb 25 destres amb un quadrat de quatre costats de 21 pams lineals. Quatre horts fan un quartó.

hort escolar (n, masc)
potager scolaire

horta /ˈɔr.ta/ /ˈɔr.tə/ /ˈɔɾ.ta/ /ˈɔɾ.tɔ/ (n, fem)
verger

hortalissa /oɾ.taˈɫi.sa/ /oɾ.təˈɫi.sə/ /ur.təˈɫi.sə/ (n, fem)
légume

hospici /osˈpi.si/ /usˈpi.si/ (n, masc)
hospice

hospital /os.piˈtaɫ/ /us.piˈtaɫ/ (n, masc)
hôpital
  Edifici destinat a tenir cura de la salut dels malalts i quan correspon a internar-los pel seu tractament o diagnòstic.

hospitalitzar /os.pi.ta.liˈd͡za/ /os.pi.ta.liˈzaɾ/ /us.pi.tə.ɫidˈza/ (v)
hospitaliser

hospitalàriament /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈmen/ /os.pi.taˌɫa.ɾi.aˈment/ /os.pi.təˌɫa.ɾi.əˈment/ /us.pi.təˌɫa.ɾi.əˈmen/ (adv)
hospitalièrement

host /ˈɔst/ (n, fem)
armée

hostal /osˈtaɫ/ /usˈtaɫ/ (n, masc)
hôtellerie

hostaler /os.taˈɫe/ /os.taˈɫeɾ/ /os.təˈɫe/ /us.təˈɫe/ (n, masc)
hôtelier

hostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
hôte
  Persona que s'allotja en casa aliena.
hébergement
  Lloc on allotjar-se, especialment si s'ha de passar la nit.

hostatjar /os.taˈd͡ʒa/ /os.taˈd͡ʒaɾ/ /os.təˈd͡ʒa/ /us.təˈd͡ʒa/ (v)
héberger, loger
  Rebre hostes a casa donant-los allotjament.

hoste /ˈɔs.te/ /ˈɔs.tə/ (n, masc)
hôte
  Persona que allotja una altra persona a casa seva.

hoste de pista (n, masc)
hôte de court

hostejar /os.teˈd͡ʒa/ /os.teˈd͡ʒaɾ/ /us.təˈʒa/ (v)
bivouaquer
  Fer vida de campanya, en un campament.

hostessa /osˈte.sa/ /osˈtə.sə/ /usˈtɛ.sə/ (n, fem)
hôtesse

hostilitat /os.ti.ɫiˈtat/ /us.ti.ɫiˈtat/ (n, fem)
hostilité

hostilitzar /os.ti.liˈd͡za/ /os.ti.liˈzaɾ/ /us.ti.ɫidˈza/ (v)
harceler

hostilment /osˌtiɫˈmen/ /osˌtiɫˈment/ /usˌtiɫˈmen/ (adv)
hostilement

hotel /oˈteɫ/ /oˈtɛɫ/ /uˈtɛɫ/ (n, masc)
hôtel

hotel rural (n, masc)
Gîtes ruraux

hoteler /o.teˈɫe/ /o.teˈɫeɾ/ /o.təˈɫe/ /u.təˈɫe/ (adj, masc)
hotelier

hrívnia /ˈχɾif.ni.a/ (n, fem)
hryvnia

humanament /uˌma.naˈmen/ /uˌma.naˈment/ /uˌma.nəˈmen/ /uˌma.nəˈment/ (adv)
humainement

humanitat /u.ma.niˈtat/ /u.mə.niˈtat/ (n, fem)
humanité

humanitats (n, fem)
humanités

humanitzar /u.ma.niˈd͡za/ /u.ma.niˈza/ /u.ma.niˈzaɾ/ /u.mə.niˈd͡za/ (v)
humaniser
  Adquirir qualitats humanes.

humanitàriament /u.ma.niˌta.ɾi.aˈmen/ /u.ma.niˌta.ɾi.aˈment/ /u.mə.niˌta.ɾi.əˈmen/ /u.mə.niˌta.ɾi.əˈment/ (adv)
humanitairement

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ (adj)
humanoïde
  Que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humanoide /u.maˈnɔj.ðe/ /u.məˈnɔj.ðə/ (n, neut)
humanoïde
  Ésser que té forma humana o que coincideix amb l'ésser humà en molts trets principals.

humil /uˈmiɫ/ (adj)
humble
  Que no és orgullós ni es vanta dels seus mèrits, sense pretensions.
  De baixa renda o condició social, pobre.

humiliació /u.mi.ɫi.a.siˈo/ /u.mi.ɫi.ə.siˈo/ (n, fem)
humiliation

humiliar /u.mi.ɫiˈa/ /u.mi.ɫiˈaɾ/ (v)
abaisser
  Abaixar, inclinar alguna part del cos en senyal de submissió i acatament.
humilier
  Ofendre algú en el seu orgull a través de paraules o accions.
  (pronominal) Fer actes d'humilitat.

humilitat /u.mi.ɫiˈtat/ (n, fem)
humilité

humilment /uˌmiɫˈmen/ /uˌmiɫˈment/ (adv)
humblement

humit /uˈmit/ (adj, masc)
humide
  Que té humitat.

humitat /u.miˈtat/ (n, fem)
humidité

humitejar /u.mi.teˈd͡ʒa/ /u.mi.teˈd͡ʒaɾ/ /u.mi.təˈʒa/ (v)
humecter

humor /uˈmo/ /uˈmor/ /uˈmoɾ/ (n)
humeur
  Qualsevol líquid d'un ésser viu, sigui normal o patològic.
  Estat d'ànim amb tendència cap a una emoció en concret
humour
  Capacitat per entendre bromes, la gràcia d'una expressió amb doble sentit, riure per una situació còmica.

humorísticament /u.moˌɾis.ti.kaˈmen/ /u.moˌɾis.ti.kaˈment/ /u.moˌɾis.ti.kəˈment/ /u.muˌɾis.ti.kəˈmen/ (adv)
humoristiquement

humà (n, masc)
humain

huracà /u.ɾaˈka/ /u.ɾəˈka/ (n, masc)
ouragan

husky /ˈhus.ki/ (n, masc)
husky

hutu /ˈu.tu/ (n, neut)
hutu

hàbil /ˈa.βiɫ/ (adj)
habile
  Apte, adequat, a propòsit.
  Destre, capaç, intel·ligent.

hàbilment /ˌa.biɫˈmen/ /ˌa.biɫˈment/ /ˌa.βiɫˈmen/ (adv)
habilement

hàbit d'estudi (n, masc)
habitude d'étude

hàbit de lectura (n, masc)
habitude de lecture

hàbitat /ˈa.bi.tat/ /ˈa.βi.tət/ (n, masc)
habitat
  Localització on viu la població humana.
  Lloc físic on viu un organisme viu, sovint caracteritzat per una peculiaritat física dominant.

hàmster /ˈhams.teɾ/ /ˈhams.tər/ (n, masc)
hamster, rat de blé

hàpax /ˈa.paks/ /ˈa.pəks/ (n, masc)
hapax

hèrnia /ˈɛr.ni.ə/ /ˈɛɾ.ni.a/ (n, fem)
henie, hernie

híbrid /ˈi.βɾit/ (adj, masc)
hybride
  En biologia dit de l'ésser que prové de l'encreuament entre individus genèticament diferents. Ex.: El mul és un animal híbrid. Aquest gos és híbrid, no és de cap raça.

híligaynon /ˈi.ɫi.ɣaj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.non/ /ˈi.ɫi.ɣəj.nun/ (n, masc)
hiligaïnon
  Llengua parlada a les Filipines.

hípica /ˈi.pi.ka/ /ˈi.pi.kə/ (n, fem)
hippique

hòrrid /ˈɔ.rit/ (adj, masc)
horrible
  Que causa por o estupor.

hòrridament /ˌɔ.ri.ðaˈmen/ /ˌɔ.ri.ðaˈment/ /ˌɔ.ri.ðəˈmen/ /ˌɔ.ri.ðəˈment/ (adv)
horriblement

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ (Interjection)
putain
  (vulgarisme) Exclamació de sorpresa.

hòstia /ˈɔs.ti.a/ /ˈɔs.ti.ə/ /ˈɔs.ti.ɛ/ (n, fem)
hostie
  Làmina de pa circular que representa el cos de Crist, emprada en el ritual catòlic.

húmer /ˈu.meɾ/ /ˈu.mər/ (n, masc)
humérus

hússar /ˈu.saɾ/ /ˈu.sər/ (n, masc)
hussard
  Membre d'algunes unitats de cavalleria (motoritzada) modernes, les quals en altres èpoques estaven formades per hússars de la primera accepció.

i (conjunction)
et
  Nexe coordinant copulatiu que suma dos conceptes o frases.

i (n, fem)
i
  Tercera vocal.

i ara (Interjection)
comment

i encara (adv)
encore heureux
  Afortunadament perquè hauria pogut ser pitjor.

i grega (n, fem)
y

iaio /ˈja.jo/ /ˈja.ju/ (n, masc)
pépé
  (infantil) Avi.

ianqui (n, neut)
Yankee

iarda /ˈjaɾ.ða/ (n, fem)
yard
  Unitat de longitud originària del sistema anglès que equival a 0,914 m.

iber /iˈβer/ (n, masc)
Ibère

ibèric /iˈβɛ.ɾik/ (adj, masc)
ibère

icona /iˈko.na/ /iˈko.nə/ (n, fem)
icône

iconoclasta /i.ko.noˈkɫas.ta/ /i.ku.nuˈkɫas.tə/ (n, neut)
iconoclaste

iconografia /i.ko.no.ɣɾaˈfi.a/ /i.ku.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
iconographie

iconòfor /i.koˈnɔ.foɾ/ /i.kuˈnɔ.fur/ (n, masc)
iconophore

icosaedre /i.ko.zaˈe.ðɾe/ /i.ko.zəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
icosaèdre

icositetraedre /i.ko.zi.te.tɾaˈe.ðɾe/ /i.ko.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ /i.ku.zi.tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
icositétraèdre

ics /ˈiks/ (n, fem)
ixe

icterícia /ik.teˈɾi.si.a/ (n, fem)
ictère

idea /iˈðe.a/ (n, fem)
idée
  Representació mental d'una cosa, d'un concepte o de quelcom que es vol fer.

idea principal (n, fem)
idée principale

idea secundària (n, fem)
idée secondaire

ideal /i.ðeˈaɫ/ (adj)
idéal
  Que no és real, que només està en la ment.
  perfecte
  De gran qualitat, bellesa, sabor o qualsevol altra cosa desitjada.

ideal /i.ðeˈaɫ/ (n, masc)
idéal
  Model de referència de cosa bella, ben feta, sana o qualsevol altre valor positiu.
  Idea o conjunt d'idees considerades per una persona o grup com a objectiu principal i final.

ideal de l'educació (n, masc)
idéal de l'éducation

idealisme /i.ðe.aˈɫiz.me/ /i.ðe.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
idealisme, idéalisme

idealitzar /i.ðe.a.lidˈza/ /i.ðe.a.liˈzaɾ/ /i.ðe.ə.ɫidˈza/ (v)
idéaliser

idealment /i.ðeˌaɫˈmen/ /i.ðeˌaɫˈment/ (adv)
idéalement

idear /i.ðeˈa/ /i.ðeˈaɾ/ (v)
concevoir

identificador /i.ðen.ti.fi.kaˈðo/ /i.ðen.ti.fi.kaˈðoɾ/ /i.ðən.ti.fi.kəˈðo/ (adj, masc)
identificateur

identificar /i.ðen.ti.fiˈka/ /i.ðen.ti.fiˈkaɾ/ /i.ðən.ti.fiˈka/ (v)
identifier

identitat /i.ðen.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈtat/ /i.ðən.tiˈðat/ (n, fem)
identité

identitat cultural (n, fem)
identité culturelle

ideologia /i.ðe.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /i.ðe.o.ɫoˈʒi.a/ /i.ðə.o.ɫoˈʒi.ə/ /i.ðə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
idéologie

idil·li /iˈðiɫ.ɫi/ (n, masc)
idylle

idiolecte /i.ði.oˈɫɛk.te/ /i.ði.oˈɫɛk.tə/ /i.ði.uˈɫɛk.tə/ (n, masc)
idiolecte

idioma /i.ðiˈo.ma/ (n, masc)
idiome
  Forma d’una llengua pròpia d'una comunitat, d’un lloc, d’una època.

idiopatia /i.ði.o.paˈti.a/ /i.ði.u.pəˈti.ə/ (n, fem)
idiopathie

idiopàtic /i.ði.oˈpa.tik/ /i.ði.uˈpa.tik/ (adj, masc)
idiopathique

idiosincràsia /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.a/ /i.ði.o.ziŋˈkɾa.zi.ə/ /i.ði.u.ziŋˈkɾa.zi.ə/ (n, fem)
idiosyncrasie

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ (adj)
idiot
  (medicina) Dit de qui pateix idiòcia.

idiota /i.ðiˈo.ta/ /i.ðiˈɔ.tə/ (n, neut)
idiot
  (pejoratiu) estúpid

ido /ˈi.ðo/ /ˈi.ðu/ (n, masc)
ido

idolatrar /i.ðo.laˈtɾa/ /i.ðo.laˈtɾaɾ/ /i.ðu.ɫəˈtɾa/ (v)
idolâtrer

idolatria /i.ðo.ɫaˈtɾi.a/ /i.ðo.ɫəˈtɾi.ə/ /i.ðu.ɫəˈtɾi.ə/ (n, fem)
idolâtrie

idolàtricament /i.ðoˌɫa.tɾi.kaˈmen/ /i.ðoˌɫa.tɾi.kaˈment/ /i.ðoˌɫa.tɾi.kəˈment/ /i.ðuˌɫa.tɾi.kəˈmen/ (adv)
idolâtrement

idèntic (adj, masc)
identique

idènticament /iˌðɛn.ti.kaˈmen/ /iˌðɛn.ti.kaˈment/ /iˌðɛn.ti.kəˈmen/ /iˌðɛn.ti.kəˈment/ (adv)
identiquement

idíl·lic /iˈði.ɫik/ /iˈðiɫ.ɫik/ (adj, masc)
idyllique

ieisme /jeˈiz.me/ /jəˈiz.mə/ (n, masc)
yodisation
  Pronúncia sistemàtica del grup ll com a i semiconsonant.

ien /ˈjen/ (n, masc)
yen

iglú /iˈɣɫu/ (n, masc)
igloo, iglou
  Edifici en forma de casquet esfèric fet de peces de gel usat principalment pels esquimals.

igni /ˈiŋ.ni/ /ˈiɡ.ni/ (adj, masc)
igné

ignifugar /iŋ.ni.fuˈɣa/ /iɡ.ni.fuˈɣa/ /iɡ.ni.fuˈɣaɾ/ (v)
ignifuger

ignominiosament /iŋ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iŋ.no.mi.niˌo.zəˈment/ /iŋ.nu.mi.niˌo.zəˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈmen/ /iɡ.no.mi.niˌo.zaˈment/ (adv)
ignominieusement

ignorantment /iŋ.noˌɾamˈmen/ /iŋ.noˌɾamˈment/ /iŋ.nuˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈmen/ /iɡ.noˌɾamˈment/ (adv)
ignoramment

ignorar /iŋ.noˈɾa/ /iŋ.nuˈɾa/ /iɡ.noˈɾa/ /iɡ.noˈɾaɾ/ (v)
ignorer
  No saber, no entendre, no conèixer alguna cosa.
  Deixar de banda, no fer cas o no voler acceptar algú o alguna cosa.

ignorància /iŋ.noˈɾan.si.a/ /iŋ.noˈɾan.si.ə/ /iŋ.nuˈɾan.si.ə/ /iɡ.noˈɾan.si.a/ (n, fem)
ignorance

igual /iˈɣwaɫ/ (adj)
égal
  Dit de les figures geomètriques que, si són transportades, conserven les característiques topològiques que tenien.

igual /iˈɣwaɫ/ (n, masc)
égal
  Persona considerada del mateix rang que una altra.
  Signe emprat en matemàtiques per equiparar dues expressions numèriques o algebraiques.

igualar /i.ɣwaˈɫa/ /i.ɣwaˈɫaɾ/ /i.ɣwəˈɫa/ (v)
égaler
  Fer que diverses coses es tornin iguals, posar al mateix nivell.
égaliser
  Aplanar, posar a nivell, compensar, equilibrar.
  Ser igual una persona o cosa a una altra.

igualat /i.ɣwaˈɫat/ /i.ɣwəˈɫat/ (adj, masc)
serré

igualment /iˌɣwaɫˈmen/ /iˌɣwaɫˈment/ (adv)
également

iguals /iˈɣwaɫs/ (Interjection)
égalité

iguals /iˈɣwaɫs/ (adv)
partout

igualtat /i.ɣwaɫˈtat/ /i.ɣwəɫˈtat/ (n, fem)
égalité

iguana /iˈɣwa.na/ /iˈɣwa.nə/ (n, fem)
iguane

ikastola /i.kasˈtɔ.ɫa/ /i.kəsˈtɔ.ɫə/ (n, fem)
ikastola

ikurriña /i.kuˈri.ɲa/ /i.kuˈri.ɲə/ (n, fem)
ikurriña

ileïtis /i.ɫeˈi.tis/ /i.ɫəˈi.tis/ (n, fem)
iléite

ili /ˈi.ɫi/ (n, masc)
iléon
ilium

illa /ˈi.ʎa/ (n, fem)
île, ile
  Porció de terra isolada per la mar.
pâté
  Conjunt de cases.

illa de la Reunió (pn)
La Réunion
  Illa i departament francès d’ultramar situat a l’oceà Índic a l’est de Madagascar.

illes Balears (pn)
îles Baléares

illes Cook (pn)
îles Cook

illes Fèroe /ˌi.ʎesˈfɛ.ɾo.e/ /ˌi.ʎəsˈfɛ.ɾo.e/ (pn)
îles Féroé

illes Malvines (pn)
îles Malouines

illes Mariannes Septentrionals (pn)
îles Mariannes du Nord

illes Turks i Caicos (pn)
îles Turques et Caïques

illes Verges britàniques (pn)
Îles Vierges britanniques

illes Verges nord-americanes (pn)
îles Vierges des États-Unis

illot /iˈʎɔt/ (n, masc)
îlot

il·latiu /i.ɫaˈtiw/ /i.ɫəˈtiw/ /iɫ.ɫaˈtiw/ /iɫ.ɫəˈtiw/ (n, masc)
illatif

il·legal /i.ɫeˈɣaɫ/ /i.ɫəˈɣaɫ/ /iɫ.ɫeˈɣaɫ/ /iɫ.ɫəˈɣaɫ/ (adj)
illégal

il·legalitat /i.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /i.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈtat/ (n, fem)
illégalité

il·legalitzar /i.ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /i.ɫe.ɣa.ɫiˈza/ /i.ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /iɫ.ɫe.ɣa.ɫiˈzaɾ/ /iɫ.ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ (v)
illégaliser

il·legalment /i.ɫeˌɣaɫˈmen/ /i.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫeˌɣaɫˈment/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈmen/ /iɫ.ɫəˌɣaɫˈment/ (adv)
illégalement

il·legibilitat /i.ɫe.d͡ʒi.βi.ɫiˈtat/ /i.ɫe.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /i.ɫə.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.d͡ʒi.bi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫe.ʒi.βi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ʒi.bi.ɫiˈtat/ /iɫ.ɫə.ʒi.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
illisibilité

il·legible /i.ɫeˈd͡ʒi.βɫe/ /i.ɫeˈʒi.βɫe/ /i.ɫəˈʒi.βɫə/ /iɫ.ɫeˈd͡ʒi.bɫe/ /iɫ.ɫeˈʒib.bɫe/ /iɫ.ɫəˈʒib.bɫə/ (adj)
illisible

il·legítimament /i.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /i.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫeˌd͡ʒi.ti.maˈment/ /iɫ.ɫeˌʒi.ti.maˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈmen/ /iɫ.ɫəˌʒi.ti.məˈment/ (adv)
illégitimement

il·luminació /i.ɫu.mi.na.siˈo/ /i.ɫu.mi.nə.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.na.siˈo/ /iɫ.ɫu.mi.nə.siˈo/ (n, fem)
illumination
  Efecte i acte d'il·luminar.

il·luminació per píxels (n, fem)
illumination des pixels

il·luminació per vèrtexs (n, fem)
illumination des sommets

il·luminar /i.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈna/ /iɫ.ɫu.miˈnaɾ/ (v)
illuminer, enluminer
  Donar llum o esplendor.
illuminer
  Enllumenar amb molts llums, temples o altres llocs.
  Il·lustrar l'enteniment amb ciències o estudis.

il·lusionar /i.ɫu.zi.oˈna/ /i.ɫu.zi.uˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈna/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnaɾ/ /iɫ.ɫu.zi.uˈna/ (v)
illusionner

il·lusionisme /i.ɫu.zi.oˈniz.me/ /i.ɫu.zi.uˈniz.mə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈniz.me/ /iɫ.ɫu.zi.oˈniz.mə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈniz.mə/ (n, masc)
trompe-l'œil
  (pintura) Tècnica artística, emprada sobretot a la pintura, que cerca produir una il·lusió formada per objectes i figures reals.

il·lusionista /i.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /i.ɫu.zi.oˈnis.te/ /i.ɫu.zi.uˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.ta/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.te/ /iɫ.ɫu.zi.oˈnis.tə/ /iɫ.ɫu.zi.uˈnis.tə/ (n, neut)
illusionniste

il·lusió /i.ɫu.ziˈo/ /iɫ.ɫu.ziˈo/ (n, fem)
illusion
  Engany de la percepció.
joie
  Sentiment d'alegria i satisfacció que produeix la realització o l'esperança d'aconseguir una cosa que es desitja intensament.

il·lusori /i.ɫuˈzɔ.ɾi/ /iɫ.ɫuˈzɔ.ɾi/ (adj)
illusoire

il·lustració /i.ɫus.tɾa.siˈo/ /i.ɫus.tɾə.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾa.siˈo/ /iɫ.ɫus.tɾə.siˈo/ (n, fem)
illustration
  Imatge que ajuda a entendre el missatge d'un text.

il·lustrar /i.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾa/ /iɫ.ɫusˈtɾaɾ/ (v)
illustrer
  Donar llum a l'enteniment.
  Fer il·lustre a alguna persona o cosa.
inspirer
  Explicar, aclarir.

il·lustrement /iɫˌɫus.tɾeˈmen/ /iɫˌɫus.tɾeˈment/ /iɫˌɫus.tɾəˈmen/ /iɫˌɫus.tɾəˈment/ /iˌɫus.tɾeˈmen/ /iˌɫus.tɾəˈmen/ (adv)
illustrement

il·lusòriament /i.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /i.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.aˈment/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈmen/ /iɫ.ɫuˌzɔ.ɾi.əˈment/ (adv)
illusoirement

il·lícit /iɫˈɫi.sit/ /iˈɫi.sit/ (adj)
illicite
  Que està fora de la legalitat, de la moral o de les regles establertes.

il·lícitament /iɫˌɫi.si.taˈmen/ /iɫˌɫi.si.taˈment/ /iɫˌɫi.si.təˈmen/ /iɫˌɫi.si.təˈment/ /iˌɫi.si.taˈmen/ /iˌɫi.si.təˈmen/ (adv)
illicitement

il·lògic /iɫˈɫɔ.d͡ʒik/ /iɫˈɫɔ.ʒik/ /iˈɫɔ.d͡ʒik/ /iˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
illogique

il·lògicament /iɫˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈment/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ /iɫˌɫɔ.ʒi.kəˈment/ /iˌɫɔ.d͡ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kaˈmen/ /iˌɫɔ.ʒi.kəˈmen/ (adv)
illogiquement

imaginació /i.ma.ʒi.na.siˈo/ /i.mə.ʒi.nə.siˈo/ (n, fem)
imagination

imaginar /i.ma.d͡ʒiˈna/ /i.ma.d͡ʒiˈnaɾ/ /i.ma.ʒiˈna/ /i.mə.ʒiˈna/ (v)
imaginer
  Inventar, recrear una imatge a la ment.
  Somniar, desitjar, idear sense fonament.

imaginari /i.ma.d͡ʒiˈna.ɾi/ /i.mə.ʒiˈna.ɾi/ (adj, masc)
imaginaire

imaginàriament /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.ma.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /i.ma.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ /i.mə.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ (adv)
imaginairement

imant /iˈman/ /iˈmant/ (n, masc)
aimant

imantar /i.manˈta/ /i.manˈtaɾ/ /i.mənˈta/ (v)
aimanter

imatge /iˈma.d͡ʒe/ (n, fem)
image

imatge institucional (n, fem)
image institutionnelle

imbricar /im.bɾiˈka/ /im.bɾiˈkaɾ/ (v)
imbriquer

imbuir /im.buˈi/ /im.buˈiɾ/ (v)
induire

imbècilment /imˌbɛ.siɫˈmen/ /imˌbɛ.siɫˈment/ (adv)
imbécilement

imitable /i.miˈta.bɫe/ /i.miˈta.βɫe/ /i.miˈta.βɫə/ /i.miˈtab.bɫe/ /i.miˈtab.bɫə/ (adj)
imitable
  Que es pot imitar, o és capaç o digne de ser imitat.

imitació (n, fem)
imitation
  Acte o efecte d'imitar.
  Reproducció d'una cosa que n'imita una altra original.
  (psicologia) Reproducció conscient o inconscient d'una conducta observada en altres persones que es prenen com a model.

imitador /i.mi.taˈðo/ /i.mi.taˈðoɾ/ /i.mi.təˈðo/ (adj, masc)
imitateur
  Que imita.

imitar /i.miˈta/ /i.miˈtaɾ/ (v)
imiter

immaculat /im.ma.kuˈɫat/ /im.mə.kuˈɫat/ (adj, masc)
immaculé

immaduresa /im.ma.ðuˈɾe.za/ /im.mə.ðuˈɾə.zə/ /im.mə.ðuˈɾɛ.zə/ (n, fem)
immaturité

immancablement /im.maŋˌka.bɫeˈment/ /im.maŋˌka.βɫeˈmen/ /im.maŋˌkab.bɫeˈmen/ /im.məŋˌka.βɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈmen/ /im.məŋˌkab.bɫəˈment/ (adv)
immanquablement

immaterial /im.ma.te.ɾiˈaɫ/ /im.mə.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
immatériel

immaterialitzar /im.ma.te.ɾi.a.liˈd͡za/ /im.ma.te.ɾi.a.liˈzaɾ/ /im.mə.tə.ɾi.ə.ɫidˈza/ (v)
immatérialiser

immaterialment /im.ma.te.ɾiˌaɫˈmen/ /im.ma.te.ɾiˌaɫˈment/ /im.mə.tə.ɾiˌaɫˈmen/ /im.mə.tə.ɾiˌaɫˈment/ (adv)
immatériellement

immatricular /im.ma.tɾi.kuˈla/ /im.ma.tɾi.kuˈlaɾ/ /im.mə.tɾi.kuˈɫa/ (v)
immatriculer

immediat /im.me.ðiˈat/ /im.mə.ðiˈat/ (adj, masc)
immédiat

immediatament /im.me.ðiˌa.taˈmen/ /im.me.ðiˌa.taˈment/ /im.mə.ðiˌa.təˈmen/ /im.mə.ðiˌa.təˈment/ (adv)
immédiatement

immens /imˈmens/ /imˈmɛns/ (adj, masc)
immense

immensament /imˌmen.saˈmen/ /imˌmen.saˈment/ /imˌmɛn.səˈmen/ /imˌmɛn.səˈment/ (adv)
immensément

immergir /im.merˈd͡ʒi/ /im.meɾˈd͡ʒiɾ/ /im.mərˈʒi/ (v)
immerger

immersió /im.meɾ.siˈo/ /im.mər.siˈo/ (n, fem)
immersion

immersió lingüística (n, fem)
immersion linguistique

immetòdicament /im.meˌtɔ.ði.kaˈmen/ /im.meˌtɔ.ði.kaˈment/ /im.məˌtɔ.ði.kəˈmen/ /im.məˌtɔ.ði.kəˈment/ (adv)
imméthodiquement

immigració /im.mi.ɣɾa.siˈo/ /im.mi.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
immigration

immigrar /im.miˈɣɾa/ /im.miˈɣɾaɾ/ (v)
immigrer

imminentment /im.miˌnemˈmen/ /im.miˌnemˈment/ (adv)
imminemment

immiscir-se /im.mis.sirˈsə/ /im.misˈsiɾ.sə/ /im.miˈsir.sə/ /im.miˈsiɾ.se/ (v)
s'immiscer

immobilitat /im.mo.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.bi.ɫiˈtat/ /im.mu.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
immobilité

immobilització del disc (n, fem)
immobilisation du disque

immobilitzar /im.mo.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /im.mo.βi.ɫiˈd͡za/ /im.mo.βi.ɫiˈza/ /im.mu.bi.ɫiˈd͡za/ /im.mu.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
immobiliser

immobilitzar la bola (v)
immobiliser la balle

immoble /imˈmɔ.bɫe/ /imˈmɔ.βɫe/ /imˈmɔ.βɫə/ /imˈmɔb.bɫe/ /imˈmɔb.bɫə/ (n, masc)
propiété

immoderadament /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /im.mo.ðeˌɾa.ðaˈment/ /im.mo.ðəˌɾa.ðəˈment/ /im.mu.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
immodérément

immodestament /im.moˌðes.taˈmen/ /im.moˌðes.taˈment/ /im.moˌðɛs.təˈment/ /im.muˌðɛs.təˈmen/ (adv)
immodestement

immolar /im.moˈɫa/ /im.moˈɫaɾ/ /im.muˈɫa/ (v)
immoler

immoral /im.moˈɾaɫ/ /im.muˈɾaɫ/ (adj)
immoral

immoralitat /im.mo.ɾa.ɫiˈtat/ /im.mu.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
immoralité

immoralment /im.moˌɾaɫˈmen/ /im.moˌɾaɫˈment/ /im.muˌɾaɫˈmen/ (adv)
immoralement

immortal /im.moɾˈtaɫ/ /im.murˈtaɫ/ (adj)
immortel
  que no és mortal o que no pot morir.

immortalitat /im.moɾ.ta.ɫiˈtat/ /im.mur.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
immortalité

immortalitzar /im.mor.ta.lidˈza/ /im.moɾ.ta.liˈzaɾ/ /im.mur.tə.ɫidˈza/ (v)
immortaliser

immortalment /im.morˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈmen/ /im.moɾˌtaɫˈment/ /im.murˌtaɫˈmen/ (adv)
immortellement

immunitari /im.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
immunitaire

immunitat /im.mu.niˈtat/ (n, fem)
immunité

immunitzar /im.mu.niˈd͡za/ /im.mu.niˈza/ /im.mu.niˈzaɾ/ (v)
immuniser

immunològic /im.mu.noˈɫɔ.d͡ʒik/ /im.mu.noˈɫɔ.ʒik/ /im.mu.nuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
immunologique

immutabilitat /im.mu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.mu.tə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
immutabilité

immutable /im.muˈta.bɫe/ /im.muˈta.βɫe/ /im.muˈta.βɫə/ /im.muˈtab.bɫe/ /im.muˈtab.bɫə/ (adj)
immuable
  Que no pot mudar-se.

immutablement /im.muˌta.bɫeˈment/ /im.muˌta.βɫeˈmen/ /im.muˌta.βɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫeˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈmen/ /im.muˌtab.bɫəˈment/ (adv)
immuablement

immutar /im.muˈta/ /im.muˈtaɾ/ (v)
impressionner

immutatiu /im.mu.taˈtiw/ /im.mu.təˈtiw/ (adj, masc)
change
  que immuta o té virtut d'immutar.

immòbil /imˈmɔ.βiɫ/ (adj)
immobile

immòbilment /imˌmɔ.biɫˈmen/ /imˌmɔ.biɫˈment/ /imˌmɔ.βiɫˈmen/ (adv)
immobilement

impacient /im.pa.siˈen/ /im.pa.siˈent/ /im.pə.siˈen/ /im.pə.siˈent/ (adj)
impatient
  Que no té paciència.

impacientar /im.pa.si.enˈta/ /im.pa.si.enˈtaɾ/ /im.pə.si.ənˈta/ (v)
impatienter

impacientment /im.pa.siˌemˈmen/ /im.pa.siˌemˈment/ /im.pə.siˌemˈmen/ /im.pə.siˌemˈment/ (adv)
impatiemment

impaciència /im.pa.siˈɛn.si.a/ /im.pə.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
impatience

impactant /im.pakˈtan/ /im.pakˈtant/ /im.pəkˈtan/ /im.pəkˈtant/ (adj)
impactant

impacte /imˈpak.te/ /imˈpak.tə/ (n, masc)
frappe

imparcialitat /im.paɾ.si.a.ɫiˈtat/ /im.pər.si.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
impartialité

imparcialment /im.par.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈmen/ /im.paɾ.siˌaɫˈment/ /im.pər.siˌaɫˈmen/ /im.pəɾ.siˌaɫˈment/ (adv)
impartialement

impartir /im.parˈti/ /im.paɾˈtiɾ/ /im.pərˈti/ (v)
impartir
  Distribuir o assignar la part que correspon a cadascú.

impassible /im.paˈsi.bɫe/ /im.paˈsi.βɫe/ /im.paˈsib.bɫe/ /im.pəˈsi.βɫə/ /im.pəˈsib.bɫə/ (adj)
impassible

impassiblement /im.paˌsi.bɫeˈment/ /im.paˌsi.βɫeˈmen/ /im.paˌsib.bɫeˈmen/ /im.pəˌsi.βɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈmen/ /im.pəˌsib.bɫəˈment/ (adv)
impassiblement

impecable /im.peˈka.bɫe/ /im.peˈka.βɫe/ /im.peˈkab.bɫe/ /im.pəˈka.βɫə/ /im.pəˈkab.bɫə/ (adj)
impeccable

impediment /im.pe.ðiˈmen/ /im.pe.ðiˈment/ /im.pə.ðiˈmen/ /im.pə.ðiˈment/ (n, masc)
empêchement
  impediment diriment, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, i l'anul·la si es contrau.
empêchement, empêcher
  impediment impedient, allò que destorba que es contragui matrimoni entre certes persones, fent-lo il·legítim si es contrau però no nul.

impediment lliure (n, masc)
détritus

impedir /im.peˈði/ /im.peˈðiɾ/ /im.pəˈði/ (v)
empêcher

impel·lir /im.peɫˈɫi/ /im.peɫˈɫiɾ/ /im.peˈɫi/ /im.pəɫˈɫi/ /im.pəˈɫi/ (v)
pousser

impenetrablement /im.pe.neˌtɾa.bɫeˈment/ /im.pe.neˌtɾa.βɫeˈmen/ /im.pe.neˌtɾab.bɫeˈmen/ /im.pə.nəˌtɾa.βɫəˈmen/ /im.pə.nəˌtɾab.bɫəˈmen/ /im.pə.nəˌtɾab.bɫəˈment/ (adv)
impénétrablement

imperar /im.peˈɾa/ /im.peˈɾaɾ/ /im.pəˈɾa/ (v)
régner
  Exercir la dignitat imperial.
commander
  Manar, dominar.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ (adj, masc)
impératif
  Que implica una ordre o una prohibició.

imperatiu /im.pe.ɾaˈtiw/ /im.pə.ɾəˈtiw/ (n, masc)
impératif
  (gramàtica) Mode verbal amb què l’emissor expressa una ordre o una prohibició.

imperativament /im.pe.ɾaˌti.vaˈment/ /im.pe.ɾaˌti.βaˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈmen/ /im.pə.ɾəˌti.vəˈment/ /im.pə.ɾəˌti.βəˈmen/ (adv)
impérativement

imperatori /im.pe.ɾaˈtɔ.ɾi/ /im.pə.ɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
impérial
  allò pertanyent a l'emperador o a la potestat i majestat imperial

imperatorialment /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈmen/ /im.pe.ɾa.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.to.ɾiˌaɫˈment/ /im.pə.ɾə.tu.ɾiˌaɫˈmen/ (adv)
impérialement

imperceptible /im.per.sepˈtib.bɫe/ /im.peɾ.sepˈti.bɫe/ /im.peɾ.sepˈti.βɫe/ /im.pər.səpˈti.βɫə/ /im.pər.səpˈtib.bɫə/ /im.pəɾ.səpˈtib.bɫə/ (adj)
imperceptible

imperceptiblement /im.per.sepˌtib.bɫeˈmen/ /im.peɾ.sepˌti.bɫeˈment/ /im.peɾ.sepˌti.βɫeˈmen/ /im.pər.səpˌti.βɫəˈmen/ /im.pər.səpˌtib.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.səpˌtib.bɫəˈment/ (adv)
imperceptiblement

imperdible /im.perˈðib.bɫe/ /im.peɾˈði.bɫe/ /im.peɾˈði.βɫe/ /im.pərˈdi.βɫə/ /im.pərˈdib.bɫə/ /im.pəɾˈðib.bɫə/ (n, masc)
épingle de sûreté

imperfectament /im.perˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈmen/ /im.peɾˌfɛk.taˈment/ /im.pərˌfɛk.təˈmen/ /im.pəɾˌfɛk.təˈment/ (adv)
imparfaitement

imperfet /im.peɾˈfet/ /im.pərˈfet/ (n, masc)
imparfait

imperi (n, masc)
empire, pouvoir
  Acció d'imperar o manar amb autoritat.
empire
  Estats subjectes a l'emperador.
  Dignitat de l'emperador.
  Espai de temps que dura el govern d'un emperador.

imperial /im.pe.ɾiˈaɫ/ /im.pə.ɾiˈaɫ/ (adj)
impérial
  pertanyent a l'emperador o a l'imperi

imperiosament /im.pe.ɾiˌo.zaˈmen/ /im.pe.ɾiˌo.zaˈment/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈmen/ /im.pə.ɾiˌo.zəˈment/ (adv)
impérieusement

imperitament /im.peˌɾi.taˈmen/ /im.peˌɾi.taˈment/ /im.pəˌɾi.təˈmen/ /im.pəˌɾi.təˈment/ (adv)
malhabilement

imperiós /im.pe.ɾiˈos/ /im.pə.ɾiˈos/ (adj, masc)
impérieux
  que mana amb imperi, o que es fa amb imperi.

impermeabilitzar /im.per.me.a.βi.liˈd͡za/ /im.peɾ.me.a.βi.liˈzaɾ/ /im.pər.me.ə.βi.ɫidˈza/ (v)
imperméabiliser

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ (adj)
imperméable
  Qualitat que tenen alguns materials d'impedir el pas de líquids a través.

impermeable /im.per.meˈab.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.bɫe/ /im.peɾ.meˈa.βɫe/ /im.pər.meˈa.βɫə/ /im.pər.meˈab.bɫə/ /im.pəɾ.meˈab.bɫə/ (n, masc)
imperméable
  Peça de vestir que es posa per damunt de tot i que es fa servir els dies de pluja perquè està feta d'un material que no permet el pas de líquids a través.

impermeablement /im.per.meˌab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.meˌa.bɫeˈment/ /im.peɾ.meˌa.βɫeˈmen/ /im.pər.meˌa.βɫəˈmen/ /im.pər.meˌab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.meˌab.bɫəˈment/ (adv)
imperméablement

impersonal /im.peɾ.soˈnaɫ/ /im.pər.suˈnaɫ/ /im.pəɾ.soˈnaɫ/ (adj)
impersonnel

impersonalitzar /im.per.so.na.liˈd͡za/ /im.peɾ.so.na.liˈzaɾ/ /im.pər.su.nə.ɫidˈza/ (v)
impersonnaliser

impersonalment /im.per.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈmen/ /im.peɾ.soˌnaɫˈment/ /im.pər.suˌnaɫˈmen/ /im.pəɾ.soˌnaɫˈment/ (adv)
impersonnellement

impertinent /im.per.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnen/ /im.peɾ.tiˈnent/ /im.pər.tiˈnen/ /im.pəɾ.tiˈnent/ (adj)
impertinent

impertinentment /im.per.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈmen/ /im.peɾ.tiˌnemˈment/ /im.pər.tiˌnemˈmen/ /im.pəɾ.tiˌnemˈment/ (adv)
impertinemment

impertorbablement /im.per.torˌβab.bɫeˈmen/ /im.peɾ.toɾˌba.bɫeˈment/ /im.peɾ.toɾˌβa.βɫeˈmen/ /im.pər.turˌba.βɫəˈmen/ /im.pər.turˌbab.bɫəˈmen/ /im.pəɾ.toɾˌbab.bɫəˈment/ (adv)
imperturbablement

impertèrrit /im.peɾˈtɛ.rit/ /im.pərˈtɛ.rit/ (adj, masc)
imperturbable

impertèrritament /im.perˌtɛ.ri.taˈmen/ /im.peɾˌtɛ.ri.taˈmen/ /im.peɾˌtɛ.ri.taˈment/ /im.pərˌtɛ.ri.təˈmen/ /im.pəɾˌtɛ.ri.təˈment/ (adv)
imperturbablement

impetració (n, fem)
impétration

impetrar /im.peˈtɾa/ /im.peˈtɾaɾ/ /im.pəˈtɾa/ (v)
impétrer
  Obtenir alguna cosa que s'havia demanat amb molts precs.

impetuosament /im.pe.tuˌo.zaˈmen/ /im.pe.tuˌo.zaˈment/ /im.pə.tuˌo.zəˈmen/ /im.pə.tuˌo.zəˈment/ (adv)
impétueusement

impiament /imˌpi.aˈmen/ /imˌpi.aˈment/ /imˌpi.əˈmen/ /imˌpi.əˈment/ (adv)
impieusement

impietosament /im.pi.eˌto.zaˈmen/ /im.pi.eˌto.zaˈment/ /im.pi.əˌto.zəˈmen/ /im.pi.əˌto.zəˈment/ (adv)
impitoyablement

implacablement /im.pɫaˌka.bɫeˈment/ /im.pɫaˌka.βɫeˈmen/ /im.pɫaˌkab.bɫeˈmen/ /im.pɫəˌka.βɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈmen/ /im.pɫəˌkab.bɫəˈment/ (adv)
implacablement

implant /imˈpɫan/ /imˈpɫant/ (n, masc)
implant

implantació /im.pɫan.ta.siˈo/ /im.pɫən.tə.siˈo/ (n, fem)
implantation

implantar /im.pɫanˈta/ /im.pɫanˈtaɾ/ /im.pɫənˈta/ (v)
implanter
  Plantar profundament de forma que arreli.
  Introduir un costum, establir una institució.

implementar /im.pɫe.menˈˈta// /im.pɫe.menˈˈtaɾ// /imˈpɫə.mənˈta// (v)
implémenter

implicar /im.pɫiˈka/ /im.pɫiˈkaɾ/ (v)
impliquer
  Tenir com a conseqüència natural.
  (pronominal) Involucrar-se, comprometre's.
impliquer, empêcher
  (amb adverbis de negació) no implicar: no obstar, no impedir, no destorbar.

imploració (n, fem)
implorer

implorar /im.pɫoˈɾa/ /im.pɫoˈɾaɾ/ /im.pɫuˈɾa/ (v)
implorer

implícitament /imˌpɫi.si.taˈmen/ /imˌpɫi.si.taˈment/ /imˌpɫi.si.təˈmen/ /imˌpɫi.si.təˈment/ (adv)
implicitement

impolíticament /im.poˌɫi.ti.kaˈmen/ /im.poˌɫi.ti.kaˈment/ /im.poˌɫi.ti.kəˈment/ /im.puˌɫi.ti.kəˈmen/ (adv)
impolitiquement

import /imˈpɔrt/ (n, masc)
montant

importació /im.poɾ.ta.siˈo/ /im.poɾ.tə.siˈo/ /im.pur.tə.siˈo/ (n, fem)
importation

important /am.pulˈtant/ /im.porˈtan/ /im.poɾˈtan/ /im.poɾˈtant/ /im.purˈtan/ (adj)
important
  Que té importància o relleu.

importantment /im.porˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈmen/ /im.poɾˌtamˈment/ /im.purˌtamˈmen/ (adv)
importamment

importar /im.porˈta/ /im.poɾˈta/ /im.poɾˈtaɾ/ /im.purˈta/ (v)
importer
  Ser convenient, favorable, d'importància.
  (comerç) Introduir gèneres estrangers en el mercat autòcton.
valoir
  Valer o arribar a tal quantitat les coses comprades.

importunament /im.porˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈmen/ /im.poɾˌtu.naˈment/ /im.poɾˌtu.nəˈment/ /im.purˌtu.nəˈmen/ (adv)
importunément

importunar /am.pul.tuˈna/ /im.por.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈna/ /im.poɾ.tuˈnaɾ/ /im.pur.tuˈna/ (v)
importuner

importància /im.poɾˈtan.si.a/ /im.poɾˈtan.si.ə/ /im.purˈtan.si.ə/ (n, fem)
importance

imposar /im.poˈza/ /im.poˈzaɾ/ /im.puˈza/ (v)
imposer
  Carregar, posar alguna cosa damunt d'una altra.
  Infondre respecte, por.
instruire
  Instruir a algú en alguna matèria.

impossibilitar /im.po.si.bi.ɫiˈta/ /im.po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /im.po.si.βi.ɫiˈta/ /im.pu.si.bi.ɫiˈta/ /im.pu.si.βi.ɫiˈta/ (v)
impossible

impossible /im.poˈsi.bɫe/ /im.poˈsi.βɫe/ /im.poˈsib.bɫe/ /im.poˈsib.bɫə/ /im.puˈsi.βɫə/ /im.puˈsib.bɫə/ (adj)
impossible

impossiblement /im.poˌsi.bɫeˈment/ /im.poˌsi.βɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫeˈmen/ /im.poˌsib.bɫəˈment/ /im.puˌsi.βɫəˈmen/ /im.puˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
impossiblement

impost (n, masc)
impôt

impost especial (n, masc)
accise

impost sobre béns immobles (n, masc)
impôt sur la propriété immobilière

impost sobre el valor afegit (n, masc)
taxe sur la valeur ajoutée

impostar /im.posˈta/ /im.posˈtaɾ/ /im.pusˈta/ (v)
poser

impostura /im.posˈtu.ɾa/ /im.posˈtu.ɾə/ /im.pusˈtu.ɾə/ (n, fem)
imposture

impotentment /im.poˌtemˈmen/ /im.poˌtemˈment/ /im.puˌtemˈmen/ (adv)
impuissamment

imprecació /im.pɾe.ka.siˈo/ /im.pɾə.kə.siˈo/ (n, fem)
imprécation

imprecatori /im.pɾe.kaˈtɔ.ɾi/ /im.pɾə.kəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
imprécatoire
  que es fa amb imprecació

impregnació /im.pɾeŋ.na.siˈo/ /im.pɾəŋ.nə.siˈo/ (n, fem)
imprégnation

impregnar /im.pɾeŋˈna/ /im.pɾeɡˈna/ /im.pɾeɡˈnaɾ/ /im.pɾəŋˈna/ (v)
imprégner

impremeditadament /im.pɾe.me.ðiˌta.ðaˈmen/ /im.pɾe.me.ðiˌta.ðaˈment/ /im.pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈmen/ /im.pɾə.mə.ðiˌta.ðəˈment/ (adv)
impréméditément

impremta /imˈpɾem.ta/ /imˈpɾem.tə/ (n, fem)
imprimerie
  Art d'imprimir.
  Oficina o lloc on s'imprimeix.

impremta escolar (n, fem)
imprimerie scolaire

imprescindible /im.pɾe.sinˈdi.bɫe/ /im.pɾe.sinˈdi.βɫe/ /im.pɾe.sinˈdib.bɫe/ /im.pɾə.sinˈdi.βɫə/ /im.pɾə.sinˈdib.bɫə/ /im.pɾəs.sinˈdib.bɫə/ (adj)
indispensable

imprescindiblement /im.pɾe.sinˌdi.bɫeˈment/ /im.pɾe.sinˌdi.βɫeˈmen/ /im.pɾe.sinˌdib.bɫeˈmen/ /im.pɾə.sinˌdi.βɫəˈmen/ /im.pɾə.sinˌdib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.sinˌdib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.sinˌdib.bɫəˈment/ (adv)
indispensablement

imprescriptiblement /im.pɾes.kɾipˌti.bɫeˈment/ /im.pɾes.kɾipˌti.βɫeˈmen/ /im.pɾes.kɾipˌtib.bɫeˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌti.βɫəˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌtib.bɫəˈmen/ /im.pɾəs.kɾipˌtib.bɫəˈment/ (adv)
imprescriptiblement

impressionant /im.pɾe.si.oˈnan/ /im.pɾe.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.oˈnant/ /im.pɾə.si.uˈnan/ /im.pɾə.si.uˈnant/ (adj)
impressionnant

impressionar /im.pɾe.si.oˈna/ /im.pɾe.si.oˈnaɾ/ /im.pɾə.si.oˈna/ /im.pɾə.si.uˈna/ (v)
impressionner

impressió /im.pɾe.siˈo/ /im.pɾə.siˈo/ (n, fem)
impression
  Acció o efecte d'imprimir.
  Marca o senyal que alguna cosa deixa en una altra pressionant.
  Efecte o alteració que un cos causa en un altre.
  Efecte que fan les coses espirituals en l'ànim.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ (adj, masc)
imprimant
  Que imprimeix.

impressor /im.pɾeˈso/ /im.pɾeˈsoɾ/ /im.pɾəˈso/ (n, masc)
imprimeur
  Qui imprimeix o és amo d'una impremta.

impressora /im.pɾeˈso.ɾa/ /im.pɾəˈso.ɾə/ (n, fem)
imprimante
  (informàtica) dispositiu per imprimir

imprevistament /im.pɾeˌvis.taˈment/ /im.pɾeˌβis.taˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈmen/ /im.pɾəˌvis.təˈment/ /im.pɾəˌβis.təˈmen/ (adv)
imprévument

imprimir /im.pɾiˈmi/ /im.pɾiˈmiɾ/ (v)
imprimer
  Deixar marcada la figura d'una cosa en una altra.
  Estampar, donar a la impremta.

improbablement /im.pɾoˌba.bɫeˈment/ /im.pɾoˌbab.bɫəˈment/ /im.pɾoˌβa.βɫeˈmen/ /im.pɾoˌβab.bɫeˈmen/ /im.pɾuˌbab.bɫəˈmen/ /im.pɾuˌβa.βɫəˈmen/ /im.pɾuˌβab.bɫəˈmen/ (adv)
improbablement

improcedentment /im.pɾo.seˌðemˈmen/ /im.pɾo.seˌðemˈment/ /im.pɾo.səˌðemˈment/ /im.pɾu.səˌðemˈmen/ (adv)
inconvenablement

improductivament /im.pɾo.ðukˌti.vaˈment/ /im.pɾo.ðukˌti.vəˈment/ /im.pɾo.ðukˌti.βaˈmen/ /im.pɾu.ðukˌti.vəˈmen/ /im.pɾu.ðukˌti.βəˈmen/ (adv)
improductivement

improperar /im.pɾo.peˈɾa/ /im.pɾo.peˈɾaɾ/ /im.pɾu.pəˈɾa/ (v)
reprocher

improperi /im.pɾoˈpɛ.ɾi/ /im.pɾuˈpɛ.ɾi/ (n, masc)
outrage

improvar /im.pɾoˈva/ /im.pɾoˈvaɾ/ /im.pɾoˈβa/ /im.pɾuˈva/ /im.pɾuˈβa/ (v)
désavouer

improvisar /im.pɾo.viˈza/ /im.pɾo.viˈzaɾ/ /im.pɾo.βiˈza/ /im.pɾo.βiˈzaɾ/ /im.pɾu.viˈza/ /im.pɾu.βiˈza/ (v)
improviser

imprudentment /im.pɾuˌðemˈmen/ /im.pɾuˌðemˈment/ (adv)
imprudemment

impròpiament /imˌpɾɔ.pi.aˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.aˈment/ /imˌpɾɔ.pi.əˈmen/ /imˌpɾɔ.pi.əˈment/ (adv)
improprement

impudentment /im.puˌðemˈmen/ /im.puˌðemˈment/ (adv)
impudemment

impugnació /im.puŋ.na.siˈo/ /im.puŋ.nə.siˈo/ /im.puɡ.na.siˈo/ (n, fem)
opposition

impugnador /im.puŋ.naˈðo/ /im.puŋ.nəˈðo/ /im.puɡ.naˈðoɾ/ (n, masc)
impugne

impugnar /im.puŋˈna/ /im.puɡˈna/ /im.puɡˈnaɾ/ (v)
contester

impugnatiu /im.puŋ.naˈtiw/ /im.puŋ.nəˈtiw/ /im.puɡ.naˈtiw/ (adj, masc)
impugne
  Que impugna o és capaç d'impugnar.

impuls /imˈpuɫs/ (n, masc)
impulsion

impulsiu /im.puɫˈsiw/ (adj, masc)
impulsif
  Que impel·leix o pot impel·lir.

impulsivament /im.puɫˌsi.vaˈment/ /im.puɫˌsi.vəˈmen/ /im.puɫˌsi.vəˈment/ /im.puɫˌsi.βaˈmen/ /im.puɫˌsi.βəˈmen/ (adv)
impulsivement

impulsivitat /im.puɫ.si.viˈtat/ /im.puɫ.si.viˈtat/ /im.puɫ.si.βiˈtat/ (n, fem)
impulsivité

impunement /imˌpu.neˈmen/ /imˌpu.neˈment/ /imˌpu.nəˈmen/ /imˌpu.nəˈment/ (adv)
impunément

impurament /imˌpu.ɾaˈmen/ /imˌpu.ɾaˈment/ /imˌpu.ɾəˈmen/ /imˌpu.ɾəˈment/ (adv)
impurement

imputabilitat /im.pu.ta.βi.ɫiˈtat/ /im.pu.tə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
imputation

imputació /im.pu.ta.siˈo/ /im.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
imputation

imputar /im.puˈta/ /im.puˈtaɾ/ (v)
imputer
  Atribuir alguna culpa, delicte o acció.

impàvid /imˈpa.vit/ /imˈpa.vit/ /imˈpa.βit/ (adj, masc)
impassible

impàvidament /imˌpa.vi.ðaˈment/ /imˌpa.vi.ðəˈmen/ /imˌpa.vi.ðəˈment/ /imˌpa.βi.ðaˈmen/ /imˌpa.βi.ðəˈmen/ (adv)
impavidement

impúdicament /imˌpu.ði.kaˈmen/ /imˌpu.ði.kaˈment/ /imˌpu.ði.kəˈmen/ /imˌpu.ði.kəˈment/ (adv)
impudiquement

inacció /i.nak.siˈo/ /i.nək.siˈo/ (n, fem)
inaction

inactiu /i.nakˈtiw/ /i.nəkˈtiw/ (adj, masc)
inactif

inactivitat /i.nak.ti.viˈtat/ /i.nak.ti.βiˈtat/ /i.nək.ti.viˈtat/ /i.nək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
inactivité

inadaptació escolar (n, fem)
inadaptation scolaire

inadaptació social (n, fem)
inadaptation sociale

inadmissió /i.nad.mi.siˈo/ /i.nəd.mi.siˈo/ (n, fem)
irrecevabilité

inadvertidament /i.nad.berˌti.ðaˈmen/ /i.nad.beɾˌti.ðaˈmen/ /i.nad.veɾˌti.ðaˈment/ /i.nəb.vərˌti.ðəˈmen/ /i.nəb.vəɾˌti.ðəˈment/ /i.nəd.bərˌti.ðəˈmen/ (adv)
inadvertamment

inalterablement /i.naɫ.teˌɾa.bɫeˈment/ /i.naɫ.teˌɾa.βɫeˈmen/ /i.naɫ.teˌɾab.bɫeˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾa.βɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈmen/ /i.nəɫ.təˌɾab.bɫəˈment/ (adv)
inaltérablement

inanició /i.na.ni.siˈo/ /i.nə.ni.siˈo/ (n, fem)
inanition

inauguració /i.naw.ɣu.ɾa.siˈo/ /i.nəw.ɣu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
inauguration, investiture

inaugural /in.aw.ɣuˈɾaɫ/ /in.əw.ɣuˈɾaɫ/ (adj)
inaugural
  aplicat a l'oració, discurs o acte d'inauguració

inaugurar /i.naw.ɣuˈɾa/ /i.naw.ɣuˈɾaɾ/ /i.nəw.ɣuˈɾa/ (v)
inaugurer
  Obrir o començar de forma solemne.

incalculablement /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kaɫ.kuˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈmen/ /iŋ.kəɫ.kuˌɫab.bɫəˈment/ (adv)
incalculablement

incansablement /iŋ.kanˌsa.bɫeˈment/ /iŋ.kanˌsa.βɫeˈmen/ /iŋ.kanˌsab.bɫeˈmen/ /iŋ.kənˌsa.βɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈmen/ /iŋ.kənˌsab.bɫəˈment/ (adv)
inlassablement

incapacitar /iŋ.ka.pa.siˈta/ /iŋ.ka.pa.siˈtaɾ/ /iŋ.kə.pə.siˈta/ (v)
neutraliser

incapaç /iŋ.kaˈpas/ /iŋ.kəˈpas/ (adj)
incapable

incautament /iŋˌkaw.taˈmen/ /iŋˌkaw.taˈment/ /iŋˌkaw.təˈmen/ /iŋˌkaw.təˈment/ (adv)
imprudemment

incendi (n, masc)
incendie, feu

incendiar /in.sen.diˈa/ /in.sen.diˈaɾ/ /in.sən.diˈa/ (v)
incendier

incendiari /in.sen.diˈa.ɾi/ /in.sən.diˈa.ɾi/ (adj, masc)
incendiaire
  Que maliciosament causa incendis.

incentiu (n, masc)
incitation

incentiu fiscal (n, masc)
incitation fiscale

incentivar /in.sen.tiˈvaɾ/ /in.sen.tiˈβa/ /in.sen.tiˈβaɾ/ /in.sən.tiˈva/ /in.sən.tiˈβa/ (v)
promouvoir

inceptisòl /in.sep.tiˈsɔɫ/ /in.səp.tiˈsɔɫ/ (n, masc)
inceptisol

incert /inˈsɛrt/ (adj, masc)
incertain
  Sense certesa, amb dubte sobre la decisió a prendre.
  No conegut amb certesa.

incertament /inˌsɛr.taˈmen/ /inˌsɛr.təˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈmen/ /inˌsɛɾ.taˈment/ /inˌsɛɾ.təˈment/ (adv)
incertainement

incessablement /in.seˌsa.bɫeˈment/ /in.seˌsa.βɫeˈmen/ /in.seˌsab.bɫeˈmen/ /in.səˌsa.βɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈmen/ /in.səˌsab.bɫəˈment/ (adv)
incessamment

incessantment /in.seˌsamˈmen/ /in.seˌsamˈment/ /in.səˌsamˈmen/ /in.səˌsamˈment/ (adv)
incessamment

incestuosament /in.ses.tuˌo.zaˈmen/ /in.ses.tuˌo.zaˈment/ /in.səs.tuˌo.zəˈmen/ /in.səs.tuˌo.zəˈment/ (adv)
incestueusement

incident /in.siˈðen/ /in.siˈðent/ /in.siˈðent/ (adj)
incident
  que té una incidència accessòria

incidentalment /in.si.ðenˌtaɫˈmen/ /in.si.ðenˌtaɫˈment/ /in.si.ðənˌtaɫˈmen/ /in.si.ðənˌtaɫˈment/ (adv)
incidemment

incidentment /in.siˌðemˈmen/ /in.siˌðemˈment/ (adv)
incidemment

incidir /in.siˈði/ /in.siˈðiɾ/ (v)
frapper
  Topar sobre una superfície.
influer
  Repercutir una cosa en una altra.

incidència /in.siˈðɛn.si.a/ (n, fem)
incidence

incineració /in.si.ne.ɾa.siˈo/ /in.si.nə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
incinération

incinerar /in.si.neˈɾa/ /in.si.neˈɾaɾ/ /in.si.nəˈɾa/ (v)
incinérer

incitador /in.si.taˈðo/ /in.si.taˈðoɾ/ /in.si.təˈðo/ (adj, masc)
instigateur
  Que incita.

incitament /in.si.taˈmen/ /in.si.taˈment/ /in.si.təˈmen/ /in.si.təˈment/ (n, masc)
incitation

incitar /in.siˈta/ /in.siˈtaɾ/ (v)
inciter

incitatiu /in.si.taˈtiw/ /in.si.təˈtiw/ (adj, masc)
excitatif
  que incita o té virtut d'incitar

incivilment /in.siˌviɫˈmen/ /in.siˌviɫˈment/ /in.siˌβiɫˈmen/ (adv)
incivilement

inclemència /iŋ.kɫeˈmɛn.si.a/ /iŋ.kɫəˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
inclémence

inclinació /iŋ.kɫi.na.siˈo/ /iŋ.kɫi.nə.siˈo/ (n, fem)
inclination
  Acció i efecte d'inclinar o inclinar-se.

inclinar /iŋ.kɫiˈna/ /iŋ.kɫiˈnaɾ/ (v)
incliner
  Tòrcer cap avall alguna cosa.
  (pronominal) Decantar-se cap un costat.
  (pronominal) Tenir propensió natural a alguna cosa.
engager
  Girar o persuadir algú que faci alguna cosa.

inclinat /iŋ.kɫiˈnat/ (adj, masc)
incliné
  que té inclinació

inclinatiu /iŋ.kɫi.naˈtiw/ /iŋ.kɫi.nəˈtiw/ (adj, masc)
incline
  que inclina o pot inclinar

incloure /iŋˈkɫɔw.ɾe/ /iŋˈkɫɔw.ɾə/ (v)
inclure

inclusiu (adj, masc)
inclusif

inclusivament /iŋ.kɫuˌzi.vaˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.vəˈment/ /iŋ.kɫuˌzi.βaˈmen/ /iŋ.kɫuˌzi.βəˈmen/ (adv)
inclusivement

inclusió escolar (n, fem)
inclusion scolaire

inclusió social (n, fem)
inclusion sociale

incoar /iŋ.koˈa/ /iŋ.koˈaɾ/ /iŋ.kuˈa/ (v)
intenter

incobrable /iŋ.koˈbɾa.bɫe/ /iŋ.koˈbɾab.bɫə/ /iŋ.koˈβɾa.βɫe/ /iŋ.koˈβɾab.bɫe/ /iŋ.kuˈbɾab.bɫə/ /iŋ.kuˈβɾa.βɫə/ /iŋ.kuˈβɾab.bɫə/ (adj)
irrécouvrable

incoherent (adj, neut)
incohérent

incoherentment /iŋ.ko.eˌɾemˈmen/ /iŋ.ko.eˌɾemˈment/ /iŋ.ko.əˌɾemˈment/ /iŋ.ku.əˌɾemˈmen/ (adv)
incohéremment

incommutablement /iŋ.kom.muˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kom.muˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.muˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.muˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kum.muˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.muˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
incommutablement

incomodar /iŋ.ko.moˈða/ /iŋ.ko.moˈðaɾ/ /iŋ.ku.muˈða/ (v)
incommoder

incomoditat /iŋ.ko.mo.ðiˈtat/ /iŋ.ku.mu.ðiˈtat/ (n, fem)
incommodité

incomparablement /iŋ.kom.paˌɾa.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌɾa.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌɾab.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌɾab.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌɾa.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌɾab.bɫəˈmen/ (adv)
incomparablement

incompatiblement /iŋ.kom.paˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kom.paˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.paˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pəˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pəˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pəˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
incompatiblement

incompetentment /iŋ.kom.peˌtemˈmen/ /iŋ.kom.peˌtemˈment/ /iŋ.kom.pəˌtemˈment/ /iŋ.kum.pəˌtemˈmen/ (adv)
incompétemment

incompletament /iŋ.komˌpɫe.taˈmen/ /iŋ.komˌpɫe.taˈment/ /iŋ.komˌpɫɛ.təˈment/ /iŋ.kumˌpɫɛ.təˈmen/ (adv)
incomplètement

incomplir /iŋ.komˈpli/ /iŋ.komˈpliɾ/ /iŋ.kumˈpɫi/ (v)
accomplir

incomprensiblement /iŋ.kom.pɾenˌsi.bɫeˈment/ /iŋ.kom.pɾenˌsi.βɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾenˌsib.bɫeˈmen/ /iŋ.kom.pɾənˌsib.bɫəˈment/ /iŋ.kum.pɾənˌsi.βɫəˈmen/ /iŋ.kum.pɾənˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
incompréhensiblement

incomptable /iŋ.komˈta.bɫe/ /iŋ.komˈta.βɫe/ /iŋ.komˈtab.bɫe/ /iŋ.komˈtab.bɫə/ /iŋ.kumˈta.βɫə/ /iŋ.kumˈtab.bɫə/ (adj)
indénombrable

inconcebiblement /iŋ.kon.seˌbi.bɫeˈment/ /iŋ.kon.seˌβi.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.seˌβib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.səˌbib.bɫəˈment/ /iŋ.kun.səˌbib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβi.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.səˌβib.bɫəˈmen/ (adv)
inconcevablement

inconciliablement /iŋ.kon.si.ɫiˌa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.si.ɫiˌa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.si.ɫiˌab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.si.ɫiˌa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.si.ɫiˌab.bɫəˈmen/ (adv)
inconciliablement

incondicional /iŋ.kon.di.si.oˈnaɫ/ /iŋ.kun.di.si.uˈnaɫ/ (adj)
inconditionnel

incondicionalment /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kon.di.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kun.di.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
inconditionnellement

inconfutablement /iŋ.koɱ.fuˌta.bɫeˈment/ /iŋ.koɱ.fuˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.koɱ.fuˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kuɱ.fuˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kuɱ.fuˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
irréfutablement

incongruentment /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈmen/ /iŋ.koŋ.ɡɾuˌemˈment/ /iŋ.kuŋ.ɡɾuˌemˈmen/ (adv)
incongrûment

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ (adj)
inconscient
  Que no és conscient.
  Brètol, irreflexiu.

inconscient /iŋ.kon.siˈen/ /iŋ.kon.siˈent/ /iŋ.kun.siˈen/ (n, masc)
inconscient
  Part de la ment humana que recull els instints i pensaments reprimits segons la teoria de Freud.

inconscientment /iŋ.kon.siˌemˈmen/ /iŋ.kon.siˌemˈment/ /iŋ.kun.siˌemˈmen/ (adv)
inconsciemment

inconsideradament /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈmen/ /iŋ.kon.si.ðeˌɾa.ðaˈment/ /iŋ.kon.si.ðəˌɾa.ðəˈment/ /iŋ.kun.si.ðəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
inconsidérément

inconsolablement /iŋ.kon.soˌɫa.bɫeˈment/ /iŋ.kon.soˌɫa.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.soˌɫab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.suˌɫa.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.suˌɫab.bɫəˈmen/ (adv)
inconsolablement

inconstantment /iŋ.konsˌtamˈmen/ /iŋ.konsˌtamˈment/ /iŋ.kunsˌtamˈmen/ (adv)
inconstamment

inconstitucionalment /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈmen/ /iŋ.kons.ti.tu.si.oˌnaɫˈment/ /iŋ.kuns.ti.tu.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
inconstitutionnellement

incontestablement /iŋ.kon.tesˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tesˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tesˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.təsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.təsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.təsˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
incontestablement

incontinent /iŋ.kon.tiˈnen/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kon.tiˈnent/ /iŋ.kun.tiˈnen/ /iŋ.kun.tiˈnent/ (adj)
incontinent

incontinentment /iŋ.kon.tiˌnemˈmen/ /iŋ.kon.tiˌnemˈment/ /iŋ.kun.tiˌnemˈmen/ (adv)
incontinemment

incontrastablement /iŋ.kon.tɾasˌta.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾasˌta.βɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾasˌtab.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾəsˌtab.bɫəˈment/ /iŋ.kun.tɾəsˌta.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾəsˌtab.bɫəˈmen/ (adv)
inconsidérément

incontrovertiblement /iŋ.kon.tɾo.veɾˌti.bɫeˈment/ /iŋ.kon.tɾo.vəɾˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.kon.tɾo.βerˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.kon.tɾo.βeɾˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.vərˌtib.bɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.kun.tɾu.βərˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
irréfutablement

inconvenientment /iŋ.kom.be.niˌemˈmen/ /iŋ.koɱ.ve.niˌemˈment/ /iŋ.koɱ.və.niˌemˈment/ /iŋ.kum.bə.niˌemˈmen/ /iŋ.kuɱ.və.niˌemˈmen/ (adv)
inconvenablement

incorporació /iŋ.koɾ.po.ɾa.siˈo/ /iŋ.koɾ.po.ɾə.siˈo/ /iŋ.kur.pu.ɾə.siˈo/ (n, fem)
incorporation

incorporar /iŋ.kor.poˈɾa/ /iŋ.koɾ.poˈɾaɾ/ /iŋ.kur.puˈɾa/ (v)
incorporer
  Agregar, unir dos o més coses per a que facin un tot i un cos entre sí.
  (pronominal) Entrar en algun cos o col·legi.
redresser
  Asseure qui estava ajagut.

incorrectament /iŋ.koˌrɛk.taˈmen/ /iŋ.koˌrɛk.taˈment/ /iŋ.koˌrɛk.təˈment/ /iŋ.kuˌrɛk.təˈmen/ (adv)
incorrectement

incorregiblement /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.bɫeˈment/ /iŋ.ko.reˌd͡ʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒi.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.reˌʒib.bɫeˈmen/ /iŋ.ko.rəˌʒib.bɫəˈment/ /iŋ.ku.rəˌʒi.βɫəˈmen/ /iŋ.ku.rəˌʒib.bɫəˈmen/ (adv)
incorrigiblement

incorruptiblement /iŋ.ko.rupˌti.bɫeˈment/ /iŋ.ko.rupˌti.βɫeˈmen/ /iŋ.ko.rupˌtib.bɫeˈmen/ /iŋ.ko.rupˌtib.bɫəˈment/ /iŋ.ku.rupˌti.βɫəˈmen/ /iŋ.ku.rupˌtib.bɫəˈmen/ (adv)
incorruptiblement

incrassar /iŋ.kɾaˈsa/ /iŋ.kɾaˈsaɾ/ /iŋ.kɾəˈsa/ (v)
incrasser

increment /iŋ.kɾeˈmen/ /iŋ.kɾeˈment/ /iŋ.kɾəˈmen/ /iŋ.kɾəˈment/ (n, masc)
accroissement

incrementar /iŋ.kɾe.menˈta/ /iŋ.kɾe.menˈtaɾ/ /iŋ.kɾə.mənˈta/ (v)
accroître

increpació /iŋ.kɾe.pa.siˈo/ /iŋ.kɾə.pə.siˈo/ (n, fem)
réprimande

increpar /iŋ.kɾeˈpa/ /iŋ.kɾeˈpaɾ/ /iŋ.kɾəˈpa/ (v)
réprimander

increïble /iŋ.kɾeˈi.bɫe/ /iŋ.kɾeˈi.βɫe/ /iŋ.kɾeˈib.bɫe/ /iŋ.kɾəˈi.βɫə/ /iŋ.kɾəˈib.bɫə/ (adj)
incroyable
  Impossible de creure.
  Extraordinari, sorprenent.

increïblement /iŋ.kɾeˌi.bɫeˈment/ /iŋ.kɾeˌi.βɫeˈmen/ /iŋ.kɾeˌib.bɫeˈmen/ /iŋ.kɾəˌi.βɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈmen/ /iŋ.kɾəˌib.bɫəˈment/ (adv)
incroyablement

incriminar /iŋ.kɾi.miˈna/ /iŋ.kɾi.miˈnaɾ/ (v)
incriminer

incrustar /iŋ.kɾusˈta/ /iŋ.kɾusˈtaɾ/ (v)
incruster

inculcar /iŋ.kuɫˈka/ /iŋ.kuɫˈkaɾ/ (v)
inculquer

inculpar /iŋ.kuɫˈpa/ /iŋ.kuɫˈpaɾ/ (v)
inculper

inculpat /iŋ.kuɫˈpat/ (adj, masc)
inculpé

incumbir /iŋ.kumˈbi/ /iŋ.kumˈbiɾ/ (v)
incomber

incumbència /iŋ.kumˈbɛn.si.a/ /iŋ.kumˈbɛn.si.ə/ (n, fem)
charge

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ (adj)
incunable
  Que està imprès entre el període de l'aparició de la impremta fins a l'any 1500 inclusivament.

incunable /iŋ.kuˈna.bɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫe/ /iŋ.kuˈna.βɫə/ /iŋ.kuˈnab.bɫe/ /iŋ.kuˈnab.bɫə/ (n, masc)
incunable

incurosament /iŋ.kuˌɾo.zaˈmen/ /iŋ.kuˌɾo.zaˈment/ /iŋ.kuˌɾo.zəˈmen/ /iŋ.kuˌɾo.zəˈment/ (adv)
négligemment

incís /inˈsis/ (n, masc)
incise
  Proposició que introdueix una interrupció, generalment per afegir un aclariment.

incògnitament /iŋˌkɔŋ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ni.təˈment/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈmen/ /iŋˌkɔɡ.ni.taˈment/ (adv)
incognito

incòmodament /iŋˌkɔ.mo.ðaˈmen/ /iŋˌkɔ.mo.ðaˈment/ /iŋˌkɔ.mo.ðəˈment/ /iŋˌkɔ.mu.ðəˈmen/ (adv)
incommodément

incòmode /iŋˈkɔ.mo.ðe/ /iŋˈkɔ.mu.ðə/ (adj, masc)
incommode, inconfortable
  Que incomoda o que no té comoditat.

incòngruament /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.aˈment/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈmen/ /iŋˌkɔŋ.ɡɾu.əˈment/ (adv)
incongrûment

incórrer /iŋˈko.re/ /iŋˈko.reɾ/ /iŋˈko.rə/ (v)
commettre

indagació /in.da.ɣa.siˈo/ /in.də.ɣə.siˈo/ (n, fem)
recherche

indagar /in.daˈɣa/ /in.daˈɣaɾ/ /in.dəˈɣa/ (v)
rechercher

indecent /in.deˈsen/ /in.deˈsent/ /in.dəˈsen/ /in.dəˈsent/ (adj)
indécent

indecentment /in.deˌsemˈmen/ /in.deˌsemˈment/ /in.dəˌsemˈmen/ /in.dəˌsemˈment/ (adv)
indécemment

indeclinablement /in.de.kɫiˌna.bɫeˈment/ /in.de.kɫiˌna.βɫeˈmen/ /in.de.kɫiˌnab.bɫeˈmen/ /in.də.kɫiˌna.βɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈmen/ /in.də.kɫiˌnab.bɫəˈment/ (adv)
irréfutablement

indecorosament /in.de.koˌɾo.zaˈmen/ /in.de.koˌɾo.zaˈment/ /in.də.koˌɾo.zəˈment/ /in.də.kuˌɾo.zəˈmen/ (adv)
indécemment

indecència /in.deˈsɛn.si.a/ /in.dəˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
indécence

indecís /in.deˈsis/ (adj, masc)
indécis
  Que encara està per resoldre.

indefectiblement /in.de.fekˌti.bɫeˈment/ /in.de.fekˌti.βɫeˈmen/ /in.de.fekˌtib.bɫeˈmen/ /in.də.fəkˌti.βɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈmen/ /in.də.fəkˌtib.bɫəˈment/ (adv)
indéfectiblement

indefiniblement /in.de.fiˌni.bɫeˈment/ /in.de.fiˌni.βɫeˈmen/ /in.de.fiˌnib.bɫeˈmen/ /in.də.fiˌni.βɫəˈmen/ /in.də.fiˌnib.bɫəˈmen/ /in.də.fiˌnib.bɫəˈment/ (adv)
indéfinissablement

indefinidament /in.de.fiˌni.ðaˈmen/ /in.de.fiˌni.ðaˈment/ /in.də.fiˌni.ðəˈmen/ /in.də.fiˌni.ðəˈment/ (adv)
indéfiniment

indefinit /in.de.fiˈnit/ /in.də.fiˈnit/ (adj, masc)
indéfini

indegudament /in.deˌɣu.ðaˈmen/ /in.deˌɣu.ðaˈment/ /in.dəˌɣu.ðəˈmen/ /in.dəˌɣu.ðəˈment/ (adv)
indûment

indeleblement /in.deˌɫe.bɫeˈment/ /in.deˌɫe.βɫeˈmen/ /in.deˌɫeb.bɫeˈmen/ /in.dəˌɫe.βɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈmen/ /in.dəˌɫeb.bɫəˈment/ (adv)
indélébilement

indeliberadament /in.de.ɫi.beˌɾa.ðaˈment/ /in.de.ɫi.βeˌɾa.ðaˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈmen/ /in.də.ɫi.bəˌɾa.ðəˈment/ /in.də.ɫi.βəˌɾa.ðəˈmen/ (adv)
indélibérément

indelicadament /in.de.ɫiˌka.ðaˈmen/ /in.de.ɫiˌka.ðaˈment/ /in.də.ɫiˌka.ðəˈmen/ /in.də.ɫiˌka.ðəˈment/ (adv)
indélicatement

indemne /inˈdem.ne/ /inˈdɛm.nə/ (adj)
indemne
  lliure i exempt de cap dany

indemnitat /in.dem.niˈtat/ /in.dəm.niˈtat/ (n, masc)
indemnité

indemnització /in.dem.ni.d͡za.siˈo/ /in.dem.ni.za.siˈo/ (n, masc)
indemnité

indemnitzar /in.dem.niˈd͡za/ /in.dem.niˈza/ /in.dem.niˈzaɾ/ (v)
indemniser

independent /in.de.penˈden/ /in.de.penˈdent/ /in.də.pənˈden/ /in.də.pənˈdent/ (adj)
indépendant
  Lliure, sense subjecció ni dependència

independentisme /in.de.pen.denˈtiz.me/ /in.də.pən.dənˈtiz.mə/ (n, masc)
indépendantisme

independentment /in.de.penˌdemˈmen/ /in.de.penˌdemˈment/ /in.də.pənˌdemˈmen/ /in.də.pənˌdemˈment/ (adv)
indépendamment

independitzar /in.de.pen.diˈd͡za/ /in.de.pen.diˈzaɾ/ /in.də.pən.didˈza/ (v)
indépendantiser

independència /in.de.penˈdɛn.si.a/ (n, fem)
indépendance

indexació /in.dek.sa.siˈo/ /in.dək.sə.siˈo/ (n, fem)
indexation

indexar /in.dekˈsa/ /in.dekˈsaɾ/ /in.dəkˈsa/ (v)
indexer

indi (n, masc)
indigo
  Colorant blau fosc obtingut originalment de l’anyil (Indigofera tinctoria) i sintèticament del glucòsid indican, usat especialment com a colorant tèxtil.
Indien
  Natural de l’Índia.
  Indígena d’Amèrica.
indium
  Element químic de nombre atòmic 49 i símbol In.

indicació /in.di.ka.siˈo/ /in.di.kə.siˈo/ (n, fem)
indication

indicador /in.di.kaˈðo/ /in.di.kaˈðoɾ/ /in.di.kəˈðo/ (adj, masc)
indicateur
  Que indica o que pot indicar.

indicador /in.di.kaˈðo/ /in.di.kaˈðoɾ/ /in.di.kəˈðo/ (n, masc)
indicateur
  Valor qualitatiu o quantitatiu que mesura el resultat o l’evolució d’una variable.

indicador d'intents (n, masc)
indicateur de tenus

indicador de personals (n, masc)
plaquette

indicador de quatre faltes (n, masc)
plaquette des quatre fautes

indicador en pantalla (n, masc)
affichage à tête haute

indicar /in.diˈka/ /in.diˈkaɾ/ (v)
indiquer

indicat /in.diˈkat/ (adj, masc)
indiqué

indicatiu /in.di.kaˈtiw/ /in.di.kəˈtiw/ (n, masc)
indicatif

indiferent /in.di.feˈɾen/ /in.di.feˈɾent/ /in.di.fəˈɾen/ /in.di.fəˈɾent/ (adj)
indifférent

indiferència /in.di.feˈɾɛn.si.a/ /in.di.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
indifférence

indigent /in.diˈd͡ʒen/ /in.diˈd͡ʒent/ /in.diˈʒen/ /in.diˈʒent/ (n, neut)
indigent

indigets /in.diˈd͡ʒets/ /in.diˈʒɛts/ (n, masc)
indigetes
  Forma plural de indiget ‎(«diferents individus de la tribu ibera»).

indignació /in.diŋ.na.siˈo/ /in.diŋ.nə.siˈo/ /in.diɡ.na.siˈo/ (n, fem)
indignation

indignament /inˌdiŋ.naˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈmen/ /inˌdiŋ.nəˈment/ /inˌdiɡ.naˈmen/ /inˌdiɡ.naˈment/ (adv)
indignement

indignar /in.diŋˈna/ /in.diɡˈna/ /in.diɡˈnaɾ/ (v)
indigner

indigne /inˈdiŋ.ne/ /inˈdiŋ.nə/ /inˈdiɡ.ne/ (adj, masc)
indigne
  Que no té mèrit ni disposició per alguna cosa.

indignitat /in.diŋ.niˈtat/ /in.diɡ.niˈtat/ (n, fem)
indignité

indisciplina (n, fem)
indiscipline

indisciplinar /in.di.si.pɫiˈna/ /in.di.si.pɫiˈnaɾ/ /in.dis.si.pɫiˈna/ (v)
indiscipliner
  (pronominal) Incomplir la disciplina.

indisposar /in.dis.poˈza/ /in.dis.poˈzaɾ/ /in.dis.puˈza/ (v)
indisposer
  Privar de la disposició convenient envers algú, o llevar la preparació necessària per alguna cosa.
  causar alguna indisposició o falta de salud.

indisposició /in.dis.po.zi.siˈo/ /in.dis.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
impuissance, indisposition
  falta de disposició i de preparació necessària per alguna cosa

individu /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈvi.ðu/ /in.diˈβi.ðu/ (n, masc)
individu
  Persona membre d'un grup social, comunitat.

individuació /in.di.vi.ðu.a.siˈo/ /in.di.vi.ðu.ə.siˈo/ /in.di.βi.ðu.a.siˈo/ /in.di.βi.ðu.ə.siˈo/ (n, fem)
spécification

individual /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.vi.ðuˈaɫ/ /in.di.βi.ðuˈaɫ/ (adj)
individuel
  Propi de l'individu o que li pertany.

individualització (n, fem)
individualisation

individualitzar /in.di.vi.ðu.a.ɫiˈzaɾ/ /in.di.vi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈd͡za/ /in.di.βi.ðu.a.ɫiˈza/ /in.di.βi.ðu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
individualiser

individuals /in.di.vi.ðuˈaɫs/ /in.di.vi.ðuˈaɫs/ /in.di.βi.ðuˈaɫs/ (n, masc)
simple
  (esports de pilota, petanca, botxes) Encontre consistent en un partit o una partida disputat entre dos jugadors.

individuals femenins (n, masc)
simple dames

individuals masculins (n, masc)
simple messieurs

indoeuropeisme /ˌin.do.ew.ɾo.peˈiz.me/ /ˌin.do.əw.ɾo.pəˈiz.mə/ /ˌin.du.əw.ɾu.pəˈiz.mə/ (n, masc)
indo-européanisme

indret /inˈdɾet/ /inˈdɾət/ /inˈdɾɛt/ (n, masc)
endroit

inducció /in.duk.siˈo/ (n, fem)
induction
  Acció d'induir.

induir /in.duˈi/ /in.duˈiɾ/ (v)
induire
  Instigar, persuadir, moure a algú a fer quelcom.
occasioner
  Ocasionar, donar motiu perquè s'esdevingui un fet.

indulgenciar /in.duɫ.d͡ʒen.siˈa/ /in.duɫ.d͡ʒen.siˈaɾ/ /in.duɫ.ʒən.siˈa/ /in.duʎ.ʒən.siˈa/ (v)
indulgencier

indult /inˈduɫ/ /inˈduɫt/ (n, masc)
grâce

indultar /in.duɫˈta/ /in.duɫˈtaɾ/ (v)
gracier

indumentària /in.du.menˈta.ɾi.a/ /in.du.mənˈta.ɾi.ə/ (n, fem)
costume

industrialitzar /in.dus.tɾi.a.liˈd͡za/ /in.dus.tɾi.a.liˈzaɾ/ /in.dus.tɾi.ə.lidˈza/ (v)
industrialiser

industriar /in.dus.tɾiˈa/ /in.dus.tɾiˈaɾ/ (v)
dresser

indígena /inˈdi.d͡ʒe.na/ /inˈdi.ʒe.na/ /inˈdi.ʒə.nə/ (adj)
indigène
  Que és nascut a la pròpia terra.

indústria /inˈdus.tɾi.a/ /inˈdus.tɾi.ə/ (n, fem)
industrie

inebriar /i.ne.bɾiˈaɾ/ /i.ne.βɾiˈa/ /i.nə.βɾiˈa/ (v)
enivrer

inert /iˈnɛrt/ (adj)
inerte

inessiu /i.neˈsiw/ /i.nəˈsiw/ (n, masc)
inessif

inevitable /i.ne.viˈta.bɫe/ /i.ne.βiˈta.βɫe/ /i.ne.βiˈtab.bɫe/ /i.nə.viˈtab.bɫə/ /i.nə.βiˈta.βɫə/ /i.nə.βiˈtab.bɫə/ (adj)
incontournable

inexorable /i.neɡ.zoˈɾa.bɫe/ /i.neɡ.zoˈɾa.βɫe/ /i.neɡ.zoˈɾab.bɫe/ /i.nəɡ.zoˈɾab.bɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾa.βɫə/ /i.nəɡ.zuˈɾab.bɫə/ (adj)
inexorable

inexpert /i.neksˈpɛɾt/ /i.nəksˈpɛrt/ (adj, masc)
inexpérimenté

infamació /iɱ.fa.ma.siˈo/ /iɱ.fə.mə.siˈo/ (n, fem)
infamation

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ (adj, masc)
diffamateur
  Que infama.

infamador /iɱ.fa.maˈðo/ /iɱ.fa.maˈðoɾ/ /iɱ.fə.məˈðo/ (n, masc)
diffamateur
  Qui infama.

infamar /iɱ.faˈma/ /iɱ.faˈmaɾ/ /iɱ.fəˈma/ (v)
diffamer

infamatori /iɱ.fa.maˈtɔ.ɾi/ /iɱ.fə.məˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
diffamatoire
  allò que infama

infame /iɱˈfa.me/ /iɱˈfa.mə/ (adj)
infâme
  que no té honra, crèdit o estimació.
  molt dolent, menyspreable.

infant /iɱˈfan/ /iɱˈfant/ (n, masc)
enfant
  Nen, persona que encara no ha assolit l'edat adulta, d'entre els 0 i els 13 anys de vida.

infantament /iɱ.fan.taˈmen/ /iɱ.fan.taˈment/ /iɱ.fən.təˈmen/ /iɱ.fən.təˈment/ (n, masc)
enfantement

infantar /iɱ.fanˈta/ /iɱ.fanˈtaɾ/ /iɱ.fənˈta/ (v)
enfanter

infanteria /iɱ.fan.teˈɾi.a/ /iɱ.fən.təˈɾi.ə/ (n, fem)
infanterie

infantil /iɱ.fanˈtiɫ/ /iɱ.fənˈtiɫ/ (adj)
infantile
  Relatiu o pertanyent a l'infant, al nen.
  Immadur, inconsistent, cridaner.

infantilisme /iɱ.fan.tiˈɫiz.me/ /iɱ.fən.tiˈɫiz.mə/ (n, masc)
infantilisme

infantojuvenil /iɱˌfan.to.d͡ʒu.veˈniɫ/ /iɱˌfan.to.d͡ʒu.βeˈniɫ/ /iɱˌfan.to.ʒu.vəˈniɫ/ /iɱˌfan.to.ʒu.βeˈniɫ/ /iɱˌfan.tu.ʒu.vəˈniɫ/ /iɱˌfan.tu.ʒu.βəˈniɫ/ (adj)
infanto-juvénile

infatuació /iɱ.fa.tu.a.siˈo/ /iɱ.fə.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
engouement

infatuar /iɱ.fa.tuˈa/ /iɱ.fa.tuˈaɾ/ /iɱ.fə.tuˈa/ (v)
infatuer

infecció /iɱ.fek.siˈo/ /iɱ.fək.siˈo/ (n, fem)
infection

infecciós /iɱ.fek.siˈos/ /iɱ.fək.siˈos/ (adj, masc)
infectieux

infectar /iɱ.fekˈta/ /iɱ.fekˈtaɾ/ /iɱ.fəkˈta/ (v)
infecter

infeliç /iɱ.feˈɫis/ /iɱ.fəˈɫis/ (adj)
malheureux
  Que no és feliç.

inferior /iɱ.fe.ɾiˈoɾ/ /iɱ.fə.ɾiˈo/ /iɱ.fə.ɾiˈor/ (adj)
inférieur
  Situat a la part més baixa d'un lloc.

inferioritat numèrica (n, fem)
défaut

inferir /iɱ.feˈɾi/ /iɱ.feˈɾiɾ/ /iɱ.fəˈɾi/ (v)
inférer

infermer /iɱ.ferˈme/ /iɱ.feɾˈmeɾ/ (n, masc)
infirmier

infermeria /iɱ.feɾ.meˈɾi.a/ /iɱ.fər.məˈɾi.ə/ (n, fem)
infirmerie
  Sala dedicada a la cura dels malalts o ferits en establiments no sanitaris.

infern /iɱˈfɛrn/ (n, masc)
enfer
  En diverses religions primitives, lloc al subsol on feien vida els esperits dels morts.
  En el judaisme, el cristianisme i l'islam, lloc on passen penes i són castigats les ànimes dels difunts que en vida van pecar greument.
  Peça d’un edifici, generalment subterrània, amb les coses retirades que no estan a l’abast de tothom.

infernal /iɱ.feɾˈnaɫ/ /iɱ.fərˈnaɫ/ (adj)
infernal

infestació /iɱ.fes.ta.siˈo/ /iɱ.fəs.tə.siˈo/ (n, fem)
ravage

infestar /iɱ.fesˈta/ /iɱ.fesˈtaɾ/ /iɱ.fəsˈta/ (v)
infester

infeudar /iɱ.fewˈða/ /iɱ.fewˈðaɾ/ /iɱ.fəwˈða/ (v)
inféoder

infiltració /iɱ.fiɫ.tɾa.siˈo/ /iɱ.fiɫ.tɾə.siˈo/ (n, fem)
infiltration

infiltrar /iɱ.fiɫˈtɾa/ /iɱ.fiɫˈtɾaɾ/ (v)
infiltrer

infinit /iɱ.fiˈnit/ (adj, masc)
infini

infinitiu (n, masc)
infinitif

infinitud /iɱ.fi.niˈtut/ (n, fem)
infinité

infirmar /iɱ.firˈma/ /iɱ.fiɾˈma/ /iɱ.fiɾˈmaɾ/ (v)
infirmer

infix /iɱˈfiks/ (n, masc)
infixe

infixar /iɱ.fikˈsa/ /iɱ.fikˈsaɾ/ (v)
infixer

inflació /iɱ.fɫa.siˈo/ (n, fem)
inflation

inflamable /iɱ.fɫaˈma.bɫe/ /iɱ.fɫaˈma.βɫe/ /iɱ.fɫaˈmab.bɫe/ /iɱ.fɫəˈma.βɫə/ /iɱ.fɫəˈmab.bɫə/ (adj)
inflammable
  Que és fàcil d'inflamar o d’inflamar-se.

inflamació /iɱ.fɫə.mə.siˈo/ (n, fem)
inflammation

inflamar /iɱ.flaˈma/ /iɱ.flaˈmaɾ/ /iɱ.fləˈma/ (v)
enflammer

inflar /iɱˈfɫa/ /iɱˈfɫaɾ/ (v)
gonfler, enfler
  Omplir de vent alguna cosa.
  (per metonímia) Ensuperbir, exagerar.
  (pronominal) Elevar-se alguna part del cos per ferida o cop, o per haver-hi acudit algun tumor.

inflexibilitat /iɱ.fɫek.si.bi.ɫiˈtat/ /iɱ.fɫək.si.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
inflexibilité

inflexible /iɱ.fɫekˈsi.bɫe/ /iɱ.fɫekˈsi.βɫe/ /iɱ.fɫekˈsib.bɫe/ /iɱ.fɫəkˈsi.βɫə/ /iɱ.fɫəkˈsib.bɫə/ (adj)
inflexible

infligir /iɱ.fliˈd͡ʒi/ /iɱ.fliˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fliˈʒi/ (v)
infliger

influenciable /iɱ.fɫu.en.siˈa.bɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈa.βɫe/ /iɱ.fɫu.en.siˈab.bɫe/ /iɱ.fɫu.ən.siˈa.βɫə/ /iɱ.fɫu.ən.siˈab.bɫə/ (adj)
influençable

influenciador /iɱ.fɫu.en.si.aˈðo/ /iɱ.fɫu.en.si.aˈðoɾ/ /iɱ.fɫu.ən.si.əˈðo/ (n, masc)
influenceur

influenciar /iɱ.flu.en.siˈa/ /iɱ.flu.en.siˈaɾ/ /iɱ.flu.ən.siˈa/ (v)
influencer

influent /iɱ.fɫuˈen/ /iɱ.fɫuˈent/ (adj)
influent

influir /iɱ.fɫuˈi/ /iɱ.fɫuˈiɾ/ (v)
influer
  Causar efectes de forma indirecta.

influència /iɱ.fɫuˈɛn.si.a/ (n, fem)
influence
  Acció i efecte d'influir.
  (metonímia) Intervenció que algú té en algun negoci per la seva autoritat, valiment i persuasió.

infografia (n, fem)
infographie

infondre /iɱˈfon.dɾe/ /iɱˈfon.dɾə/ (v)
susciter

informació /iɱ.foɾ.ma.siˈo/ /iɱ.foɾ.mə.siˈo/ /iɱ.fur.mə.siˈo/ (n, fem)
information, renseignement
  Acció i efecte d'informar o informar-se.
information
  (dret) Indagació jurídica i legal d'algun fet o delecte.

informació digital (n, fem)
information numérique

informador /iɱ.for.maˈðo/ /iɱ.foɾ.maˈðoɾ/ /iɱ.foɾ.məˈðo/ /iɱ.fur.məˈðo/ (n, masc)
informateur

informar /iɱ.forˈma/ /iɱ.foɾˈma/ /iɱ.foɾˈmaɾ/ /iɱ.furˈma/ (v)
informer
  Donar informes o notícies d'alguna cosa.
instruir
  (dret) Dir un advocat en judici allò que creu més convenient a favor del seu client.

informatitzar /iɱ.for.ma.tiˈd͡za/ /iɱ.foɾ.ma.tiˈzaɾ/ /iɱ.fur.mə.tidˈza/ (v)
informatiser

informatiu /iɱ.foɾ.maˈtiw/ /iɱ.fur.məˈtiw/ (adj, masc)
informatif
  que informa o serveix per donar notícia d'alguna cosa.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ (adj)
informe
  Que no té la forma, figura i perfecció que li correspon.

informe /iɱˈfor.mə/ /iɱˈfoɾ.me/ (n, masc)
rapport
  Notícia o instrucció que es dóna d'alguna cosa.
plaidoyer
  (dret) Acte d'informar l'advocat i el mateix discurs que pronuncia.

informe d'autoavaluació (n, masc)
rapport d'autoévaluation

informe d'avaluació externa (n, masc)
rapport d'évaluation externe

informàtic /iɱ.foɾˈma.tik/ /iɱ.furˈma.tik/ (adj, masc)
informatique

informàtic /iɱ.foɾˈma.tik/ /iɱ.furˈma.tik/ (n, masc)
informaticien

informàtica /iɱ.foɾˈma.ti.ka/ /iɱ.foɾˈma.ti.kə/ /iɱ.furˈma.ti.kə/ (n, fem)
informatique
  Conjunt de ciències, tècniques o activitats que permeten el tractament automatitzat d'informació amb ordinadors

infrautilitzar /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈd͡za/ /ˌiɱ.fɾa.u.ti.liˈzaɾ/ /ˌiɱ.fɾə.u.ti.lidˈza/ (v)
sous-utiliser

infravalorar /iɱ.fɾa.va.ɫoˈɾaɾ/ /iɱ.fɾa.βa.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫoˈɾa/ /iɱ.fɾə.və.ɫuˈɾa/ /iɱ.fɾə.βə.ɫuˈɾa/ (v)
sous-évaluer

infringir /iɱ.fɾinˈd͡ʒi/ /iɱ.fɾinˈd͡ʒiɾ/ /iɱ.fɾinˈʒi/ (v)
enfreindre

infusió /iɱ.fu.ziˈo/ (n, fem)
infusion

infàmia /iɱˈfa.mi.a/ /iɱˈfa.mi.ə/ (n, fem)
infamie, déposition
  purgar la infàmia, es deia del reu còmplice en un delicte que, havent declarat contra el seu company, no era tingut per testimoni idoni per estar infamat del delicte i posant-lo en el turment i ratificant allí la seva declaració es deia que purgava la infàmia.

infància /iɱˈfan.si.a/ /iɱˈfan.si.ə/ (n, fem)
enfance

ingenu /iɲˈd͡ʒɛ.nu/ /iɲˈʒɛ.nu/ (adj, masc)
ingénu
  Franc, sincer, candorós, veraç, honrat, senzill.

ingenuïtat /iɲ.d͡ʒe.nu.iˈtat/ /iɲ.ʒə.nu.iˈtat/ (n, fem)
naïveté

ingerir /in.d͡ʒeˈɾi/ /in.d͡ʒeˈɾiɾ/ /iɲ.ʒəˈɾi/ (v)
ingérer
  Introduir per la boca a l'estómac.
  (pronominal) Ficar-se en negocis d'altre.

ingerència /iɲ.d͡ʒeˈɾɛn.si.a/ /iɲ.ʒəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
ingérence

ingredient /iŋ.ɡɾe.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾe.ðiˈent/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈen/ /iŋ.ɡɾə.ðiˈent/ (n, masc)
ingrédient

ingressar /iŋ.ɡɾeˈsa/ /iŋ.ɡɾeˈsaɾ/ /iŋ.ɡɾəˈsa/ (v)
entrer
  Ser admès en una associació, institució, corporació, centre.
hospitaliser
  Fer entrar en un centre sanitari.
verser
  Dipositar en caixa un capital.

ingrià /iŋ.ɡɾiˈa/ (n, masc)
ingrien

ingrés /iŋˈɡɾes/ (n, fem)
admission, revenu
  Acció de ser introduït o acceptat en un lloc.
  Lloc d'entrada d'un edifici on es tramita la documentació per ser acceptat.
  Diners que entren en caixa: d'un negoci, d'una entitat bancària, d'un particular.

ingurgitar /iŋ.ɡur.d͡ʒiˈta/ /iŋ.ɡur.ʒiˈta/ /iŋ.ɡuɾ.d͡ʒiˈtaɾ/ (v)
ingurgiter

ingúix /iŋˈɡujʃ/ /iŋˈɡuʃ/ (n, masc)
ingouche

inhabilitar /in.a.βi.liˈta/ /in.a.βi.liˈtaɾ/ /in.ə.βi.liˈta/ (v)
inhabile
  Impossibilitar a un per alguna cosa.
inhabiliter
  (dret) Declarar a un inhàbil o incapaç d'exercir o obtenir algun càrrec.

inhabitat /i.na.biˈtat/ /i.nə.βiˈtat/ (adj, masc)
inhabité

inhalar /in.aˈɫa/ /in.aˈɫaɾ/ /in.əˈɫa/ (v)
inhaler

inherent /i.neˈɾen/ /i.neˈɾent/ /i.nəˈɾen/ /i.nəˈɾent/ (adj)
inhérent

inhibició /i.ni.βi.siˈo/ (n, fem)
inhibition

inhibir /i.niˈbiɾ/ /i.niˈβi/ (v)
inhiber

inhumar /i.nuˈma/ /i.nuˈmaɾ/ (v)
inhumer

inhumà /in.uˈma/ (adj)
inhumain

inici del cop (n, masc)
amorce

inicial /i.ni.siˈaɫ/ (adj)
initiale

inicialitzar /i.ni.si.a.liˈd͡za/ /i.ni.si.a.liˈzaɾ/ /i.ni.si.ə.lidˈza/ (v)
initialiser

inicialment /i.ni.siˌaɫˈmen/ /i.ni.siˌaɫˈment/ (adv)
initialement

iniciar /i.ni.siˈa/ /i.ni.siˈaɾ/ (v)
commencer
  Donar inici o principi a alguna cosa.
initier
  Introduir una persona en una associació o ideologia.

iniciat /i.ni.siˈat/ (adj, masc)
initié

iniciativa /i.ni.si.aˈti.va/ /i.ni.si.aˈti.βa/ /i.ni.si.əˈti.və/ /i.ni.si.əˈti.βə/ (n, fem)
initiative

injecció /iɲ.d͡ʒek.siˈo/ /iɲ.ʒək.siˈo/ (n, fem)
injection

injectar /iɲ.d͡ʒekˈta/ /iɲ.d͡ʒekˈtaɾ/ /iɲ.ʒəkˈta/ (v)
injecter

injuriar /in.d͡ʒu.ɾiˈa/ /in.d͡ʒu.ɾiˈaɾ/ /in.ʒu.ɾiˈa/ (v)
injurier

injúria /inˈd͡ʒu.ɾi.a/ /inˈʒu.ɾi.ə/ (n, fem)
injure
  Delicte causat per paraules o actes contra l'honor o la reputació d'una persona.

innat /inˈnat/ (adj, masc)
inné

innatisme /in.naˈtiz.me/ /in.nəˈtiz.mə/ (n, masc)
innéisme

innervar /in.nerˈβa/ /in.neɾˈvaɾ/ /in.neɾˈβa/ /in.nərˈba/ /in.nəɾˈva/ (v)
innerver

innocent /in.noˈsen/ /in.noˈsent/ /in.noˈsent/ /in.nuˈsen/ /in.nuˈsent/ (adj)
innocent
  Pur, sense malícia o falta.

innocència /in.noˈsɛn.si.a/ /in.noˈsɛn.si.ə/ /in.nuˈsen.si.ə/ /in.nuˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
innocence

innovació /in.no.va.siˈo/ /in.no.və.siˈo/ /in.no.βa.siˈo/ /in.nu.və.siˈo/ /in.nu.βə.siˈo/ (n, fem)
innovation

innovació educativa (n, fem)
innovation éducative

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ (adj, masc)
innovateur
  Que innova.

innovador /in.no.vaˈðoɾ/ /in.no.vəˈðo/ /in.no.βaˈðo/ /in.no.βaˈðoɾ/ /in.nu.vəˈðo/ /in.nu.βəˈðo/ (n, masc)
innovateur
  Qui innova.

innovar /in.noˈva/ /in.noˈvaɾ/ /in.noˈβa/ /in.nuˈva/ /in.nuˈβa/ (v)
innover

inocular /i.no.kuˈɫa/ /i.no.kuˈɫaɾ/ /i.nu.kuˈɫa/ (v)
inoculer
  Introduir en un organisme l'agent causal d'una malaltia.

inquiet /iŋ.kiˈet/ (adj, masc)
inquiet
  Que no està quiet.
  Que està desassossegat per alguna agitació de l'ànima.

inquietar /iŋ.ki.eˈta/ /iŋ.ki.eˈtaɾ/ /iŋ.ki.əˈta/ (v)
inquiéter
  Pertorbar la quietud.
  Commoure, alterar, no deixar tranquil.

inquietud /iŋ.ki.eˈtut/ /iŋ.ki.əˈtut/ (n, fem)
inquiétude

inquirir /iŋ.kiˈɾi/ /iŋ.kiˈɾiɾ/ (v)
enquérer

inqüestionable /iŋ.kwes.ti.oˈna.bɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈna.βɫe/ /iŋ.kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /iŋ.kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /iŋ.kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ (adj)
indiscutable

insacular /in.sa.kuˈɫa/ /in.sa.kuˈɫaɾ/ /in.sə.kuˈɫa/ (v)
urne

insalubre /in.saˈɫu.bɾe/ /in.səˈɫu.βɾə/ (adj)
insalubre

inscripció /ins.kɾip.siˈo/ (n, fem)
inscription

inscriure /insˈkɾiw.ɾe/ (v)
inscrire
  Apuntar en una llista.
  (matemàtiques) Traçar una figura dins d'una altra de manera que sigui tangent.

insecte /inˈsɛk.te/ /inˈsɛk.tə/ (n, masc)
insecte
  Animal invertebrat molt petit, en comparació als mamífers. Pertany de la classe dels artròpodes i dins en la superclasse dels hexàpodes.

inseminar /in.se.miˈna/ /in.se.miˈnaɾ/ /in.sə.miˈna/ (v)
inséminer

insensibilitzar /in.sen.si.βi.liˈd͡za/ /in.sen.si.βi.liˈzaɾ/ /in.sən.si.βi.lidˈza/ (v)
insensibiliser

insensible /in.senˈsi.bɫe/ /in.senˈsi.βɫe/ /in.senˈsib.bɫe/ /in.sənˈsi.βɫə/ /in.sənˈsib.bɫə/ (adj)
insensible

inseparable /in.se.paˈɾa.bɫe/ /in.se.paˈɾa.βɫe/ /in.se.paˈɾab.bɫe/ /in.sə.pəˈɾa.βɫə/ /in.sə.pəˈɾab.bɫə/ (adj)
inséparable
  Que no es pot separar una cosa de l’altra.

inserció /in.seɾ.siˈo/ /in.sər.siˈo/ (n, fem)
insertion

inserció laboral (n, fem)
insertion professionnelle

inserir /in.seˈɾi/ /in.seˈɾiɾ/ /in.səˈɾi/ (v)
insérer
  Incloure, introduir una cosa en altra.

insigne /inˈsiŋ.ne/ /inˈsiŋ.nə/ /inˈsiɡ.ne/ (adj)
insigne

insinuar /in.si.nuˈa/ /in.si.nuˈaɾ/ (v)
insinuer
  Indicar, apuntar lleugerament alguna cosa.
  Significar alguna cosa només suggerint-la.
insinuer, avances
  (dret) Fer la manifestació d'algun instrument davant el jutge competent perquè hi interposi la seva autoritat.

insistir /in.sisˈti/ /in.sisˈtiɾ/ (v)
insister

insolent /in.soˈɫen/ /in.soˈɫent/ /in.soˈɫent/ /in.suˈɫen/ /in.suˈɫent/ (adj)
insolent
  atrevit, desvergonyit, descarat.

insondable /in.sonˈda.bɫe/ /in.sonˈda.βɫe/ /in.sonˈdab.bɫe/ /in.sonˈdab.bɫə/ /in.sunˈda.βɫə/ /in.sunˈdab.bɫə/ (adj)
isondable

insonoritzar /in.so.no.ɾiˈd͡za/ /in.so.no.ɾiˈza/ /in.so.no.ɾiˈzaɾ/ /in.su.nu.ɾiˈd͡za/ (v)
insonoriser

inspeccionar /ins.pek.si.oˈna/ /ins.pek.si.oˈnaɾ/ /ins.pək.si.uˈna/ (v)
inspecter

inspecció /ins.pek.siˈo/ /ins.pək.siˈo/ (n, fem)
inspection

inspecció educativa (n, fem)
inspection académique

inspector d'educació (n, masc)
inspecteur de l'enseignement

inspiració /ins.pi.ɾa.siˈo/ /ins.pi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
inspiration
  Acció i efecte d'inspirar.
  Desfermament de la creativitat, la idea original d'una obra d'art o el detonant que fa que quelcom es torni estètic.

inspirar /ins.piˈɾa/ /ins.piˈɾaɾ/ (v)
inspirer
  Infondre en altre alguna cosa com ànim, valor.

instal·lar /ins.talˈlaɾ/ /ins.taɫˈɫa/ /ins.təɫˈɫa/ (v)
installer
  Muntar alguna cosa en un lloc determinat.

instant /insˈtan/ /insˈtant/ (n, masc)
instant

instantani /ins.tanˈta.ni/ (adj, masc)
instantané

instar /insˈta/ /insˈtaɾ/ (v)
insister
  Repetir la súplica o petició, insistir en ella.
instance
  En una discussió acadèmica, impugnar la solució donada a l'argument.

instaurar /ins.tawˈɾa/ /ins.tawˈɾaɾ/ /ins.təwˈɾa/ (v)
instaurer

instigar /ins.tiˈɣa/ /ins.tiˈɣaɾ/ (v)
instiguer

instint /insˈtin/ /insˈtint/ (n, masc)
instinct

institucionalitzar /ins.ti.tu.si.o.na.liˈd͡za/ /ins.ti.tu.si.o.na.liˈzaɾ/ /ins.ti.tu.si.u.nə.ɫidˈza/ (v)
institutionnaliser, istituzionalizzare

institució /ins.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
institution

institució educativa (n, fem)
institution educative

instituir /ins.ti.tuˈi/ /ins.ti.tuˈiɾ/ (v)
instituer

institut /ins.tiˈtut/ (n, masc)
licée

institut d'educació secundària (n, masc)
école secondaire

instrucció /ins.tɾuk.siˈo/ (n, fem)
instruction

instructiu /ins.tɾukˈtiw/ (adj, masc)
instructif
  Que instrueix, que ofereix instrucció, que serveix per instruir.

instructor (n, masc)
instructeur

instruir /ins.tɾuˈi/ /ins.tɾuˈiɾ/ (v)
instruire
  Ensenyar, adoctrinar.
  (dret) Formalitzar un procés o expedient conforme a les regles de dret i pràctiques establertes.

instrument /ins.truˈmen/ /ins.truˈment/ /ins.truˈment/ (n, masc)
instrument
  Objecte fabricat que serveix d'eina per a fer una cosa.
  Cadascun dels objectes destinats a produir música.

instrument aeròfon (n, masc)
aérophone

instrument aeròfon de bisell (n, masc)
instrument aérophone à biseau

instrument aeròfon de broquet (n, masc)
aérophone à embouchure

instrument aeròfon de llengüeta (n, masc)
instrument à anche

instrument aeròfon de llengüeta doble (n, masc)
instrument à anche double

instrument aeròfon de llengüeta senzilla (n, masc)
instrument à anche simple

instrument cordòfon (n, masc)
cordophone

instrument cordòfon d'arquet (n, masc)
instrument à archet

instrument cordòfon de teclat (n, masc)
instrument à cordes à clavier

instrument cordòfon pinçat (n, masc)
instrument à cordes pincées

instrument de música (n, masc)
instrument de musique

instrument de percussió (n, masc)
instrument à percussion

instrument de vent de fusta (n, masc)
instrument à vent en bois

instrument de vent de metall (n, masc)
instrument à vent en cuivre

instrument electròfon (n, masc)
électrophone

instrument idiòfon (n, masc)
idiophone

instrument idiòfon sacsejat (n, masc)
idiophone secoué

instrument membranòfon (n, masc)
membranophone

instrumentació /ins.tɾu.men.ta.siˈo/ /ins.tɾu.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
instrumentation

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ (adj)
instrumental
  Part d'una composició musical en què no intervé l'acompanyament d'un cantant.

instrumental /ins.tɾu.menˈtaɫ/ /ins.tɾu.mənˈtaɫ/ (n, masc)
instrumentation
  Conjunt d'instruments que fa servir un professional per exercir el seu ofici.

instrumentalitzar /ins.tɾu.men.ta.liˈd͡za/ /ins.tɾu.men.ta.liˈzaɾ/ /ins.tɾu.mən.tə.ɫidˈza/ (v)
instrumentaliser, strumentalizzare

instrumentar /ins.tɾu.menˈta/ /ins.tɾu.menˈtaɾ/ /ins.tɾu.mənˈta/ (v)
instrumenter

insubordinar /in.su.βoɾ.ðiˈna/ /in.su.βoɾ.ðiˈnaɾ/ /in.su.βur.ðiˈna/ (v)
soulever

insuficient /in.su.fi.siˈen/ /in.su.fi.siˈent/ (adj)
insuffisant

insuflar /in.suˈfɫa/ /in.suˈfɫaɾ/ (v)
insuffler

insulina /in.suˈɫi.na/ /in.suˈɫi.nə/ (n, fem)
insuline

insult /inˈsuɫ/ /inˈsuɫt/ (n, masc)
insulte

insultant /in.suɫˈtan/ /in.suɫˈtant/ (adj)
insultant
  Que insulta.

insultar /in.suɫˈta/ /in.suɫˈtaɾ/ (v)
insulter

insulínic /in.suˈɫi.nik/ (adj, masc)
insulinique

insurgent /in.surˈd͡ʒen/ /in.surˈʒen/ /in.suɾˈd͡ʒen/ /in.suɾˈd͡ʒent/ /in.suɾˈʒent/ (adj)
insurgent
  Que s'insurgeix, es revolta.

insurgir-se /in.surˈʒir.sə/ /in.suɾ.ʒiɾˈsə/ /in.suɾˈd͡ʒiɾ.se/ (v)
insurger

insígnia /inˈsig.ni.a/ /inˈsiŋ.ni.ə/ (n, fem)
insigne

insípid /inˈsi.pit/ (adj, masc)
insipide

insòlit /inˈsɔ.lit/ (adj, masc)
insolite

intacte /inˈtak.te/ /inˈtak.tə/ (adj, masc)
intact

integració /in.te.ɣɾa.siˈo/ /in.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
intégration

integració escolar (n, fem)
intégration scolaire

integració social (n, fem)
intégration sociale

integrador /in.te.ɣɾaˈðo/ /in.te.ɣɾaˈðoɾ/ /in.tə.ɣɾəˈðo/ (adj, masc)
integrateur

integral /in.teˈɣɾaɫ/ /in.təˈɣɾaɫ/ (adj)
intégral

integrant /in.teˈɣɾan/ /in.teˈɣɾant/ /in.təˈɣɾan/ /in.təˈɣɾant/ (adj)
intégrant
  Que integra.

integrar /in.teˈɣɾa/ /in.teˈɣɾaɾ/ /in.təˈɣɾa/ (v)
intégrer
  Donar integritat a una cosa, compondre un tot de les seves parts integrants.
  (matemàtiques) Ajuntar les parts infinitament petites per càlcul infinitesimal.

integritat /in.te.ɣɾiˈtat/ /in.tə.ɣɾiˈtat/ (n, fem)
intégrité

intel·lecte /in.teɫˈɫɛk.te/ /in.teˈɫɛk.te/ /in.təɫˈɫɛk.tə/ /in.təˈɫɛk.tə/ (n, masc)
intellect

intel·ligent /in.te.ɫiˈd͡ʒen/ /in.te.ɫiˈʒen/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒent/ /in.teɫ.ɫiˈʒen/ /in.tə.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒen/ /in.təɫ.ɫiˈʒent/ (adj)
intelligent

intel·ligible /in.te.ɫiˈd͡ʒi.βɫe/ /in.te.ɫiˈʒi.βɫe/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒi.bɫe/ /in.teɫ.ɫiˈʒib.bɫe/ /in.tə.ɫiˈʒi.βɫə/ /in.təɫ.ɫiˈʒib.bɫə/ (adj)
intelligible

intel·ligència /in.te.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.te.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /in.teɫ.ɫiˈʒɛn.si.a/ /in.təɫ.ɫiˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
intelligence
  (no comptable) Capacitat d'entendre o aprendre; habilitat per resoldre problemes; saviesa, coeficient intel·lectual.

intel·ligència artificial (n, fem)
intelligence artificielle

intel·ligència emocional (n, fem)
intelligence émotionnelle

intel·ligències múltiples (n, fem)
intelligences multiples

intencionalitat educativa (n, fem)
intentionnalité éducative

intencionat a ningú (n, masc)
intentional grounding

intenció /in.ten.siˈo/ /in.tən.siˈo/ (n, fem)
intention

intens /inˈtens/ /inˈtɛns/ (adj, masc)
intense

intensificador /in.ten.si.fi.kaˈðo/ /in.ten.si.fi.kaˈðoɾ/ /in.tən.si.fi.kəˈðo/ (adj, masc)
intensificateur

intensificar /in.ten.si.fiˈka/ /in.ten.si.fiˈkaɾ/ /in.tən.si.fiˈka/ (v)
intensifier

intensitat /in.ten.siˈtat/ /in.tən.siˈtat/ (n, fem)
intensité

intent /inˈten/ /inˈtent/ (n, masc)
essai
  Acció i efecte d'intentar.
  (futbol americà) Cadascuna de les quatre jugades seguides de què disposa l'equip en possessió de pilota per a provar d'avançar deu iardes o més.

intent de bloqueig (n, masc)
tentative de bloc

intent de tres punts (n, masc)
tentative de panier à trois points

intentar /in.tenˈta/ /in.tenˈtaɾ/ /in.tənˈta/ (v)
essayer
  Tenir l'ànim de fer alguna cosa.
prétendre
  Procurar, pretendre.

interaccionar /in.te.ɾak.si.oˈna/ /in.te.ɾak.si.oˈnaɾ/ /in.tə.ɾək.si.oˈna/ /in.tə.ɾək.si.uˈna/ (v)
interagir

interacció /in.te.ɾak.siˈo/ /in.tə.ɾək.siˈo/ (n, fem)
interaction

interacció educativa (n, fem)
interaction éducative

interacció social (n, fem)
interaction sociale

interactiu /in.te.ɾakˈtiw/ /in.tə.ɾəkˈtiw/ (adj, masc)
interactif

interactivitat /in.te.ɾak.ti.viˈtat/ /in.te.ɾak.ti.βiˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.viˈtat/ /in.tə.ɾək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
interactivité

interbase /in.teɾˈβa.ze/ /in.tərˈba.zə/ (n, neut)
arrêt-court

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ (adj)
intercalaire
  Allò que s'intercala.

intercalar /in.ter.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫa/ /in.teɾ.kaˈɫaɾ/ /in.tər.kəˈɫa/ /in.tər.kəˈɫar/ (v)
intercaler
  Interposar o col·locar un element entre altres d'una sèrie.

intercanvi /in.terˈkam.bi/ /in.teɾˈkam.bi/ /in.teɾˈkaɱ.vi/ /in.təɾˈkaɱ.vi/ (n, masc)
échange

intercanvi de cops (n, masc)
échange

intercanvi de joc (n, masc)
échange de jeu

intercanvi escolar (n, masc)
échange scolaire

intercanviar /in.ter.kam.biˈa/ /in.teɾ.kam.biˈa/ /in.teɾ.kaɱ.viˈaɾ/ /in.tər.kəm.biˈa/ /in.təɾ.kəɱ.viˈa/ (v)
échanger

intercedir /in.ter.seˈði/ /in.teɾ.seˈðiɾ/ /in.tər.səˈði/ (v)
intercéder

intercepció /in.teɾ.sep.siˈo/ /in.tər.səp.siˈo/ (n, fem)
interception

interceptar /in.ter.sepˈta/ /in.teɾ.sepˈtaɾ/ /in.tər.səpˈta/ (v)
intercepter
  Apoderar-se d'alguna cosa abans que arribi al fi a que es destinava.
barrer
  Impedir, destorbar el curs d'alguna cosa.

interculturalisme /in.teɾ.kuɫ.tu.ɾaˈɫiz.me/ /in.tər.kuɫ.tu.ɾəˈɫiz.mə/ (n, masc)
interculturalisme

interdicció /in.teɾ.ðik.siˈo/ /in.tər.dik.siˈo/ (n, masc)
interdiction

interdir /in.terˈði/ /in.teɾˈði/ /in.teɾˈðiɾ/ /in.tərˈdi/ (v)
interdire

interdisciplinari /in.teɾ.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.tər.di.si.pɫiˈna.ɾi/ /in.təɾ.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ (adj, masc)
interdisciplinaire

interdisciplinarietat (n, fem)
interdisciplinarité

interessant /in.te.ɾeˈsan/ /in.te.ɾeˈsant/ /in.tə.ɾəˈsan/ /in.tə.ɾəˈsant/ (adj)
intéressant
  Que interessa.

interessar /in.te.ɾeˈsa/ /in.te.ɾeˈsaɾ/ /in.tə.ɾəˈsa/ (v)
intéresser
  Convenir, ser útil, suscitar interès.
  Donar part a un en alguna negociació i comerç de profit i interès.
  (pronominal) Prendre interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ (adj, masc)
intéressé
  Que es deixa dominar per l'interès.

interessat /in.te.ɾeˈsat/ /in.tə.ɾəˈsat/ (n, masc)
intéressée
  Qui es deixa dominar per l'interès.

interferir /in.ter.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾi/ /in.teɾ.feˈɾiɾ/ /in.tər.fəˈɾi/ (v)
interférer

interferència /in.teɾ.feˈɾɛn.si.a/ /in.tər.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
interférence
  (esports de pilota) Falta consistent a impedir o dificultar antireglamentàriament l'acció d'un adversari.
intervention sur le ballon
  (basquetbol) Acció d'un jugador d'obstaculitzar la consecució d'una cistella tocant una part de la cistella pròpia estant la pilota en contacte amb el cèrcol, tocant la pilota amb la mà introduïda per sota la cistella, tocant la pilota o una part de la cistella estant la pilota dintre la cistella o bé fent vibrar la cistella.

interferència d'aprenentatge (n, fem)
interférence

interferència defensiva (n, fem)
interférence défensive

interferència lingüística (n, fem)
interférence linguistique

interferència ofensiva (n, fem)
interférence offensive

interfix /in.teɾˈfiks/ /in.tərˈfiks/ (n, masc)
interfixe

interfície de programació d'aplicacions (n, fem)
interface de programmation d'applications

interfície gràfica d'usuari /in.teɾˌfi.si.e (n, fem)
interface utilisateur graphique

interfòbia /in.teɾˈfɔ.bi.a/ /in.tərˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
interphobie

interior /in.te.ɾiˈɔɾ/ /in.tə.ɾiˈo/ (n, neut)
inter
  (futbol) Cadascun dels dos davanters situats entre el davanter centre i els extrems.
  (hoquei sobre herba) Cadascun dels dos mitjos situats als extrems.
joueur d'intérieur
  (beisbol) Cadascun dels defensors situats al voltant dels límits del camp interior que s'encarreguen de controlar les bases.

interior dret (n, masc)
intérieur droit
  (futbol) Interior que juga més a prop de la banda dreta del camp de joc.

interior esquerre (n, masc)
intérieur gauche
  (futbol) Interior que juga més a prop de la banda esquerra del camp de joc.

interiorització /in.te.ɾi.o.ɾi.d͡za.siˈo/ /in.te.ɾi.o.ɾi.za.siˈo/ /in.tə.ɾi.o.ɾi.d͡zə.siˈo/ /in.tə.ɾi.u.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
intériorisation

interioritzar /in.te.ɾi.o.ɾiˈd͡za/ /in.te.ɾi.o.ɾiˈza/ /in.te.ɾi.o.ɾiˈzaɾ/ /in.tə.ɾi.o.ɾiˈd͡za/ /in.tə.ɾi.u.ɾiˈd͡za/ (v)
intérioriser

interjecció /in.teɾ.d͡ʒek.siˈo/ /in.tər.ʒək.siˈo/ (n, fem)
interjection

interlinear /in.ter.li.neˈa/ /in.teɾ.li.neˈaɾ/ /in.tər.ɫi.neˈa/ (v)
interligner

interlocutòria /in.teɾ.ɫo.kuˈtɔ.ɾi.a/ /in.tər.ɫu.kuˈtɔ.ɾi.ə/ /in.təɾ.ɫo.kuˈtɔ.ɾi.ə/ (n, masc)
interlocutoire

interminable /in.ter.miˈnab.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.bɫe/ /in.teɾ.miˈna.βɫe/ /in.tər.miˈna.βɫə/ /in.tər.miˈnab.bɫə/ /in.təɾ.miˈnab.bɫə/ (adj)
interminable
  Inacabable. Que no es termina o no té fi; etern.

intermitent /in.ter.miˈten/ /in.teɾ.miˈten/ /in.teɾ.miˈtent/ /in.tər.miˈten/ /in.təɾ.miˈtent/ (n, masc)
clignotant
  Llum intermitent, especialment d'un vehicle.

intern /inˈtɛrn/ (adj, masc)
intern
  ocult a l'interior

intern /inˈtɛrn/ (n, masc)
intern
  qui viu en una institució, internat.

internacional /in.teɾ.na.si.oˈnaɫ/ /in.tər.nə.si.uˈnaɫ/ /in.təɾ.nə.si.oˈnaɫ/ (adj)
international

internacionalització /in.ter.na.si.o.na.ɫi.d͡za.siˈo/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫi.za.siˈo/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
internationalisation

internacionalitzar /in.ter.na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈza/ /in.teɾ.na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /in.tər.nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ /in.təɾ.nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
internationaliser

internada /in.teɾˈna.ða/ /in.tərˈna.ðə/ (n, fem)
pénétration

internar /in.terˈna/ /in.teɾˈna/ /in.teɾˈnaɾ/ /in.tərˈna/ (v)
entrer
  Conduir una cosa terra endins.
interner
  Fer ingressar en una institució, internat.
pénétrer
  (pronominal) Introduir-se, endinsar-se.
s'infiltrer
  (pronominal, futbol) Entrar a l'àrea contrària amb la pilota controlada.

internat /in.teɾˈnat/ /in.tərˈnat/ (n, masc)
internat

internauta /in.teɾˈnaw.ta/ /in.tərˈnaw.tə/ (n, neut)
cybernaute

interpel·lació /in.teɾ.pe.ɫa.siˈo/ /in.teɾ.peɫ.ɫa.siˈo/ /in.tər.pə.ɫə.siˈo/ /in.tər.pəɫ.ɫə.siˈo/ /in.təɾ.pəɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
interpellation

interpel·lar /in.ter.peɫˈɫa/ /in.teɾ.peɫˈɫar/ /in.tər.pəɫˈɫa/ (v)
interpeller

interpolació (n, fem)
interpolation

interpolació bicúbica (n, fem)
interpolation bicubique

interpolació bilineal (n, fem)
interpolation bilinéaire

interpolació cúbica (n, fem)
interpolation cubique

interpolació lineal (n, fem)
interpolation linéaire

interpolació per proximitat (n, fem)
interpolation du plus proche voisin

interpolar /in.ter.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫa/ /in.teɾ.poˈɫaɾ/ /in.tər.puˈɫa/ /in.təɾ.poˈɫa/ (v)
interpoler
  Interposar una cosa entre altres que són ordenades.
  Afegir, inserir notes, addicions i text nou en escrits d'altres.
  (matemàtiques) Efectuar la funció matemàtica de la interpolació.

interposar /in.ter.poˈza/ /in.teɾ.poˈza/ /in.teɾ.poˈzaɾ/ /in.tər.puˈza/ /in.təɾ.poˈza/ (v)
interposer
  Posar unes coses entre altres.
  Posar a algú com a mitjancer o intermediari.

interposició (n, fem)
intervention sur le panier

interpretació /in.teɾ.pɾe.ta.siˈo/ /in.tər.pɾə.tə.siˈo/ (n, fem)
interprétation

interpretar /in.ter.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈta/ /in.teɾ.pɾeˈtaɾ/ /in.tər.pɾəˈta/ (v)
interpréter
  Explicar o declarar el sentit d'alguna cosa.
  Entendre o prendre en bona o mala part alguna acció o paraula.
  Executar o representar una obra artística.

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ (adj)
interrogeant
  interrogatiu

interrogant /in.te.roˈɣan/ /in.te.roˈɣant/ /in.tə.roˈɣant/ /in.tə.ruˈɣan/ /in.tə.ruˈɣant/ (n, masc)
interrogation
  Signe que s'usa en l'escriptura quan es pregunta: ?

interrogar /in.te.roˈɣa/ /in.te.roˈɣaɾ/ /in.tə.roˈɣa/ /in.tə.ruˈɣa/ (v)
interroger
  Preguntar formalment, amb una sèrie de preguntes.

interrompre /in.teˈrom.pɾe/ /in.təˈrom.pɾə/ (v)
interrompre

interrupció de joc (n, fem)
arrêt de jeu

interrupció per substitució (n, fem)
interruption pour remplacement

interrupció reglamentària (n, fem)
interruption réglementaire

interseccionalitat /in.teɾ.sek.si.o.na.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.si.u.nə.ɫiˈtat/ /in.təɾ.sək.si.o.nə.ɫiˈtat/ (n, fem)
intersectionnalité

intersecció /in.teɾ.sek.siˈo/ /in.təɾ.sək.siˈo/ (n, fem)
intersection

intersexual /in.teɾ.sek.suˈaɫ/ /in.tər.sək.suˈaɫ/ (adj)
intersexuel

intersexualitat /in.teɾ.sek.su.a.ɫiˈtat/ /in.tər.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
intersexualité

interval de joc (n, masc)
intervalle de jeu

intervenció /in.teɾ.ben.siˈo/ /in.teɾ.ven.siˈo/ /in.tər.bən.siˈo/ /in.təɾ.vən.siˈo/ (n, fem)
intervention

intervenció educativa (n, fem)
intervention éducative

intervenció psicopedagògica (n, fem)
intervention psycopédagoqique

intervenció socioeducativa (n, fem)
intervention sociale et éducative

intervenir /in.ter.βeˈni/ /in.teɾ.veˈniɾ/ /in.teɾ.βeˈni/ /in.tər.bəˈni/ /in.təɾ.vəˈni/ (v)
intervenir
  Assistir amb autoritat a algun negoci.
  Intercedir, ser mitjancer en algun negoci o interposar la seva autoritat.

interventor /in.ter.βenˈto/ /in.teɾ.venˈtoɾ/ /in.teɾ.βenˈtoɾ/ /in.tər.bənˈto/ /in.təɾ.vənˈto/ (n, masc)
intervenant

interventricular /in.ter.βen.tɾi.kuˈɫar/ /in.teɾ.ven.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.teɾ.βen.tɾi.kuˈɫaɾ/ /in.tər.bən.tɾi.kuˈɫar/ /in.təɾ.vən.tɾi.kuˈɫaɾ/ (adj)
interventriculaire

intervertir /in.ter.βerˈti/ /in.teɾ.veɾˈtiɾ/ /in.teɾ.βeɾˈti/ /in.tər.bərˈti/ /in.təɾ.vəɾˈti/ (v)
intervertir

interès /in.teˈɾes/ /in.təˈɾes/ /in.təˈɾɛs/ (n, masc)
intérêt
  Sentiment que alguna cosa desvetlla en nosaltres, el qual ens mou a prestar-li una atenció especial, a ésser-hi favorables o desfavorables.
  Guany que dona a algú un capital que ha prestat o que li deuen.

interí /in.teˈɾi/ (n, masc)
intérimaire

intestat /in.tesˈtat/ /in.təsˈtat/ (adj)
intestat

intestinal /in.tes.tiˈnaɫ/ /in.təs.tiˈnaɫ/ (adj)
intestinal

intestí /in.tesˈti/ (n, masc)
intestin

intimar /in.tiˈma/ /in.tiˈmaɾ/ (v)
intimer
  (transitiu) Declarar, notificar, fer saber alguna cosa.
sympathiser
  (intransitiu) Esdevenir íntim.

intimidació /in.ti.mi.ða.siˈo/ /in.ti.mi.ðə.siˈo/ (n, fem)
intimidation

intimidar /in.ti.miˈða/ /in.ti.miˈðaɾ/ (v)
intimider

intitular /in.ti.tuˈɫa/ /in.ti.tuˈɫaɾ/ (v)
intituler

intolerable /in.to.ɫeˈɾa.bɫe/ /in.to.ɫeˈɾa.βɫe/ /in.to.ɫeˈɾab.bɫe/ /in.to.ɫəˈɾab.bɫə/ /in.tu.ɫəˈɾa.βɫə/ /in.tu.ɫəˈɾab.bɫə/ (adj)
tolérable

intoxicar /in.tok.siˈka/ /in.tok.siˈkaɾ/ /in.tuk.siˈka/ (v)
intoxiquer

intracomunitari /in.tɾa.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ko.mu.niˈta.ɾi/ /in.tɾə.ku.mu.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
intracommunautaire

intracranial /in.tɾa.kɾa.niˈaɫ/ /in.tɾə.kɾə.niˈaɫ/ (adj)
intracrânien

intramuscular /ˌin.tɾa.mus.kuˈɫaɾ/ /ˌin.tɾə.mus.kuˈɫar/ (adj)
intramusculaire

intranet /in.tɾaˈnɛt/ /in.tɾəˈnɛt/ (n, fem)
intranet

intranquil·litat /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ (n, fem)
intranquillité

intranquil·litzar /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.ki.ɫiˈza/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ /in.tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/ /in.tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /in.tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
inquiéter

intraraquidi /in.tɾa.raˈki.ði/ /in.tɾə.rəˈki.ði/ (adj, masc)
intrarachidien

intravenós /in.tɾa.veˈnos/ /in.tɾa.βeˈnos/ /in.tɾə.vəˈnos/ /in.tɾə.βəˈnos/ (adj, masc)
intraveineux

intriga /inˈtɾi.ɣa/ /inˈtɾi.ɣə/ (n, fem)
intrigue

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ (adj)
intrigant
  Que intriga.

intrigant /in.tɾiˈɣan/ /in.tɾiˈɣant/ /in.tɾiˈɣant/ (n, neut)
intrigant
  Qui intriga.

intrigar /in.tɾiˈɣa/ /in.tɾiˈɣaɾ/ (v)
intriguer

introducció /in.tɾo.ðuk.siˈo/ /in.tɾu.ðuk.siˈo/ (n, fem)
introduction
  (rugbi) Acció del mig de melé de posar la pilota al passadís d'una melé ordenada.

introduir /in.tɾo.ðuˈi/ /in.tɾo.ðuˈiɾ/ /in.tɾu.ðuˈi/ (v)
introduire
  Ficar dins o donar entrada a un en algun lloc.
  Donar principi a alguna cosa o posar-la en ús.
immiscer
  (pronominal) Entrar en alguna dependència o negoci.

introspecció (n, fem)
instrospection

introversió (n, fem)
introversion

intubar /in.tuˈbaɾ/ /in.tuˈβa/ (v)
intuber

intuir /in.tuˈi/ /in.tuˈiɾ/ (v)
devenir

intuïció (n, fem)
intuition

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ (n, masc)
interprèteur
  Programa informàtic capaç d'interpretar el llenguatge font i executar les ordres.

intèrpret /inˈtɛɾ.pɾet/ /inˈtɛɾ.pɾət/ (n, neut)
interprète
  El qui interpreta el que algú ha dit i ho transmet en un altre idioma.
  (teatre) El qui expressa el que hi ha escrit, respecte a un personatge, en una obra teatral.
interprète, acteur
  (música) El qui interpreta el que hi ha escrit en una partitura musical, respecte d'un instrument.

inundació /i.nun.da.siˈo/ (n, fem)
inondation

inundar /i.nunˈda/ /i.nunˈdaɾ/ (v)
inonder

inusitat /i.nu.ziˈtat/ (adj, masc)
????

inusual /i.nu.zuˈaɫ/ (adj)
inhabituel

inutilitzar /i.nu.ti.ɫiˈd͡za/ /i.nu.ti.ɫiˈza/ /i.nu.ti.ɫiˈzaɾ/ (v)
inutile

invaginar /im.ba.d͡ʒiˈna/ /im.ba.ʒiˈna/ /im.bə.ʒiˈna/ /iɱ.va.d͡ʒiˈnaɾ/ /iɱ.və.ʒiˈna/ (v)
invaginer

invalidar /im.ba.ɫiˈða/ /im.ba.ɫiˈðaɾ/ /im.bə.ɫiˈða/ /iɱ.va.ɫiˈðaɾ/ /iɱ.və.ɫiˈða/ (v)
invalider

invasió (n, fem)
empiétement, invasion
  (voleibol, bàdminton) Acció de traspassar els límits del camp propi amb qualsevol part del cos o bé amb la raqueta.
empiétement
  (futbol americà) Falta consistent a situar-se en una posició massa avançada en la formació inicial abans de l'esnap.

invasió de camp (n, fem)
invasion de terrain

invasió de l'àrea de porteria (n, fem)
empiétement dans la surface de but

invectivar /im.bek.tiˈβa/ /im.bək.tiˈβa/ /iɱ.vek.tiˈvaɾ/ /iɱ.vək.tiˈva/ (v)
invectiver

invenció /im.ben.siˈo/ /im.bən.siˈo/ /iɱ.ven.siˈo/ /iɱ.vən.siˈo/ (n, fem)
invention

inventar /im.benˈta/ /im.bənˈta/ /iɱ.venˈtaɾ/ /iɱ.vənˈta/ (v)
inventer
  Crear una cosa del no res.
  Dir una mentida, fingir.

inventari /im.benˈta.ɾi/ /im.bənˈta.ɾi/ /iɱ.venˈta.ɾi/ /iɱ.vənˈta.ɾi/ (n, masc)
inventaire

inventariar /im.ben.ta.ɾiˈa/ /im.ben.ta.ɾiˈaɾ/ /im.bən.tə.ɾiˈa/ /iɱ.ven.ta.ɾiˈaɾ/ /iɱ.vən.tə.ɾiˈa/ (v)
inventorier

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ (adj, masc)
inventeur
  Que inventa, que fa invencions.

inventor /im.benˈto/ /im.benˈtoɾ/ /im.bənˈto/ /iɱ.venˈtoɾ/ /iɱ.vənˈto/ (n, masc)
inventeur
  Persona que fa invencions.

invers /imˈbers/ /imˈbɛrs/ /imˈbɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ /iɱˈvɛɾs/ (adj, masc)
inverse

inversemblant /im.ber.semˈbɫan/ /im.beɾ.semˈbɫan/ /im.bər.səmˈbɫan/ /iɱ.veɾ.semˈbɫant/ /iɱ.vər.səmˈbɫan/ /iɱ.vəɾ.səmˈbɫant/ (adj)
invraisemblable

inversió /im.ber.siˈo/ /im.beɾ.siˈo/ /im.bər.siˈo/ /iɱ.veɾ.siˈo/ /iɱ.vəɾ.siˈo/ (n, fem)
inversion
  L'acció o l'efecte d'invertir.
investissement
  Acció de destinar uns diners a un negoci o en una despesa que més endavant portarà profit.

invertir /im.berˈti/ /im.beɾˈti/ /im.bərˈti/ /iɱ.veɾˈtiɾ/ /iɱ.vəɾˈti/ (v)
intervertir
  Alterar, trastornar les coses o el seu ordre.
investir
  (economia) Esmerçar, emprar els cabals.

investidura /im.bes.tiˈðu.ɾa/ /im.bəs.tiˈðu.ɾə/ /iɱ.ves.tiˈðu.ɾa/ /iɱ.vəs.tiˈðu.ɾə/ (n, fem)
investissement

investigació /im.bes.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.ves.ti.ɣa.siˈo/ /iɱ.vəs.ti.ɣə.siˈo/ (n, fem)
investigation
  Procés de cercar el coneixement d’alguna cosa examinant dades o proves.

investigador /im.bes.ti.ɣaˈðo/ /im.bes.ti.ɣaˈðoɾ/ /im.bəs.ti.ɣəˈðo/ /iɱ.ves.ti.ɣaˈðoɾ/ /iɱ.vəs.ti.ɣəˈðo/ (adj, masc)
chercheur

investigar /im.bes.tiˈɣa/ /im.bes.tiˈɣaɾ/ /im.bəs.tiˈɣa/ /iɱ.ves.tiˈɣaɾ/ /iɱ.vəs.tiˈɣa/ (v)
rechercher

investir /im.besˈti/ /im.bəsˈti/ /iɱ.vesˈtiɾ/ /iɱ.vəsˈti/ (v)
investir

inveterar-se /im.be.teˈɾaɾ.se/ /im.bə.təˈɾar.sə/ /iɱ.ve.teˈɾaɾ.se/ /iɱ.və.tə.ɾəɾˈsə/ (v)
invétérer

inviable /im.biˈa.βɫe/ /im.biˈa.βɫə/ /im.biˈab.bɫe/ /im.biˈab.bɫə/ /iɱ.viˈa.bɫe/ /iɱ.viˈab.bɫə/ (adj)
inviable

invisible /im.biˈzi.βɫe/ /im.biˈzi.βɫə/ /im.biˈzib.bɫe/ /im.biˈzib.bɫə/ /iɱ.viˈzi.bɫe/ /iɱ.viˈzib.bɫə/ (adj)
invisible

invitació /im.bi.ta.siˈo/ /im.bi.tə.siˈo/ /iɱ.vi.ta.siˈo/ /iɱ.vi.tə.siˈo/ (n, fem)
invitation

invitar /im.biˈta/ /im.biˈtaɾ/ /iɱ.viˈta/ /iɱ.viˈtaɾ/ (v)
inviter

invocar /im.boˈka/ /im.buˈka/ /iɱ.voˈka/ /iɱ.voˈkaɾ/ /iɱ.vuˈka/ (v)
invoquer

involucrar /im.bo.ɫuˈkɾa/ /im.bu.ɫuˈkɾa/ /iɱ.vo.ɫuˈkɾa/ /iɱ.vo.ɫuˈkɾaɾ/ /iɱ.vu.ɫuˈkɾa/ (v)
mêler
  Implicar algú en un assumpte indesitjat.

invulnerable /im.buɫ.neˈɾa.βɫe/ /im.buɫ.neˈɾab.bɫe/ /im.buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /im.buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /iɱ.vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /iɱ.vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ (adj)
invulnérable

inxa /ˈiɲ.t͡ʃa/ /ˈiɲ.ʃə/ (n, fem)
anche
  Llengüeta flexible de certs instruments aeròfons situada sobre el tudell que produeix un so per vibració.

inèrcia /iˈnɛɾ.si.a/ /iˈnɛɾ.si.ə/ (n, fem)
inertie

inútil /iˈnu.tiɫ/ (adj)
inutile
  Que no és útil, que no serveix per a un propòsit donat.

inútil /iˈnu.tiɫ/ (n, neut)
inutile
  qui no és útil

iod /ˈjɔt/ (n, fem)
yod

iodar /joˈða/ /joˈðaɾ/ /juˈða/ (v)
ioder

iode /ˈjɔ.ðə/ (n, masc)
iode

ioditzar /jo.ðiˈd͡za/ /jo.ðiˈza/ /jo.ðiˈzaɾ/ /ju.ðiˈd͡za/ (v)
yodiser

iodurar /jo.ðuˈɾa/ /jo.ðuˈɾaɾ/ /ju.ðuˈɾa/ (v)
iodurer

iogurt /joˈɣuɾt/ /juˈɣurt/ (n, masc)
yaourt, yoghourt, yogourt

ionitzar /i.o.niˈd͡za/ /i.o.niˈza/ /i.o.niˈzaɾ/ /i.u.niˈd͡za/ (v)
ioniser

iperita /i.peˈɾi.ta/ /i.pəˈɾi.tə/ (n, fem)
ypérite

ira /ˈi.ɾa/ (n, fem)
colère

iridi (n, masc)
iridium

iris /ˈi.ɾis/ (n, masc)
iris
  (anatomia) Membrana contràctil de l'ull que conté la pupil·la, que pot ser de diferents colors.

irisar /i.ɾiˈza/ /i.ɾiˈzaɾ/ (v)
iriser

ironia /i.ɾoˈni.a/ /i.ɾoˈni.ə/ /i.ɾuˈni.ə/ (n, fem)
ironie

ironitzar /i.ɾo.niˈd͡za/ /i.ɾo.niˈza/ /i.ɾo.niˈzaɾ/ /i.ɾu.niˈd͡za/ (v)
ironiser

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ (adj)
irrationnel
  Mancat de raó.

irracional /i.ra.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.oˈnaɫ/ /i.rə.si.uˈnaɫ/ (n, masc)
irrationnel

irradiar /i.ra.ðiˈa/ /i.ra.ðiˈaɾ/ /i.rə.ðiˈa/ (v)
irradier

irreal /i.reˈaɫ/ (adj)
irréel

irreemplaçable /i.re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /i.re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /i.re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /i.rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /i.rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ (adj)
irremplaçable

irregular /i.re.ɣuˈɫaɾ/ /i.rə.ɣuˈɫa/ /i.rə.ɣuˈɫar/ (adj)
irrégulier

irreversible /i.re.veɾˈsi.bɫe/ /i.re.βerˈsib.bɫe/ /i.re.βeɾˈsi.βɫe/ /i.rə.vəɾˈsib.bɫə/ /i.rə.βərˈsi.βɫə/ /i.rə.βərˈsib.bɫə/ (adj)
irréversible

irrigar /i.riˈɣa/ /i.riˈɣaɾ/ (v)
irriguer

irritabilitat /i.ri.ta.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
irritabilité

irritar /i.riˈta/ /i.riˈtaɾ/ (v)
irriter
  Excitar vivament l'ira.
annuller
  Anul·lar, invalidar.

irrompre /iˈrom.pɾe/ /iˈrom.pɾə/ (v)
irruption

irrupció /i.rup.siˈo/ (n, fem)
irruption

irèixer-se /iˈrɛ.ʃər.sə/ /iˈɾej.ʃeɾ.se/ (v)
fâcher

irònic (adj, masc)
ironique

isard /iˈzart/ (n, masc)
chamois

islam /izˈɫam/ (n, masc)
Islam, islam

islamitzar /iz.ɫa.miˈd͡za/ /iz.ɫa.miˈza/ /iz.ɫa.miˈzaɾ/ (v)
islamiser

islamofòbia /iz.ɫa.moˈfɔ.bi.a/ /iz.ɫə.moˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.bi.ə/ /iz.ɫə.muˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
islamophobie

isograma /i.zoˈɣɾa.ma/ /i.zoˈɣɾa.mə/ /i.zuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
isogramme

isomeritzar /i.zo.me.ɾiˈd͡za/ /i.zo.me.ɾiˈza/ /i.zo.me.ɾiˈzaɾ/ /i.zo.mə.ɾiˈd͡za/ /i.zu.mə.ɾiˈd͡za/ (v)
isomériser

isomorfisme /i.zo.moɾˈfiz.me/ /i.zo.moɾˈfiz.mə/ /i.zu.murˈfiz.mə/ (n, masc)
isomorphisme

isospín /i.zosˈpin/ /i.zusˈpin/ (n, masc)
isospin

isotèrmic /i.zoˈtɛɾ.mik/ /i.zuˈtɛr.mik/ (adj, masc)
isotherme

isquèmia /isˈkɛ.mi.a/ /isˈkɛ.mi.ə/ (n, fem)
ischémie

isquèmic (adj, masc)
ischémique

israelianopalestí /iz.ra.e.ɫiˌa.no.pa.ɫesˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.no.pə.ɫəsˈti/ /iz.rə.e.ɫiˌa.nu.pə.ɫəsˈti/ (adj, masc)
israélo-palestinien

istme /ˈiz.me/ /ˈiz.mə/ (n, masc)
isthme

isòsceles /iˈzɔ.se.ɫes/ /iˈzɔ.sə.ɫəs/ /iˈzɔs.sə.ɫəs/ (adj)
isocèle

isòtop (n, masc)
isotope

italianitzar /i.ta.ɫi.a.niˈd͡za/ /i.ta.ɫi.a.niˈzaɾ/ /i.tə.ɫi.ə.nidˈza/ (v)
italianiser

italià /i.tə.ɫiˈa/ (adj, masc)
italien
  Relatiu a Itàlia, la cultura, la gent o la llengua.

italià /i.tə.ɫiˈa/ (n, masc)
italien
  Habitant d'Itàlia.
  (només singular) Llengua romànica parlada a Itàlia i part de Suïssa principalment on és oficial.

iterar /i.teˈɾa/ /i.teˈɾaɾ/ /i.təˈɾa/ (v)
itérer

iterbi (n, masc)
ytterbium

itinerari de natura (n, masc)
itinéraire de nature

itinerari educatiu (n, masc)
parcours éducatif

itri (n, masc)
yttrium

iuan /juˈan/ (n, masc)
yuan

iàmbic /ˈjam.bik/ (adj, masc)
iambique

ió /iˈo/ (n, masc)
ion

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ (Interjection)
certes
  (sovint irònicament) Expressió de comprensió o assentiment d’allò que es diu.

ja /ˈd͡ʒa/ /ˈja/ (adv)
déjà
  Des d’abans, en un moment anterior.

jaciment /d͡ʒa.siˈmen/ /d͡ʒa.siˈment/ /ʒə.siˈmen/ /ʒə.siˈment/ (n, masc)
gisement

jacobita /d͡ʒa.koˈbi.ta/ /ʒə.koˈbi.tə/ /ʒə.kuˈbi.tə/ /ʒə.kuˈβi.tə/ (n, neut)
jacobite

jactació /d͡ʒak.ta.siˈo/ /ʒək.tə.siˈo/ (n, fem)
jactation

jactar-se /d͡ʒakˈtaɾ.se/ /ʒək.tərˈsə/ /ʒəkˈtar.sə/ /ʒəkˈtaɾ.sə/ (v)
vanter

jade /ˈd͡ʒa.ðe/ /ˈʒa.ðə/ (n, masc)
jade

jalapa /d͡ʒaˈɫa.pa/ /ʒəˈɫa.pə/ (n, fem)
jalapine

jangada /d͡ʒaŋˈɡa.ða/ (n, fem)
jangada

janot /d͡ʒaˈnɔt/ /ʒəˈnɔt/ (n, masc)
plouc

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ (adj, masc)
japonais
  Relatiu o pertanyent al Japó.

japonès /d͡ʒa.poˈnes/ /ʒə.poˈnəs/ /ʒə.puˈnɛs/ (n, masc)
Japonais
  Habitant del Japó.
Japonais, japonais
  (només singular) Idioma parlat al Japó.

jaqueta /d͡ʒaˈke.ta/ /ʒəˈkə.tə/ /ʒəˈkɛ.tə/ (n, fem)
veste, blouson

jardiner /d͡ʒar.ðiˈne/ /d͡ʒaɾ.ðiˈneɾ/ /ʒər.diˈne/ (n, masc)
jardinier
  (professions) Persona que es dedica a la jardineria, com a afició o com a ofici remunerat.

jardí /d͡ʒaɾˈði/ (n, masc)
jardin
  Conjunt de plantes col·locades d'una manera determinada per una persona dins un espai delimitat.

jas /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ (Interjection)
tiens

jaspiar /d͡ʒas.piˈa/ /d͡ʒas.piˈaɾ/ /ʒəs.piˈa/ (v)
jasper

jazz /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ (n, masc)
jazz

jaç /ˈd͡ʒas/ /ˈʒas/ (n, masc)
couchette

jejú /d͡ʒeˈd͡ʒu/ /d͡ʒeˈʒu/ (n, masc)
jéjunum

jerarquia /d͡ʒe.ɾaɾˈki.a/ /ʒə.ɾərˈki.ə/ (n, fem)
hiérarchie

jerarquia d'aprenentatge (n, fem)
hiérarchie d'apprentissage

jerarquitzar /d͡ʒe.ɾar.kiˈd͡za/ /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈza/ /d͡ʒe.ɾaɾ.kiˈzaɾ/ /ʒə.ɾər.kiˈd͡za/ (v)
hiérarchiser

jeremiada /d͡ʒe.ɾe.miˈa.ða/ /ʒə.ɾə.miˈa.ðə/ (n, fem)
jérémiade

jersei /d͡ʒeɾˈsej/ (n, masc)
pull-over

jesuat /d͡ʒe.zuˈat/ /ʒə.zuˈat/ (n, masc)
Jésuate

jesuïta /d͡ʒe.zuˈi.ta/ (adj)
jésuite

jeure /ˈd͡ʒɛw.ɾe/ (v)
allonger
  (oriental) Estar estirat, ja sigui al terra o al llit.
coucher
  (oriental) Anar-se'n a dormir.

jiddisch /ˈi.ðiʃ/ (n, masc)
yiddish
  Llengua germànica parlada originàriament pels jueus establerts a l'Europa central i actualment arreu del món. Utilitza l'alfabet hebreu.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ (Interjection)
à moi
  (pilota) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que li deixi lliure la pista de joc per tornar ell la pilota.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ (n, masc)
moi
  Identitat de l'ésser.

jo /ˈjo/ /ˈjɔ/ (pronoun)
je, moi
  Pronom tònic de primera persona del singular.

joc /ˈd͡ʒɔk/ (n, masc)
jeu
  Activitat física o mental que té com a finalitat l'entreteniment i la diversió dels qui el practiquen.
  (esports de pilota) Manera d'un esportista o un equip de practicar un esport de pilota determinat.
  (tennis) Cadascuna de les divisions d'un set, formades per una successió d'intercanvis de cops fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries arriba a un mínim de quatre punts amb dos punts de diferència.
jeu, manche
  (esports de pilota) Conjunt complet de les accions de joc executades per tots els adversaris o tots els equips adversaris en el transcurs d'una part d'un partit o una partida o bé en el transcurs de tot un partit o tota una partida.

joc a la mà (n, masc)
jeu à la main

joc agrupat (n, masc)
jeu groupé

joc al peu (n, masc)
jeu au pied

joc alt (n, masc)
jeu aérien

joc col·lectiu (n, masc)
jeu d'ensemble

joc d'acció /ʒok /ʒuk (n, masc)
jeu d'action

joc d'acció i aventures (n, masc)
jeu d'aventure et d'action

joc d'atac (n, masc)
jeu d'attaque

joc d'aventures (n, masc)
jeu d'aventure

joc d'estratègia /d͡ʒok /ʒok /ʒuk (n, masc)
jeu de stratégie

joc d'habilitat mental (n, masc)
jeu d'esprit

joc d'ordinador /ˌd͡ʒɔɡ.dor.ni.naˈðo/ /ˌʒɔɡ.doɾ.ni.nəˈðo/ /ˌʒɔɡ.dur.ni.nəˈðo/ (n, masc)
jeu d'ordinateur

joc davanter (n, masc)
jeu de devant

joc de consola (n, masc)
jeu sur console

joc de contraatac (n, masc)
jeu de contre-attaque

joc de curses (n, masc)
simulateur de course

joc de desempat (n, masc)
troisième set

joc de dreta (n, masc)
jeu de coup droit

joc de fons (n, masc)
jeu de fond

joc de gran públic (n, masc)
jeu grand public

joc de guerra (n, masc)
jeu de guerre

joc de llançament (n, masc)
jeu de lancement

joc de lluita (n, masc)
jeu de baston

joc de marca (n, masc)
jeu promotionnel

joc de mig camp (n, masc)
jeu au milieu du terrain

joc de mòbil (n, masc)
jeu sur mobile

joc de navegador (n, masc)
jeu par navigateur

joc de peus (n, masc)
jeu de jambes

joc de plataformes (n, masc)
jeu de plateforme

joc de quadres (n, masc)
jeu de cadres

joc de revés (n, masc)
jeu de revers

joc de rol (n, masc)
jeu de rôle
  Tècnica de dinàmica de grup amb finalitat lúdica, educativa o terapèutica que consisteix en la dramatització de situacions imaginàries però representatives de la realitat.
  (videojocs) Videojoc en què es crea un personatge jugador a partir d'uns trets definits prèviament, les habilitats del qual es van desenvolupant d'acord amb l'experiència acumulada a mesura que avança la història.

joc de simulació (n, masc)
jeu de mise en situation
  Joc en què els participants es poden confrontar a determinats aspectes de la vida real mitjançant la posada en escena de diverses situacions.
jeu de simulation
  (videojocs) Videojoc que recrea artificialment escenes o personatges del món real.

joc de simulació de vol (n, masc)
jeu de simulation aérienne

joc de simulació social (n, masc)
jeu de gestion

joc de supervivència (n, masc)
jeu d'horreur

joc de trets (n, masc)
jeu de tir

joc de trets en primera persona (n, masc)
jeu de tir à la première personne

joc de trets en tercera persona (n, masc)
jeu de tir à la troisième personne

joc de xarxa (n, masc)
jeu au filet

joc decisiu (n, masc)
jeu décisif, manche finale
  (tennis, pàdel) Sistema de desempat d'un set empatat a sis jocs consistent en la disputa d'un joc addicional amb una puntuació preestablerta de set punts per al guanyador o la parella guanyadora, que va augmentant en cas d'haver-hi arribat amb una diferència d'un únic punt fins que un dels adversaris o de les parelles adversàries aconsegueix una diferència de dos punts.

joc defensiu (n, masc)
jeu défensif

joc desplegat (n, masc)
jeu déployé

joc educatiu (n, masc)
jeu éducatif

joc en blanc (n, masc)
jeu blanc

joc en temps real (n, masc)
jeu en simultané

joc en xarxa (n, masc)
jeu en réseau

joc en xarxa massiu (n, masc)
jeu à monde persistant

joc esportiu (n, masc)
jeu de sport

joc estàtic (n, masc)
jeu statique

joc exterior (n, masc)
jeu à l'extérieur de la raquette

joc individual (n, masc)
jeu individuel
  (esports de pilota) Joc d'un equip en què predominen les accions dels jugadors executades sense la col·laboració dels companys d'equip.
jeu solo
  (videojocs) Videojoc en què el jugador s'enfronta directament al motor de joc, sense la intervenció d'altres jugadors.

joc interior (n, masc)
jeu à l'intérieur de la raquette

joc lliure (n, masc)
jeu libre

joc multijugador (n, masc)
jeu multijoueur

joc multiplataforma (n, masc)
jeu multiplateforme

joc musical (n, masc)
jeu musical

joc net (n, masc)
jeu blanc
  (pilota valenciana) Joc completat sense que el perdedor hagi aconseguit cap punt.
jeu correct
  (pilota basca) Joc d'un jugador o un equip en què es torna la pilota després d'haver-la retingut estrictament durant el temps necessari dintre la cesta.

joc obert (n, masc)
jeu ouvert

joc passiu (n, masc)
jeu passif
  (handbol) Falta d'un equip consistent a mantenir la possessió de la pilota sense fer cap intent d'atacar.
antijeu
  (hoquei sobre patins) Falta de tots dos equips consistent a mantenir la possessió de la pilota sense fer cap intent d'atacar.

joc per bandes (n, masc)
jeu de bandes

joc per cops (n, masc)
partie par coups

joc per forats (n, masc)
match play

joc per forats a la millor bola (n, masc)
match play à la meilleure balle

joc per forats a tres boles (n, masc)
match play à trois balles

joc per punts (n, masc)
partie par points

joc piratejat (n, masc)
jeu piraté

joc ras (n, masc)
jeu à ras de terre
  (futbol) Joc d'un equip en què predominen les passades arran de terra.
jeu à ras du filet
  (tennis de taula) Joc d'un jugador o una parella en què predominen els cops que fan passar la pilota arran de la vora superior de la xarxa.

joc saguer (n, masc)
jeu du fond

joc salvat (n, masc)
match sauvegardé

jocund /d͡ʒoˈkun/ /d͡ʒoˈkunt/ /ʒoˈkunt/ /ʒuˈkun/ (adj, masc)
jovial
  D'alegria plàcida, gai, jovial.

joell /d͡ʒoˈeʎ/ /ʒoˈeʎ/ /ʒuˈeʎ/ (n, masc)
joel
  Peix de cos fusiforme, de color gris amb una banda platejada i amb els ulls grossos (Atherina boyeri).

joglar /d͡ʒoˈɣɫa/ /d͡ʒoˈɣɫaɾ/ /ʒoɡˈɡɫa/ /ʒuɡˈɡɫa/ /ʒuˈɣɫa/ (n, masc)
ménestrel
  (històric) Cantant i recitador medieval d’obres literàries.
jongleur
  (històric) Membre d’una colla d’entreteniment amb música, balls i jocs.

joglaressa /d͡ʒo.ɣɫaˈɾe.sa/ /d͡ʒoɡ.ɡɫaˈɾe.sa/ /ʒoɡ.ɡɫəˈɾə.sə/ /ʒu.ɣɫəˈɾɛ.sə/ /ʒuɡ.ɡɫəˈɾɛ.sə/ (n, fem)
jongleresse

joguina /d͡ʒoˈɣi.na/ /d͡ʒuˈɣi.na/ /ʒoˈɣi.nə/ /ʒuˈɣi.nə/ (n, fem)
jouet

joguinejar /d͡ʒo.ɣi.neˈd͡ʒa/ /d͡ʒo.ɣi.neˈd͡ʒaɾ/ /d͡ʒo.ɣi.neˈʒa/ /ʒo.ɣi.nəˈd͡ʒa/ /ʒu.ɣi.nəˈʒa/ (v)
batifoler

joia /ˈd͡ʒɔ.ja/ /ˈd͡ʒɔ.jɔ/ (n, fem)
joie
  Sensació d'una forta alegria.
bijou, joyau
  Peça de decoració, normalment per adorn personal, feta amb materials preciosos: pedres precioses, metalls preciosos (or, argent, platí), corall, etc.

joier /d͡ʒoˈje/ /d͡ʒoˈjeɾ/ /ʒoˈje/ /ʒuˈje/ (n, masc)
bijoutier, joaillier
  Persona que té per ofici fer joies o vendre-les.
boîte à bijoux
  Capsa especial per a desar joies.

joliu /d͡ʒoˈɫiw/ /ʒoˈɫiw/ /ʒuˈɫiw/ (adj, masc)
joli

jonc /ˈd͡ʒoŋ/ /ˈd͡ʒoŋk/ /ˈʒoŋ/ /ˈʒoŋk/ (n, masc)
jonc
  Gènere de plantes de la família de les juncàcies (Juncus sp).

jonqui /ˈd͡ʒɔŋ.ki/ /ˈʒɔŋ.ki/ (n, neut)
junky

jonquilla /d͡ʒoŋˈki.ʎa/ /ʒoŋˈki.ʎə/ /ʒuŋˈki.ʎə/ (n, fem)
renoncule des Pyrénées

jonça /ˈd͡ʒon.sa/ /ˈʒon.sə/ (n, fem)
aphyllanthe de Montpellier

joquei /d͡ʒoˈkej/ /ʒoˈkɛj/ /ʒuˈkɛj/ (n, neut)
jockey

jorn /ˈd͡ʒoɾn/ /ˈʒorn/ (n, masc)
jour

jornada /d͡ʒoɾˈna.ða/ /ʒoɾˈna.ðə/ /ʒurˈna.ðə/ (n, fem)
journée

jornada de doble partit (n, fem)
programme double

jornada escolar (n, fem)
jounée scolaire

jornal /d͡ʒoɾˈnaɫ/ /ʒurˈnaɫ/ (n, masc)
salaire

jornaler /d͡ʒor.naˈɫe/ /d͡ʒoɾ.naˈɫeɾ/ /ʒoɾ.nəˈɫe/ /ʒur.nəˈɫe/ (n, masc)
journalier

jota /ˈd͡ʒo.ta/ /ˈʒɔ.tə/ (n, fem)
ji

jou /ˈd͡ʒow/ /ˈd͡ʒɔw/ /ˈʒɔw/ (n, masc)
joug
  (agricultura) Aparell de fusta o de ferro que s'utilitza per unir en paral·lel dos animals de tir a un carro o a un aladre, amb certa curvatura on encaixa el llom de l'animal.

jova /ˈd͡zɔ.va/ /ˈd͡zɔ.βa/ /ˈʒo.və/ /ˈʒɔ.βa/ (n, fem)
corvée
  (històric) Obligació feudal de treballar la terra del senyor, originalment llaurar una jornada amb una parella de bous.
  Prestació obligatòria en treballs d’utilitat pública.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ (adj)
jeune
  En general referit a qualsevol cosa, que té poc temps des que es va crear.

jove /ˈd͡ʒo.ve/ /ˈd͡ʒo.βe/ /ˈʒo.və/ (n, neut)
jeune
  Persona d'una edat entre l'adolescència (de vegades incloent-la) i l'edat adulta.

jovent /d͡ʒoˈvent/ /d͡ʒoˈβen/ /d͡ʒoˈβent/ /ʒoˈvent/ /ʒuˈvent/ /ʒuˈβen/ (n, masc)
jeunes

joventut /d͡ʒo.venˈtut/ /d͡ʒo.βenˈtut/ /ʒo.vənˈtut/ /ʒu.vənˈtut/ (n, fem)
jeunesse, adolescence

jovençà /d͡ʒo.venˈsa/ /d͡ʒo.βenˈsa/ /ʒo.vənˈsa/ /ʒu.vənˈsa/ /ʒu.βənˈsa/ (n, masc)
jeune marié

jubilació (n, fem)
retraite

jubilar /d͡ʒu.biˈɫaɾ/ /d͡ʒu.βiˈɫa/ /ʒu.βiˈɫa/ (v)
jubiler

judaisme /d͡ʒu.ðaˈiz.me/ (n, masc)
judaïsme

judaïtzar /d͡ʒu.ða.iˈd͡za/ /d͡ʒu.ða.iˈza/ /d͡ʒu.ða.iˈzaɾ/ /ʒu.ðə.iˈd͡za/ (v)
judaïser

judes /ˈd͡ʒu.ðes/ /ˈʒu.ðəs/ (n, masc)
judas

judici /d͡ʒuˈði.si/ (n, masc)
jugement
  Acte de jutjar.

judici de valor (n, masc)
jugement de valeur

judici impossible (n, masc)
jugement impossible

judicialitzar /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈd͡za/ /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈza/ /d͡ʒu.ði.si.a.ɫiˈzaɾ/ /ʒu.ði.si.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
judiciariser

judo /ˈd͡ʒu.ðo/ /ˈʒu.ðo/ /ˈʒu.ðu/ (n, masc)
judo

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ (adj, masc)
juif

jueu /d͡ʒuˈew/ /d͡ʒuˈɛw/ /ʒuˈɛw/ (n, masc)
juif
  Seguidor de la religió del judaisme.

jugabilitat (n, fem)
jouabilité

jugada /d͡ʒuˈɣa.ða/ /ʒuˈɣa.ðə/ (n, fem)
coup
  Acció d’un jugador en un joc.
jeu
  (futbol americà) Conjunt d'una o més accions executades per un o diversos jugadors d'un mateix equip entre dues interrupcions consecutives del joc.
mène
  (petanca, botxes) Cadascuna de les fases d'una partida compreses entre el llançament del bolig i el llançament de l'última bola, corresponents al llançament de totes les boles de tots els jugadors.

jugada addicional (n, fem)
prolongation

jugada d'elecció (n, fem)
choix défensif

jugada d'engany (n, fem)
fake

jugada forçada (n, fem)
jeu forcé

jugada individual (n, fem)
action individuelle

jugador /d͡ʒu.ɣaˈðo/ /d͡ʒu.ɣaˈðoɾ/ /ʒu.ɣəˈðo/ (n, masc)
joueur

jugador central (n, masc)
joueur centre

jugador complet (n, masc)
joueur complet

jugador d'atac (n, masc)
joueur offensif

jugador d'esquaix (n, masc)
joueur de squash

jugador d'handbol (n, masc)
handballeur

jugador d'handicap 0 (n, masc)
maître-golfeur

jugador d'hoquei sobre gel (n, masc)
joueur de hockey sur glace

jugador d'hoquei sobre herba (n, masc)
hockeyeur

jugador d'hoquei sobre patins (n, masc)
joueur de hockey sur patins

jugador de basquetbol (n, masc)
basketteur

jugador de beisbol (n, masc)
baseballeur

jugador de billar (n, masc)
joueur de billard

jugador de bitlles (n, masc)
quilleur

jugador de bàdminton (n, masc)
joueur de badminton

jugador de camp (n, masc)
joueur de champ
  (esports de pilota) Cadascun dels jugadors d'una alineació, a excepció del porter.
  (beisbol) Cadascun dels jugadors que ocupen una posició defensiva, a excepció del llançador i el receptor.

jugador de cesta punta (n, masc)
puntiste

jugador de corfbol (n, masc)
joueur de korfball

jugador de dobles (n, masc)
joueur de doubles

jugador de fons (n, masc)
joueur de fond de court

jugador de frontennis (n, masc)
frontenniste

jugador de futbol (n, masc)
footballeur

jugador de futbol americà (n, masc)
footballeur américain

jugador de golf (n, masc)
golfeur

jugador de mà (n, masc)
joueur de main-nue

jugador de mà individual (n, masc)
joueur de main-nue en tête-à-tête

jugador de pala (n, masc)
joueur à pala

jugador de paleta (n, masc)
joueur de paleta

jugador de petanca (n, masc)
joueur de pétanque

jugador de pilota (n, masc)
pelotari

jugador de pàdel (n, masc)
joueur de padel

jugador de remunta (n, masc)
joueur de remonté

jugador de rugbi (n, masc)
joueur de rugby

jugador de tennis (n, masc)
joueur de tennis

jugador de tennis de taula (n, masc)
joueur de tennis de table

jugador de trinquet (n, masc)
joueur de trinquet

jugador de volea (n, masc)
volleyeur

jugador de voleibol (n, masc)
joueur de volley-ball

jugador de xare (n, masc)
joueur de sharé

jugador de xarxa (n, masc)
joueur au filet

jugador defensiu (n, masc)
joueur défensif

jugador dret (n, masc)
joueur droit

jugador esquerre (n, masc)
joueur gauche

jugador expert (n, masc)
joueur passionné

jugador més valuós (n, masc)
joueur le plus utile

jugador ocasional (n, masc)
joueur occasionnel

jugador tècnic (n, masc)
joueur de touche

juganer /d͡ʒu.ɣaˈne/ /d͡ʒu.ɣaˈneɾ/ (adj, masc)
joueur

jugar /d͡ʒuˈɣa/ /d͡ʒuˈɣaɾ/ (v)
jouer
  Divertir-se duent a terme una activitat, usualment en un marc de regles que creen un petit món al marge de la realitat.
  Fer broma, provocar.
  (esports de pilota) Disputar una prova o un encontre d'un esport de pilota, dos o més esportistes o equips, per determinar-ne el guanyador.
  (esports de pilota) Mantenir la pilota, la bola o el disc de manera reglamentària dintre el camp de joc fent passades, llançaments, recepcions, etc.
  (habitualment jugar a) Practicar, un esportista o un equip, un determinat esport de pilota.
  (habitualment jugar de) Intervenir en un encontre d'una manera determinada o ocupant una determinada posició.
gager
  Apostar sobre alguna cosa en concret.

jugar al fora de joc (v)
jouer le hors-jeu

jugar curt (v)
jouer court

jugar llarg (v)
jouer long

jugueu (Interjection)
jouez

jujutsu /d͡ʒuˈd͡ʒut.su/ /d͡ʒuˈʒut.su/ /ʒuˈʒut.su/ (n, masc)
jiu-jitsu

juli /ˈd͡ʒu.ɫi/ /ˈʒu.ɫi/ (n, masc)
vinaigre
  Joc de saltar a corda.

juliol /d͡ʒu.ɾiˈɔɫ/ /ʒu.ɫiˈɔɫ/ /ʒu.ɾiˈɔɫ/ (n, masc)
juillet
  Setè mes de l'any.

julivert /d͡ʒu.ɫiˈvɛɾt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛrt/ /d͡ʒu.ɫiˈβɛɾt/ /ʒu.ɫiˈvɛɾt/ (n, masc)
persil

jungla /ˈd͡ʒuŋ.ɡɫa/ /ˈʒuŋ.ɡɫə/ (n, fem)
jungle

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ (adj, masc)
ensemble
  Situat proper a un altre.
  Al mateix temps.

junt /ˈd͡ʒun/ /ˈd͡ʒunt/ /ˈʒun/ /ˈʒunt/ (adv)
ensemble

junta de dilatació /ˌd͡ʒun.ta.ðe.ði.ɫa.ta.siˈo/ /ˌʒun.tə.ðə.ði.ɫə.tə.siˈo/ (n, fem)
joint de dilatation

junts /ˈd͡ʒuns/ /ˈʒuns/ (Interjection)
entrez

juny /ˈd͡ʒun/ /ˈʒuɲ/ /ˈʒuɲ/ (n, masc)
juin
  Sisè mes de l'any.

junyir /d͡ʒuˈɲi/ /d͡ʒuˈɲiɾ/ /ʒuˈɲi/ (v)
atteler
  (transitiu) Unir i lligar el jou els bous o altres bèsties.

jurament /d͡ʒu.ɾaˈmen/ /d͡ʒu.ɾaˈment/ /ʒu.ɾəˈmen/ /ʒu.ɾəˈment/ (n, masc)
serment

juramentar /d͡ʒu.ɾa.menˈta/ /d͡ʒu.ɾa.menˈtaɾ/ /ʒu.ɾə.mənˈta/ (v)
assermenter

jurar /d͡ʒuˈɾa/ /d͡ʒuˈɾaɾ/ /ʒuˈɾa/ (v)
jurer

jurat /d͡ʒuˈɾat/ /ʒuˈɾat/ (n, masc)
jurat

jurisdiccional /d͡ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.dik.si.uˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.oˈnaɫ/ /ʒu.ɾiz.ðik.si.uˈnaɫ/ (adj)
jurisdictionnel

jurisdicció /d͡ʒu.ɾiz.ðik.siˈo/ /ʒu.ɾiz.dik.siˈo/ (n, fem)
juridiction

just /ˈd͡ʒust/ (adj, masc)
juste
  Conforme segons justícia i raó.
  Ajustat a una altra cosa, igual en pes, mida o mesura.

just /ˈd͡ʒust/ (adv)
juste

justa /ˈd͡ʒus.ta/ /ˈʒus.tə/ (n, fem)
joute

justament /ˌd͡ʒus.taˈmen/ /ˌd͡ʒus.taˈment/ /ˌʒus.təˈmen/ /ˌʒus.təˈment/ (adv)
justement

justar /d͡ʒusˈta/ /d͡ʒusˈtaɾ/ /ʒusˈta/ (v)
jouter

justejar /d͡ʒus.teˈd͡ʒa/ /d͡ʒus.teˈd͡ʒaɾ/ /d͡ʒus.teˈʒa/ /ʒus.təˈd͡ʒa/ /ʒus.təˈʒa/ (v)
être juste

justificar /d͡ʒus.ti.fiˈka/ /d͡ʒus.ti.fiˈkaɾ/ /ʒus.ti.fiˈka/ (v)
justifier
  Provar la innocència d'algú o la justícia d'alguna cosa.
  (religió) Donar Déu la gràcia, fer just a l'home.
  (impremta) Igualar les ratlles de una plana segons la mida exacta.

justícia /d͡ʒusˈti.si.a/ /ʒusˈti.si.ə/ (n, fem)
justice

jutge /ˈd͡ʒu.d͡ʒe/ (n, neut)
juge

jutge de cadira (n, masc)
arbitre de chaise

jutge de centre (n, masc)
juge de centre

jutge de falta (n, masc)
juge de ligne
  (pilota basca) Àrbitre situat a la contracanxa, prop de la línia de falta.
  (bowling) Àrbitre encarregat de controlar que no es traspassi la línia de falta en l'execució d'un llançament, en cas d'inexistència o avaria del detector de faltes.

jutge de falta de peu (n, masc)
juge de faute de pied

jutge de gol (n, masc)
juge de but

jutge de la zona d'assaig (n, masc)
juge d'en-but

jutge de línia central (n, masc)
juge de ligne médiane

jutge de línia de fons (n, masc)
juge de ligne de fond

jutge de passa (n, masc)
juge de pasa

jutge de servei (n, masc)
juge de service

jutge de televisió (n, masc)
juge-vidéo

jutge de toc (n, masc)
juge de touche

jutge de xarxa (n, masc)
juge de filet

jutge àrbitre adjunt (n, masc)
juge-arbitre adjoint

jutjar /d͡ʒuˈd͡ʒa/ /d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /ʒuˈd͡ʒa/ (v)
juger

jutjat /d͡ʒuˈd͡ʒat/ /ʒuˈd͡ʒat/ (n, masc)
séance

juxtaposar /d͡ʒuks.ta.poˈza/ /d͡ʒuks.ta.poˈzaɾ/ /ʒuks.tə.poˈza/ /ʒuks.tə.puˈza/ (v)
juxtaposer

juxtaposició /d͡ʒuks.ta.po.zi.siˈo/ /ʒuks.tə.po.zi.siˈo/ /ʒuks.tə.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
juxtaposition

juí /d͡ʒuˈi/ /ʒuˈi/ (n, masc)
jugement

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ (adj, masc)
ionique
  Relatiu a, o de Jònia o els jonis.

jònic /ˈd͡ʒɔ.nik/ /ˈʒɔ.nik/ (n, masc)
ionique
  Dialecte del grec antic originari de l’antiga Jònia.

jóc /ˈʒok/ (n, masc)
juchoir

kabure (n, masc)
kaburé

kaf /ˈkaf/ (n, fem)
kaf

kafkià /kaf.kiˈa/ /kəf.kiˈa/ (adj, masc)
kafkaïen
  Corresponent o pertanyent a Franz Kafka o a la seva obra.

kana /ˈka.na/ /ˈka.nə/ (n, masc)
kana

kanji /ˈkaɲ.d͡ʒi/ /ˈkaɲ.ʒi/ (n, masc)
kanji

karate /kaˈɾa.te/ /kəˈɾa.te/ (n, masc)
karaté

karbovanets (n, masc)
karbovanets

karma /ˈkar.mə/ /ˈkaɾ.ma/ (n, masc)
karma

kayagum /ka.jaˈɣum/ /kə.jəˈɣum/ (n, masc)
kayagum

kaó (n, masc)
kaon

kebab /keˈbap/ /kəˈβap/ (n, masc)
kébab

kenyà /keˈɲa/ /kə.niˈa/ /kəˈɲa/ (adj, masc)
kenyan
  Originari, pertanyent o relatiu a Kenya.

khan /ˈkan/ (n, masc)
khan

khanat /kaˈnat/ /kəˈnat/ (n, masc)
khanat

khanjira (n, masc)
kanjira

kharja /ˈhar.ʒə/ /ˈhaɾ.d͡ʒa/ (n, fem)
khardja

khimar /χiˈmar/ (n, masc)
khimar

kina /ˈki.na/ /ˈki.nə/ (n, masc)
kina

kirsch /ˈkirʃ/ (n, masc)
kirsch

kiwi /ˈki.bi/ /ˈki.vi/ /ˈki.wi/ (n, masc)
kiwi

koiné /kojˈne/ (n, fem)
koinè

korenització /ko.ɾe.ni.d͡za.siˈo/ /ko.ɾe.ni.za.siˈo/ /ko.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ /ku.ɾə.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
korenisation

koto (n, masc)
koto

kuna /ˈku.na/ /ˈku.nə/ (n, fem)
kuna

kurd (adj, masc)
kurde
  Relatiu o pertanyent al Kurdistan, als seus habitants o a la llengua kurda.

kurd (n, masc)
kurde
  (només singular) Llengua parlada al Kurdistan.

kurus /ˈku.ɾus/ (n, masc)
kurus

kyrieleison /ki.ɾi.e.ɫejˈzon/ /ki.ɾi.eˈɫej.zon/ /ki.ɾi.ə.ɫəjˈzon/ /ki.ɾi.əˈɫej.zon/ (n, masc)
kyrielle

kàiser /ˈkaj.zeɾ/ /ˈkaj.zər/ (n, masc)
kaiser

l'Havana /laˈva.na/ /laˈβa.na/ /ləˈva.nə/ /ləˈβa.nə/ (pn)
La Havane

la /ɫa/ (article)
la
  Article determinat femení singular que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya. També és el femení de la forma dialectal i la forma arcaica lo.

la /ɫa/ (pronoun)
la
  Acusatiu del singular del pronom personal "ella".

la venjança és un plat que se serveix fred (idiom)
la vengeance est un plat qui se mange froid

laberint /ɫa.beˈɾint/ /ɫa.βeˈɾin/ /ɫə.bəˈɾin/ /ɫə.bəˈɾint/ (n, masc)
dédale, labyrinthe
  Joc en el qual l'objectiu és realitzar un recorregut donades unes condicions sobre un circuit marcat i partint d'un lloc inicial. El més típic és que hi hagi una sola condició, la d'arribar a un destí concret. Pot tenir bifurcacions o bé ser un conjunt de camins diferents no connectats i sense bifurcacions dels quals només un connecta origen i destí; també pot ser una combinació d'ambdós.
  Per extensió i en general, bolic o desordre.
labyrinthe
  Circuit complex sense bifurcacions. Típicament està destinat a ser recorregut per raons místiques mentre es van realitzant oracions o meditacions. També pot estar destinat a que quan l'intentin recorre els mals esperits es perdin. Sovint es troba representat en el terra d'algunes catedrals, en alguns relleus, en medalles i en monedes antigues.
  Per extensió, camí o circuit intricat.
  En mecànica, certa juntura complexa per a fluids entre un element mòbil i un altre de fix o dos de mòbils.
labyrinthe, chicane, labyrinthe aquatique de Morris
  Orella interna, llevat dels seus nervis principals (nervi coclear, nervi auditiu i nervi auditiu intern) i del conducte que els cobreix (conducte auditiu intern). Es caracteritza per estar composta per un conjunt de conductes de recorregut complex.
chicane
  Composició poètica on els versos poden llegir-se en diferents ordres mantenint la coherència i la cadència.

labialització /ɫa.bi.a.ɫi.za.siˈo/ /ɫa.βi.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫə.βi.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
labialisation

labialitzar /ɫa.bi.a.ɫiˈzaɾ/ /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡za/ /ɫa.βi.a.ɫiˈza/ /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
labialiser

labialitzat /ɫa.bi.a.ɫiˈzat/ /ɫa.βi.a.ɫiˈd͡zat/ /ɫə.βi.ə.ɫiˈd͡zat/ (adj, masc)
arrondi

labiodental /ˌɫa.bi.o.ðenˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.o.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.bi.u.ðənˈtaɫ/ /ˌɫa.βi.u.ðənˈtaɫ/ (adj)
labiodental
  (fonètica) Articulat amb el llavi inferior i les incisives superiors.

labiovelaritzar /ɫa.bi.o.ve.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /ɫa.βi.o.βe.ɫa.ɾiˈd͡za/ /ɫa.βi.o.βe.ɫa.ɾiˈza/ /ɫə.bi.o.və.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ɫə.bi.u.və.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ɫə.βi.u.βə.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
labiovélariser

labor /ɫaˈboɾ/ /ɫəˈbo/ /ɫəˈboɾ/ /ɫəˈβor/ (n, fem)
travail
  Treball continuat.
ouvrage
  Obra domèstica de teixits, costura, brodat.

laboral /ɫa.βoˈɾaɫ/ /ɫə.βuˈɾaɫ/ (adj)
travail
  Pertanyent o relacionat amb el treball.

laborar /ɫa.boˈɾaɾ/ /ɫa.βoˈɾa/ /ɫə.boˈɾa/ /ɫə.buˈɾa/ /ɫə.βuˈɾa/ (v)
travailler

laboratori /ɫa.bo.ɾaˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bo.ɾəˈtɔ.ɾi/ /ɫə.bu.ɾəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
laboratoire

laboratori d'idiomes (n, masc)
laboratoire de langues

lacar /ɫaˈka/ /ɫaˈkaɾ/ /ɫəˈka/ (v)
laquer

laceració /ɫa.se.ɾa.siˈo/ /ɫə.sə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
lacération

lacrar /ɫaˈkɾa/ /ɫaˈkɾaɾ/ /ɫəˈkɾa/ (v)
sceller

lacrosse (n, masc)
crosse

lact- /ˈɫakt/ (prefix)
lact-

lactància /ɫakˈtan.si.a/ /ɫəkˈtan.si.ə/ (n, fem)
lactation

lacònic /ɫaˈkɔ.nik/ /ɫəˈkɔ.nik/ (adj, masc)
laconique

laic /ˈɫajk/ (adj, masc)
laïque

lama /ˈɫa.ma/ /ˈɫa.mə/ (n, masc)
lama

lambdacisme /ɫam.daˈsiz.me/ /ɫəm.dəˈsiz.mə/ (n, masc)
labdacisme

lament /ɫaˈmen/ /ɫaˈment/ /ɫəˈmen/ /ɫəˈment/ (n, masc)
lamentation

lamentació /ɫa.men.ta.siˈo/ /ɫə.mən.tə.siˈo/ (n, fem)
gémissement

lamentar /ɫa.menˈta/ /ɫa.menˈtaɾ/ /ɫə.mənˈta/ (v)
lamenter

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ (adj)
laminaire
  Format de làmines.

laminar /ɫa.miˈna/ /ɫa.miˈnaɾ/ /ɫə.miˈna/ /ɫə.miˈnar/ (v)
laminer
  Reduir a làmines.

lampista /ɫamˈpis.ta/ (n, neut)
lampiste

lanceolat /ɫan.se.oˈɫat/ /ɫən.sə.uˈɫat/ (adj, masc)
lancéolé
  Amb aspecte de ferro de llança.

landa /ˈɫan.da/ /ˈɫan.də/ (n, fem)
lande

lantani /ɫənˈta.ni/ (n, masc)
lanthane

lapidar /ɫa.piˈða/ /ɫa.piˈðaɾ/ /ɫə.piˈða/ (v)
lapider

lapislàtzuli /ɫa.pizˈɫa.d͡zu.ɫi/ (n, masc)
lapis-lazuli

lapsus /ˈɫap.sus/ (n, masc)
lapsus

laringe /ɫaˈɾiɲ.d͡ʒe/ (n, fem)
larynx

laringitis /ɫa.ɾiɲˈd͡ʒi.tis/ /ɫə.ɾiɲˈʒi.tis/ (n, fem)
laryngite

larva /ˈɫar.bə/ /ˈɫar.βa/ /ˈɫaɾ.va/ /ˈɫaɾ.və/ /ˈɫaɾ.βa/ (n, fem)
larve

lasanya /ɫaˈza.ɲa/ (n, fem)
lasagne

lasciu /ɫaˈsiw/ /ɫəsˈsiw/ (adj, masc)
lascif

lassar /ɫaˈsa/ /ɫaˈsaɾ/ /ɫəˈsa/ (v)
lasser

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ (adj)
latéral

lateral /la.teˈɾaɫ/ /ɫə.təˈɾaɫ/ (n, neut)
arrière, demi aile
  (handbol) Cadascun dels dos jugadors d'un sistema ofensiu 3-3 situats als extrems de la primera línia ofensiva, l'un a la dreta i l'altre a l'esquerra.

lateralitat /ɫa.te.ɾa.ɫiˈtat/ /ɫə.tə.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
latéralité

lateralitzar /ɫa.te.ɾa.ɫiˈd͡za/ /ɫa.te.ɾa.ɫiˈza/ /ɫa.te.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /ɫə.tə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
latéraliser

latitud /ɫa.tiˈtut/ /ɫə.tiˈtut/ (n, fem)
latitude

latosòl /ɫa.toˈsɔɫ/ /ɫə.toˈsɔɫ/ /ɫə.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
latosol

latrina /laˈtɾi.na/ /ləˈtɾi.nə/ (n, fem)
latrines

lats /ˈɫats/ (n, masc)
lats

lava /ˈɫa.va/ /ˈɫa.və/ /ˈɫa.βa/ /ˈɫa.βə/ (n, fem)
lave

lavabo /ɫaˈva.bo/ /ɫaˈβa.βo/ /ɫəˈva.bo/ /ɫəˈva.bu/ (n, masc)
lavabo, toilettes
  Recipient per a contenir aigua amb la qual poder rentar-se la cara i les mans.
toilettes
  (per metonímia) Cambra d’una casa on hi ha una pica per a rentar-se i complir amb altres necessitats higièniques.

lavanda /ɫaˈvan.da/ /ɫaˈβan.da/ /ɫəˈvan.də/ /ɫəˈβan.də/ (n, fem)
lavande

lawrenci (n, masc)
lawrencium

laxar /ɫakˈsa/ /ɫakˈsaɾ/ /ɫəkˈsa/ (v)
relâcher

lay-up (n, masc)
lay up

laïcitat /ɫa.i.siˈtat/ /ɫə.i.siˈtat/ (n, fem)
laïcité

laïcitzar /ɫa.i.siˈd͡za/ /ɫa.i.siˈza/ /ɫa.i.siˈzaɾ/ /ɫə.i.siˈd͡za/ (v)
laïciser

lecte /ˈɫɛk.te/ /ˈɫɛk.tə/ (n, masc)
lecte

lectiu /ɫekˈtiw/ /ɫəkˈtiw/ (adj, masc)
de classe

lectoescriptura /ˌɫek.to.es.kɾipˈtu.ɾa/ /ˌɫɛk.tos.kɾipˈtu.ɾə/ /ˌɫɛk.tus.kɾipˈtu.ɾə/ (n, fem)
lecture et écriture

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ (adj, masc)
lecteur

lector /ɫekˈto/ /ɫekˈtoɾ/ (n, masc)
lecteur
  Persona que llegeix tot sol en silenci.
  Persones que llegeixen en veu alta davant d'una audiència.
  Professor de llengua estrangera, que és nadiu de la llengua que ensenya.
  Assessor en una editorial, que llegeix llibres i valora la seva possible publicació.

lectorat (n, masc)
poste de lecteur

lectura /ɫekˈtu.ɾa/ (n, fem)
lecture

lectura eficaç (n, fem)
lecture efficace

lectura labial (n, fem)
labiolecture

lectura lletrejada (n, fem)
alphabet radio, épellation
  Acció de dir el nom de cada lletra d’una paraula.

lectura primerenca (n, fem)
lecture précoce

lectura tàctil (n, fem)
lecture tactile

legal /ɫeˈɣaɫ/ (adj)
légal

legalitzar /ɫe.ɣa.ɫiˈd͡za/ /ɫe.ɣa.ɫiˈza/ /ɫe.ɣa.ɫiˈzaɾ/ /ɫə.ɣə.ɫiˈd͡za/ (v)
légaliser

legislació educativa (n, fem)
législation de l'éducation

legislar /ɫe.d͡ʒizˈɫa/ /ɫe.d͡ʒizˈɫaɾ/ /ɫe.ʒizˈɫa/ (v)
légiférer

legislatiu /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtiw/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtiw/ (adj, masc)
législatif

legislatura /ɫe.d͡ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫe.ʒiz.ɫaˈtu.ɾa/ /ɫə.ʒiz.ɫəˈtu.ɾə/ (n, masc)
législature

legitimar /ɫe.d͡ʒi.tiˈma/ /ɫe.d͡ʒi.tiˈmaɾ/ /ɫe.ʒi.tiˈma/ /ɫə.ʒi.tiˈma/ (v)
légitimer
  Fer legítim allò que no ho era.
  Justificar alguna cosa conforme a les lleis.

legió /ɫe.d͡ʒiˈo/ /ɫe.ʒiˈo/ /ɫə.ʒiˈo/ (n, fem)
légion

legítim /ɫeˈd͡ʒi.tim/ /ɫeˈʒi.tim/ /ɫəˈʒi.tim/ (adj, masc)
légitime

lek /ˈɫɛk/ (n, masc)
lek

lema /ˈle.ma/ /ˈɫe.mə/ (n, masc)
devise
  (literatura) Argument, títol, epígraf o tema que precedeix una composició.
  Paraules que acompanyen un emblema o divisa sintetitzant una idea.
lemme
  (filologia) Unitat lèxica de l'entrada d'un diccionari representada per la forma canònica del lexema.
  (filosofia, matemàtiques) Proposició prèvia per a demostrar una altra proposició o teorema.

lematitzar /ɫe.ma.tiˈd͡za/ /ɫe.ma.tiˈza/ /ɫe.ma.tiˈzaɾ/ /ɫə.mə.tiˈd͡za/ (v)
lemmatiser

lempira /ɫemˈpi.ɾa/ /ɫəmˈpi.ɾə/ (n, masc)
lempira

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ (adj, masc)
lent
  Que es mou molt a poc a poc.

lent /ˈɫen/ /ˈɫent/ (n, fem)
lentille
  Vidre polit que altera la visió a través d'ell.

lent de contacte (n, fem)
lentille de contact

lentament /ˌɫen.taˈmen/ /ˌɫen.taˈment/ /ˌɫen.təˈmen/ /ˌɫen.təˈment/ (adv)
lentement

lentitud /ɫen.tiˈtut/ /ɫən.tiˈtut/ (n, fem)
lenteur

lepra /ˈɫe.pɾa/ /ˈɫe.pɾə/ (n, fem)
lèpre

leprós /ɫeˈpɾos/ /ɫəˈpɾos/ (adj, masc)
léprosé

leptorí /ɫep.toˈri/ /ɫəp.toˈri/ /ɫəp.tuˈri/ (adj, masc)
leptorhinien

leptosòl /ɫep.toˈsɔɫ/ /ɫəp.toˈsɔɫ/ /ɫəp.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
leptosol

leptó (n, masc)
lepton

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ (article)
les
  Article determinat femení plural que serveix per actualitzar i concretar el contingut del substantiu que acompanya.

les /las/ /ɫes/ /ɫəs/ /ˈɫes/ /ˈɫəs/ /ˈɫɛs/ (pronoun)
les
  Acusatiu del femení plural del pronom personal elles.

lesbi /ˈɫɛz.bi/ (adj, masc)
lesbien

lesbi /ˈɫɛz.bi/ (n, masc)
Lesbien

lesbiana /ɫez.biˈa.na/ /ɫəz.biˈa.nə/ (n, fem)
lesbienne

lesbianisme /ɫez.bi.aˈniz.me/ /ɫəz.bi.əˈniz.mə/ (n, masc)
lesbianisme

lesbià /ɫez.biˈa/ (adj, masc)
lesbien

lesbofòbia /ɫez.boˈfɔ.bi.a/ /ɫəz.boˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.bi.ə/ /ɫəz.buˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
lesbophobie

lesionar /ɫe.si.oˈna/ /ɫe.si.oˈnaɾ/ /ɫə.si.uˈna/ (v)
blesser

lesió /ɫe.ziˈo/ /ɫə.ziˈo/ (n, fem)
lésion

letal /leˈtaɫ/ /ɫəˈtaɫ/ (adj)
mortel

letalitat /ɫe.ta.ɫiˈtat/ /ɫə.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
létalité
  (neologisme, medicina) Qualitat de letal.

letargia /ɫe.taɾˈʒi.a/ /ɫə.təɾˈʒi.ə/ (n, fem)
léthargie

leu /ˈɫɛw/ (n, masc)
leu

leucorrea /ɫew.koˈre.a/ /ɫəw.koˈre.ə/ /ɫəw.kuˈre.ə/ (n, fem)
leucorrhée

leucèmia /ɫewˈsɛ.mi.a/ (n, fem)
leucémie, leucose

leucòcit /ɫewˈkɔ.sit/ /ɫəwˈkɔ.sit/ (n, masc)
leucocyte

lev /ˈɫɛf/ (n, masc)
lev

levitar /ɫe.viˈtaɾ/ /ɫe.βiˈta/ /ɫə.viˈta/ /ɫə.βiˈta/ (v)
léviter

lexema /ɫekˈse.ma/ /ɫəkˈsɛ.mə/ (n, masc)
lexème

lexicalització /ɫek.si.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫek.si.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫək.si.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
lexicalisation

lexicalitzar /ɫek.si.ka.ɫiˈd͡za/ /ɫek.si.ka.ɫiˈza/ /ɫek.si.ka.ɫiˈzaɾ/ /ɫək.si.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
lexicaliser

lexicografia /ɫek.si.ko.ɣɾaˈfi.a/ /ɫək.si.ko.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫək.si.ku.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
lexicographie

lexicogràfic /ɫek.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.koˈɣɾa.fik/ /ɫək.si.kuˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
lexicographique

lexicologia /ɫek.si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ɫek.si.ko.ɫoˈʒi.a/ /ɫək.si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /ɫək.si.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
lexicologie

lexicó /ɫek.siˈko/ /ɫək.siˈko/ (n, masc)
lexique

li /ɫi/ (pronoun)
lui

libació /ɫi.ba.siˈo/ /ɫi.βə.siˈo/ (n, fem)
libation

libel·lista /ɫi.beɫˈɫis.ta/ /ɫi.beɫˈɫis.te/ /ɫi.bəɫˈɫis.tə/ /ɫi.βeˈɫis.ta/ /ɫi.βeˈɫis.te/ /ɫi.βəɫˈɫis.tə/ /ɫi.βəˈɫis.tə/ (n, neut)
libelliste

liberalitzar /ɫi.be.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈd͡za/ /ɫi.βe.ɾa.ɫiˈza/ /ɫi.βə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
libéraliser

libido /ɫiˈbi.ðo/ /ɫiˈbi.ðu/ /ɫiˈβi.ðu/ (n, fem)
libido

libèl·lula /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈbɛɫ.ɫu.ɫə/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫa/ /ɫiˈβɛ.ɫu.ɫə/ (n, fem)
libellule

licitador /ɫi.si.taˈðo/ /ɫi.si.taˈðoɾ/ /ɫi.si.təˈðo/ (n, masc)
enchérisseur

licitar /ɫi.siˈta/ /ɫi.siˈtaɾ/ (v)
surenchérir

licor /ɫiˈkor/ (n, masc)
liqueur

lideratge /ɫi.ðeˈɾa.d͡ʒe/ /ɫi.ðəˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
leadership

liftar /ɫifˈta/ /ɫifˈtaɾ/ (v)
brosser

liftat /lifˈtat/ (adj, masc)
lifté

lila /ˈɫi.ɫə/ (n, masc)
lilas

lilà /ɫiˈɫa/ (n, masc)
lilas

limfoma /ɫiɱˈfo.ma/ /ɫiɱˈfo.mə/ (n, masc)
lymphome

limfòcit /ɫiɱˈfɔ.sit/ (n, masc)
lymphocyte

limitació /ɫi.mi.ta.siˈo/ /ɫi.mi.tə.siˈo/ (n, fem)
limitation

limitació en l'activitat (n, fem)
limitation de l'activité

limítrof /ɫiˈmi.tɾof/ /ɫiˈmi.tɾuf/ (adj, masc)
limitrophe

linalol /ɫi.naˈɫɔɫ/ /ɫi.nəˈɫɔɫ/ (n, masc)
linalol

lineal /ɫi.neˈaɫ/ (adj)
linéaire

linebacker (n, neut)
linebacker

linebacker exterior (n, neut)
secondeur extérieur droit

linebacker interior (n, neut)
secondeur extérieur gauche

lingala /liŋˈɡa.la/ /liŋˈɡa.ɫə/ (n, masc)
lingala

lingot /ɫiŋˈɡot/ (n, masc)
lingot

lingüístic /ɫiŋˈɡwis.tik/ (adj, masc)
linguistique

lingüística /ɫiŋˈɡwis.ti.ka/ /ɫiŋˈɡwis.ti.kə/ (n, fem)
linguistique
  Disciplina que estudia el llenguatge.

links (n, masc)
links

linx /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋks/ /ˈɫiŋs/ /ˈɫiɲʃ/ (n, masc)
lynx

linxar /ɫiɲˈt͡ʃa/ /ɫiɲˈt͡ʃaɾ/ /ɫiɲˈʃa/ (v)
lyncher

linòleum /ɫiˈnɔ.ɫe.um/ /ɫiˈnɔ.ɫə.um/ (n, masc)
linoleum

liofilitzar /ɫi.o.fi.ɫiˈd͡za/ /ɫi.o.fi.ɫiˈza/ /ɫi.o.fi.ɫiˈzaɾ/ /ɫi.u.fi.ɫiˈd͡za/ (v)
lyophiliser

lipoma /ɫiˈpo.ma/ /ɫiˈpo.mə/ (n, masc)
lipome

lipòtids /ɫiˈpɔ.tits/ (n, masc)
Lipotidés

liquen /ˈɫi.ken/ /ˈɫi.kən/ (n, masc)
lichen

liquidar /ɫi.kiˈða/ /ɫi.kiˈðaɾ/ (v)
liquider
  Vendre un bé per obtenir liquiditat, diner líquid.
  Resoldre un deute pendent.
  (figuradament) Resoldre una qüestió pendent.

liqüefacció /li.kwe.fak.siˈo/ /li.kwə.fək.siˈo/ (n, fem)
liquéfaction

lira /ˈli.ɾa/ /ˈɫi.ɾə/ (n, fem)
lyre
  Instrument cordòfon pinçat, que es toca amb un plectre, usat pels antics grecs, especialment per a acompanyar el cant i la recitació.
lire
  Antiga unitat monetària de Malta.
  Unitat monetària de Turquia.

liró /ɫiˈɾo/ (n, masc)
loir gris

lis /ˈɫis/ (n, masc)
lis
  Flor de lis, en heràldica, representació de la flor de lliri.

litas /ˈɫi.tas/ (n, masc)
litas

literal /ɫi.teˈɾaɫ/ /ɫi.təˈɾaɫ/ (adj)
littéral

literari /ɫi.teˈɾa.ɾi/ /ɫi.təˈɾa.ɾi/ (adj)
littéraire

literatura /ɫi.te.ɾaˈtu.ɾa/ (n, fem)
littérature

literatura infantil i juvenil (n, fem)
littérature enfantine

literatura popular /ɫi.tə.ɾəˌtu.ɾə (n, fem)
littérature populaire

liti (n, masc)
lithium

litigar /ɫi.tiˈɣa/ /ɫi.tiˈɣaɾ/ (v)
plaider

litigi /ɫiˈti.d͡ʒi/ /ɫiˈti.ʒi/ (n, masc)
litige

litografiar /ɫi.to.ɣɾa.fiˈa/ /ɫi.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ɫi.to.ɣɾə.fiˈa/ /ɫi.tu.ɣɾə.fiˈa/ (v)
lithographier

litoral /li.toˈɾaɫ/ /ɫi.tuˈɾaɫ/ (adj)
littoral

litostratigrafia /ɫi.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /ɫi.tos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /ɫi.tus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
lithostratigraphie

litosòl /ɫi.toˈsɔɫ/ /ɫi.tuˈsɔɫ/ (n, masc)
lithosol

lituà (adj, masc)
lituanien
  Relatiu a Lituània o la seva llengua.

lituà (n, masc)
Lituanien, lituanien
  Individu de Lituània.
lituanien
  (masculí singular) Llengua bàltica pròpia de Lituània.

litúrgia /ɫiˈtur.ʒi.ə/ /ɫiˈtuɾ.d͡ʒi.a/ (n, fem)
liturgie

livermori /ɫi.vəɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βerˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βeɾˈmɔ.ɾi/ /ɫi.βərˈmɔ.ɾi/ (n, masc)
livermorium

livià /ɫi.viˈa/ /ɫi.viˈa/ /ɫi.βiˈa/ (n, masc)
livwi

lixisòl /ɫik.siˈsɔɫ/ (n, masc)
lixisol

lixiviar /ɫik.si.viˈa/ /ɫik.si.viˈaɾ/ /ɫik.si.βiˈa/ (v)
lessiver

llac (n, masc)
lac

lladradissa /ʎa.ðɾaˈði.sa/ /ʎə.ðɾəˈði.sə/ (n, fem)
aboiements

lladrar /ʎaˈðɾa/ /ʎaˈðɾaɾ/ (v)
aboyer
  Fer lladrucs el gos.

lladre /ˈʎa.ðɾe/ (n, neut)
voleur

lladruc /ʎaˈðɾuk/ /ʎəˈðɾuk/ (n, masc)
aboiement

llaga /ˈʎa.ɣa/ /ˈʎa.ɣə/ (n, fem)
plaie

llagar /ʎaˈɣa/ /ʎaˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ (v)
plaie

llagosta /ʎaˈɣos.ta/ (n, fem)
locuste
  Insecte ortòpter de la família dels acrídids caracteritzat per l’hàbit migratori i la formació de plagues, amb el tercer parell de potes més desenvolupat per a poder saltar millor (Caelifera).
langouste
  Crustaci marí de l’ordre dels decàpodes, d’antenes llargues i fortes, molt apreciat en gastronomia (Palinurus elephas).

llagoter /ʎa.ɣoˈte/ /ʎa.ɣoˈteɾ/ /ʎə.ɣoˈte/ /ʎə.ɣuˈte/ (adj, masc)
flatteur

llagrimejar /ʎa.ɣɾi.meˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.ɣɾi.meˈʒa/ /ʎə.ɣɾi.məˈʒa/ (v)
larmoyer

llama /ˈʎa.ma/ /ˈʎa.mə/ (n, fem)
lama
  Mamífer de la família dels camèlids (Lama glama) que serveix com a bèstia de càrrega a les zones andines.

llamborda /ʎamˈboɾ.ða/ /ʎəmˈbor.də/ (n, fem)
pavé
  Llosa quadrilonga per lligar els empedrats.

llamia porquina (n, fem)
requin féroce

llaminejar /ʎa.mi.neˈd͡ʒa/ /ʎa.mi.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.mi.neˈʒa/ /ʎə.mi.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.mi.nəˈʒa/ (v)
friandises

llaminer /ʎa.miˈne/ /ʎa.miˈneɾ/ /ʎə.miˈne/ (adj, masc)
gourmand
  Que li agraden les llaminadures.

llamp /ˈʎam/ /ˈʎamp/ /ˈʎamp/ (n, masc)
foudre, éclair

llampec /ʎamˈpek/ /ʎəmˈpək/ /ʎəmˈpɛk/ (n, masc)
lumière
  Resplendor intensa de durada breu, que es pot produir en qualsevol lloc.

llamprea /ʎamˈpɾe.a/ /ʎəmˈpɾɛ.ə/ (n, fem)
petite lamproie de rivière
  Espècie d’àgnats de color blau verdós i ventre blanc, amb una ventosa bucal (Lampetra planeri).
lamproie de rivière
  Espècie d’àgnats de color gris fosc al dors, amb dues aletes dorsals i una aleta caudal (Lampetra fluviatilis).

llampresa /ʎamˈpɾe.za/ /ʎəmˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
lamproie marine
  Espècie d’àgnat de la família dels petromizòntids de color grisenc amb el dors marbrejat de negre (Petromyzon marinus).

llampuga /ʎamˈpu.ɣa/ /ʎəmˈpu.ɣə/ (n, fem)
coryphène

llampuga borda (n, fem)
petite coryphène

llampuga reial (n, fem)
opah

llamàntol /ʎaˈman.toɫ/ /ʎəˈman.toɫ/ /ʎəˈman.tuɫ/ (n, masc)
homard

llana /ˈʎa.na/ (n, fem)
laine
  Fibra natural obtinguda a partir del pèl d'alguns animals utilitzada habitualment per a fer teixits.
truelle de plâtrier
  Eina per repartir el guix sobre una paret quan s'està construint.

llanda /ˈʎan.da/ /ˈʎan.də/ (n, fem)
jante
  Peça metàl·lica que forma part de la roda d'un vehicle.

llanejar /ʎa.neˈd͡ʒa/ /ʎa.neˈd͡ʒaɾ/ /ʎa.neˈʒa/ /ʎə.nəˈd͡ʒa/ /ʎə.nəˈʒa/ (v)
sentir la laine

llangardaix /ʎaŋ.ɡaɾˈðajʃ/ (n, masc)
lézard

llanterna /ʎanˈtɛr.na/ /ʎanˈtɛɾ.na/ /ʎanˈtɛɾ.nɛ/ /ʎənˈtɛr.nə/ (n, fem)
lampe torche
  Llum elèctric portàtil.

llança /ˈʎan.sa/ (n, fem)
lance
  Arma composta d'una asta que té, si més no, en una de les seves extremitats un relló.

llançada /ʎanˈsa.ða/ /ʎənˈsa.ðə/ (n, fem)
lance

llançador /ʎan.saˈðo/ /ʎan.saˈðoɾ/ /ʎən.səˈðo/ (n, masc)
lanceur
  (esports de pilota) Jugador que impulsa la pilota o la bola cap a la porteria o la cistella contrària en el transcurs del joc, amb l'objectiu de puntuar.
  (beisbol) Defensor situat al monticle del llançador, que s'encarrega d'impulsar la pilota en direcció al receptor.

llançador de relleu (n, masc)
lanceur de relève

llançador guanyador (n, masc)
lanceur gagnant

llançador obridor (n, masc)
lanceur partant

llançador perdedor (n, masc)
lanceur perdant

llançament /ʎan.saˈmen/ /ʎan.saˈment/ /ʎən.səˈmen/ /ʎən.səˈment/ (n, masc)
jet, botté
  (esports de pilota) Acció i efecte d'impulsar una pilota, una bola, un volant o un disc aturat o pràcticament aturat.
jet
  (esports de pilota, dards) Acció i efecte d'impulsar un projectil en direcció al blanc amb la intenció de tocar-lo.
exécution
  (esports de pilota) Acció d'executar un servei amb la mà o amb el peu.
lancer
  (beisbol) Acció del llançador d'impulsar la pilota en direcció al receptor.

llançament a distància (n, masc)
lancer de loin

llançament amb bot (n, masc)
lancer à rebond

llançament amb caiguda (n, masc)
tir en plongeant

llançament amb canvi (n, masc)
changement

llançament amb suport (n, masc)
tir en appui

llançament creuat (n, masc)
envoi croisé

llançament de cargol (n, masc)
courbe renversée

llançament de corba (n, masc)
balle courbe

llançament de cullera (n, masc)
cuiller

llançament de dos punts (n, masc)
tir à deux points

llançament de l'estic (n, masc)
jet de crosse

llançament de maluc (n, masc)
tir de la hanche

llançament de nus (n, masc)
balle-papillon

llançament de palmell (n, masc)
balle-paume

llançament de revés (n, masc)
lancer de revers

llançament de revés a dues mans (n, masc)
revers à deux mains

llançament de rosca (n, masc)
lancer avec effet

llançament de tres punts (n, masc)
tir à trois points

llançament de vaselina (n, masc)
lancer en lob

llançament directe (n, masc)
tir directe

llançament dolent (n, masc)
lancer fou

llançament en fase aèria (n, masc)
tir avec réception aérienne

llançament en suspensió (n, masc)
tir avec élan

llançament il·legal (n, masc)
lancer irrégulier

llançament lateral (n, masc)
frappe latérale

llançament lent (n, masc)
lancer lent

llançament lliscat (n, masc)
glissante

llançament rectificat (n, masc)
lancer désaxé

llançament ràpid (n, masc)
lancer rapide

llançar /ʎanˈsa/ /ʎanˈsaɾ/ (v)
lancer
  Tirar una cosa amb impuls.
  Difondre, donar a conèixer.
  (esports de pilota) Impulsar una pilota, una bola, un volant o un disc aturat o pràcticament aturat en el transcurs d'una acció de joc.
  (beisbol) Impulsar la pilota, el llançador, en direcció al receptor.
jeter
  (esports de pilota, dards) Impulsar un projectil en direcció al blanc amb la intenció de tocar-lo.
botter
  (esports de pilota) Executar un servei amb la mà o amb el peu.

llapis (n, masc)
crayon
  Estri per escriure o dibuixar format per un tros de grafit.

llapis aquarel·lable (n, masc)
crayon aquarellable

llar /ˈʎar/ (n, fem)
âtre
  Lloc d'una casa amb un paviment on es fa foc per cuinar o per escalfar-se.
foyer
  La casa considerada com a lloc d'habitatge familiar.

llar d'infants (n, fem)
maternelle
  Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull infants fins a 3 anys, en el qual es prioritza el desenvolupament del moviment, el control corporal, les primeres manifestacions de la comunicació i del llenguatge, les pautes elementals de convivència i relació social i el descobriment de l'entorn immediat.

llard /ˈʎart/ (n, masc)
saindoux

llarg /ˈʎark/ (adj, masc)
long
  Que té una llargada superior a la normal.

llargada /ʎaɾˈɣa.ða/ /ʎərˈɡa.ðə/ (n, fem)
longueur

llastar /ʎasˈta/ /ʎasˈtaɾ/ /ʎəsˈta/ (v)
lester

llastimar /ʎas.tiˈma/ /ʎas.tiˈmaɾ/ /ʎəs.tiˈma/ /ʎəs.tiˈma/ (v)
mal
  (valencià) Fer-se o prendre mal.
plaindre
  (balear, alguerès) Manifestar pena o llàstima.

llatinisme /ʎa.tiˈniz.me/ /ʎə.tiˈniz.mə/ (n, masc)
latinisme
  Paraula o expressió llatina utilitzada en una altra llengua.

llatinització /ʎa.ti.ni.d͡za.siˈo/ /ʎa.ti.ni.za.siˈo/ /ʎə.ti.nid.zə.siˈo/ (n, fem)
latinisation

llatinitzar /ʎa.ti.niˈd͡za/ /ʎa.ti.niˈza/ /ʎa.ti.niˈzaɾ/ /ʎə.ti.niˈd͡za/ (v)
latiniser

llatí /ʎaˈti/ (adj, masc)
latin
  Relatiu al Laci, al seu poble o la seva llengua.

llatí /ʎaˈti/ (n, masc)
latin
  (lingüística) Llengua indoeuropea de la branca itàlica, parlada antigament pels romans.

llatí clàssic (n, masc)
latin classique

llatí medieval (n, masc)
latin médiéval

llatí tardà (n, masc)
bas latin

llatí vulgar (n, masc)
latin vulgaire

llauna /ˈʎaw.na/ /ˈʎaw.nə/ (n, fem)
fer-blanc
  Làmina d’acer amb una capa d’estany.
bidon
  Recipient hermètic d’acer amb estany per a conservar aliments o contenir líquids.
ROTLLO-PARLAR, ennui
  Cosa molesta per pesada i avorrida.

llaurador /ʎaw.ɾaˈðo/ /ʎaw.ɾaˈðoɾ/ /ʎəw.ɾəˈðo/ (n, masc)
laboureur
  Qui llaura la terra.

llaurar /ʎawˈɾa/ /ʎawˈɾaɾ/ /ʎəwˈɾa/ (v)
labourer
  (agricultura) Solcar la terra amb l'arada.
chasser
  (nàutica) Desplaçar-se un vaixell arrossegant l’àncora mal fixada.

llavi /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.vi/ /ˈʎa.βi/ (n, masc)
lèvre

llavió /ʎa.viˈo/ /ʎa.βiˈo/ /ʎə.viˈo/ /ʎə.βiˈo/ (n, masc)
crenilabre paon

llavor /ʎaˈvoɾ/ /ʎaˈβo/ /ʎəˈvo/ /ʎəˈvoɾ/ (n, fem)
graine, semence
  Embrió vegetal, futura planta i fruit d'aquesta.

llavorar /ʎa.voˈɾaɾ/ /ʎa.βoˈɾa/ /ʎə.voˈɾa/ /ʎə.vuˈɾa/ /ʎə.βuˈɾa/ (v)
ouvrer

llavors /ʎaˈvoɾs/ /ʎaˈvɔɾs/ /ʎaˈβos/ /ʎaˈβɔs/ /ʎəˈvos/ /ʎəˈvɔs/ /ʎəˈβos/ /ʎəˈβɔs/ (adv)
alors
  aleshores, en aquest cas

llaç /ˈʎas/ (n, masc)
boucle

llaçar /ʎaˈsa/ /ʎaˈsaɾ/ /ʎəˈsa/ (v)
lacer

llaüt /ʎaˈut/ /ʎəˈut/ (n, masc)
luth
  Instrument musical de corda, de caixa bombada per la part de sota, que es toca polsant les cordes.

llebeig /ʎeˈbet͡ʃ/ /ʎəˈbət͡ʃ/ /ʎəˈbɛt͡ʃ/ /ʎəˈβɛt͡ʃ/ (n, masc)
suroît

llebre /ˈʎe.bɾe/ (n, fem)
lièvre, hase
  Mamífer lagomorf del gènere Lepus. La característica morfològica distintiva de les llebres (que les diferencia a simple vista dels conills) és la presència d'unes orelles grosses amb la punta negra a més de tenir el cos llarg i comprimit lateralment.

llebretó /ʎe.bɾeˈto/ /ʎə.βɾəˈto/ (n, masc)
levreau

llec /ˈʎek/ (adj, masc)
laïc

lledoner /ʎe.ðoˈne/ /ʎe.ðoˈneɾ/ /ʎə.ðoˈne/ /ʎə.ðuˈne/ (n, masc)
micocoulier

lledó /ʎeˈðo/ /ʎəˈðo/ (n, masc)
micocoule

llegar /ʎeˈɣa/ /ʎeˈɣaɾ/ /ʎəˈɣa/ (v)
léguer

llegat /ʎeˈɣat/ /ʎəˈɣat/ (n, masc)
legs

llegenda (n, fem)
légende

llegendari /ʎe.d͡ʒenˈda.ɾi/ /ʎe.ʒenˈda.ɾi/ /ʎə.ʒənˈda.ɾi/ (adj, masc)
légendaire

llegir /ʎeˈd͡ʒiɾ/ /ʎeˈʒi/ /ʎiˈd͡ʒi/ /ʎəˈd͡ʒi/ /ʎəˈʒi/ (v)
lire

llegum /ʎeˈɣum/ /ʎəˈɣum/ (n, masc)
légumineuse

lleguminoses (n, fem)
Légumineuses
  Família o ordre botànic de plantes amb fruits en llegum

llei /ˈʎej/ /ˈʎəj/ /ˈʎɛj/ (n, fem)
loi
  Norma d'obligat compliment.
  Regla general que explica els fenòmens de la naturalesa.

llei d'educació (n, fem)
loi sur l'éducation

llei de l'avantatge (n, fem)
avantage

lleial /ʎeˈjaɫ/ /ʎəˈjaɫ/ (adj)
loyal

lleialment /ʎeˌjaɫˈmen/ /ʎeˌjaɫˈment/ /ʎəˌjaɫˈmen/ /ʎəˌjaɫˈment/ (adv)
loyalement

lleialtat /ʎe.jaɫˈtat/ /ʎə.jəɫˈtat/ (n, fem)
loyauté

lleig /ˈʎet͡ʃ/ (adj, masc)
laid

lleixa /ˈʎe.ʃə/ /ˈʎej.ʃa/ (n, fem)
étagère

lleixivar /ʎe.ʃiˈβa/ /ʎej.ʃiˈvaɾ/ /ʎej.ʃiˈβa/ /ʎə.ʃiˈva/ /ʎə.ʃiˈβa/ (v)
lessiver

llemosí /ʎe.moˈzi/ /ʎə.moˈzi/ /ʎə.muˈzi/ (adj, masc)
Limousin
  Relatiu o pertanyent a Llemotges.
  Relatiu o pertanyent al dialecte llemosí.

llemosí /ʎe.moˈzi/ /ʎə.moˈzi/ /ʎə.muˈzi/ (n, masc)
Limousin
  Persona que habita o és originària de Llemotges.

llenceria /ʎen.seˈɾi.a/ /ʎən.səˈɾi.ə/ (n, fem)
linge
  Conjunt de roba d’ús domèstic: de llit, de bany, de taula.
lingère
  Lloc on es desa la roba d’ús domèstic.

llengua /ˈʎeŋ.ɡo/ /ˈʎeŋ.ɡwa/ /ˈʎeŋ.ɡwɛ/ /ˈʎɛŋ.ɡwə/ /ˈʎɛŋ.ɡə/ (n, fem)
langue
  Llenguatge (ús impropi).
  (anatomia) Òrgan muscular de la boca que permet articular determinats sons i percebre el gust.
plagusie longue
  Peix pleuronectiforme de la família dels cinoglòssids (Symphurus ligulatus).

llengua artificial (n, fem)
conlang

llengua comuna (n, fem)
langue commune

llengua de Sant Pau (n, fem)
sole ocellée

llengua de bacallà (n, fem)
grande lingue
  Peix d’aigües profundes de la família dels gàdids, de cos allargat, de color bru verdós (Molva molva).

llengua de gat (n, fem)
plagusie sombre

llengua de signes (n, fem)
langue des signes

llengua de signes catalana (n, fem)
langue des signes catalane

llengua de signes francesa (n, fem)
langue des signes française

llengua estrangera (n, fem)
langue étrangère

llengua materna /ˌʎeŋ.ɡwa /ˌʎeŋ.ɡwə (n, fem)
langue maternelle

llengua minoritzada (n, fem)
langue minorisée

llengua oficial (n, fem)
langue oficielle

llengua vehicular (n, fem)
langue d'enseignement
  (educació) Llengua que s'utilitza per a transmetre els coneixements de les diferents matèries en un centre educatiu.

llenguada /ʎeŋˈɡwa.ða/ /ʎəŋˈɡwa.ðə/ (n, fem)
sole tachetée

llenguado /ʎeŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðo/ /ʎəŋˈɡwa.ðu/ (n, masc)
sole
  Peix de la família dels soleids de cos molt aplanat i els ulls al costat dret (Solea solea).
sole pole
  Peix de la família dels soleids de cos ovalat lleugerament arrodonit (Pegusa lascaris).
arnoglosse lanterne
  Peix de la família dels bòtids (Arnoglossus kessleri).
sole de mer Egée
  Peix de la família dels soleids d’uns 20 cm. de longitud (Pegusa nasuta).

llenguado d'arena (n, masc)
sole-perdrix commune

llenguado de fonera (n, masc)
sole velue

llenguado menut (n, masc)
petite sole jaune

llenguado portuguès (n, masc)
sole ruardon commune

llenguado senegalès (n, masc)
sole du Sénégal

llenguado tasconer (n, masc)
céteau

llenguadocià /ˌʎeŋ.ɡwa.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ (adj, masc)
Languedocien
  Relatiu o pertanyent a Llenguadoc o la seva parla.

llenguadocià /ˌʎeŋ.ɡwa.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðo.siˈa/ /ˌʎeŋ.ɡwə.ðu.siˈa/ (n, masc)
Languedocien
  Persona que habita o és originària de Llenguadoc.

llenguatge /ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ (n, masc)
langage
  Facultat humana de comunicar-se amb un codi lingüístic compartit per una comunitat.
  Terminologia pròpia d’un camp, disciplina, activitat.
lange
  Manera d’expressar-se.

llenguatge corporal (n, masc)
langage corporel

llenguatge d'alt nivell /ʎeŋˌɡwa.d͡ʒe /ʎəŋˌɡwa.d͡ʒə (n, masc)
langage de haut niveau

llenguatge d'autors (n, masc)
langage auteur

llenguatge de baix nivell (n, masc)
langage de bas niveau

llenguatge de signes (n, masc)
langage des signes

llenguatge script (n, masc)
langage de script

llengüeta /ʎeŋˈɡwe.ta/ /ʎəŋˈɡwə.tə/ /ʎəŋˈɡwɛ.tə/ (n, fem)
ardillon
  Punta en angle agut d’una fletxa, d’un ham, que evita que es pugui extreure fàcilment.
languette du gant
  (pilota basca) Tros de pell adobada de be o d'ovella de l'equip d'un jugador de cesta punta per a protegir-se el canell del fregament amb la cinta de la cesta.

llentia /ʎenˈti.a/ /ʎənˈti.ə/ (n, fem)
lentille

llenya /ˈʎe.ɲa/ /ˈʎe.ɲə/ /ˈʎɛ.ɲə/ (n, fem)
bois de chauffage
  Fusta que es destina a fer foc.

llenyar /ʎeˈɲa/ /ʎeˈɲaɾ/ /ʎəˈɲa/ (v)
couper du bois

llenyataire /ʎe.ɲaˈtaj.ɾe/ /ʎə.ɲəˈtaj.ɾə/ (n, neut)
bûceron

llenyós /ʎeˈɲos/ /ʎəˈɲos/ (adj, masc)
ligneux
  Que té consistència de llenya; s'aplica a la part dels arbres anomenada fusta; no herbaci.
  Referit en general a les plantes, grup que inclou mates, arbusts, i arbres.

llenç /ˈʎɛns/ (n, masc)
toile

llençar /ʎenˈsa/ /ʎenˈsaɾ/ (v)
jeter

llençol /ʎenˈsɔɫ/ /ʎənˈsɔɫ/ (n, masc)
drap, drap de lit

lleopard /ʎe.oˈpaɾt/ /ʎə.oˈpaɾt/ /ʎə.uˈpart/ (n, masc)
léopard, panthère

llepafils /ˌʎe.paˈfiɫs/ (adj)
délicat
  (també substantivat) Aquell qui és massa escrupolós amb el menjar.
maniaque
  El qui és massa crític i busca tots els possibles defectes en qualsevol cosa.

llepar /ʎeˈpa/ /ʎeˈpaɾ/ /ʎəˈpa/ (v)
lécher
  Passar la llengua per una superfície.

llepolia /ʎe.poˈɫi.a/ /ʎə.poˈɫi.ə/ /ʎə.puˈɫi.ə/ (n, fem)
friandise
  Menjar, generalment dolç, que es pren pel seu gust més que per nodrir.

llesca /ˈʎes.ka/ /ˈʎes.kə/ /ˈʎɛs.kə/ (n, fem)
tranche
  Tros tallat de pa de gruix uniforme.
carambolage rasant
  (pilota basca) Jugada ofensiva pròpia de la modalitat de frontennis consistent a llançar la pilota contra la paret esquerra amb un cop diagonal inferior, de manera que a continuació toqui el frontis just per sobre la xapa inferior, boti a la canxa i s'obri cap a l'ample.

llest /ˈʎest/ (adj, masc)
malin
  Espavilat, intel·ligent per comprendre i descobrir coses.
prêt
  Preparat, acabat, a punt.

llet (n, fem)
lait

lletra /ˈʎe.tɾa/ /ˈʎə.tɾə/ /ˈʎɛ.tɾə/ (n, fem)
lettre
  Grafia, cadascun dels signes d'un alfabet

lletraferit /ˌʎe.tɾa.feˈɾit/ /ˌʎə.tɾə.fəˈɾit/ /ˌʎɛ.tɾə.fəˈɾit/ (adj, masc)
lettré
  Que li atrau molt la literatura.
  Que té una bona cultura, especialment quan és gràcies a les seves lectures.

lletraferit /ˌʎe.tɾa.feˈɾit/ /ˌʎə.tɾə.fəˈɾit/ /ˌʎɛ.tɾə.fəˈɾit/ (n, masc)
lettré
  Aquell que li atrau molt la literatura.

lletrejar /ʎe.tɾeˈd͡ʒa/ /ʎe.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎe.tɾeˈʒa/ /ʎə.tɾəˈd͡ʒa/ /ʎə.tɾəˈʒa/ (v)
épeler
  Dictar les lletres amb les que s'escriu una paraula.

lletxa /ˈʎe.t͡ʃa/ /ˈʎe.t͡ʃə/ (n, fem)
liche lirio

lleu /ˈʎew/ (adj)
léger
  De poca importància.

lleuger /ʎawˈd͡ʒe/ /ʎawˈd͡ʒeɾ/ /ʎewˈd͡ʒe/ /ʎewˈd͡ʒeɾ/ /ʎuˈʒer/ /ʎəwˈʒe/ (adj, masc)
legère, léger
  De poc pes.

lleugeresa /ʎew.d͡ʒeˈɾe.za/ /ʎəw.ʒəˈɾə.zə/ /ʎəw.ʒəˈɾɛ.zə/ (n, fem)
légèreté

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ (n, masc)
loisir

lleure /ˈʎew.ɾe/ /ˈʎəw.ɾə/ /ˈʎɛw.ɾə/ (v)
être loisible

lleva /ˈʎe.va/ /ˈʎe.və/ /ˈʎe.βa/ /ˈʎe.βə/ (n, fem)
levée

llevador /ʎe.vaˈðoɾ/ /ʎe.βaˈðo/ /ʎe.βaˈðoɾ/ /ʎə.vəˈðo/ /ʎə.βəˈðo/ (n, masc)
sage-femme
  (habitualment femení) Tècnic sanitari que assisteix professionalment a una partera.

llevaneu /ˌʎe.vaˈnew/ /ˌʎe.vəˈnew/ /ˌʎe.βaˈnew/ /ˌʎe.βəˈnew/ (n, fem)
chasse-neige

llevant /ʎeˈvant/ /ʎeˈβan/ /ʎeˈβant/ /ʎəˈvant/ /ʎəˈβan/ (n, masc)
levant
  Part de l'horitzó per on surt el sol.
  Vent que ve de llevant del sol.

llevar /ʎeˈvaɾ/ /ʎeˈβa/ /ʎəˈva/ /ʎəˈβa/ (v)
ôter
  Separar alguna cosa del lloc on estava.
enlever
  Prendre una cosa d'entre altres o del lloc on estava, recollir.
lever
  (pronominal) Eixir del llit.
accoucher
  Assistir la llevadora als parts.
parvenir, ôter
  Estufar-se el pa, una massa que fermenta.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ (n, masc)
levain, levure
  Pasta fermentada que es barreja amb una nova per fer-la fermentar.

llevat /ʎeˈvat/ /ʎeˈβat/ /ʎəˈvat/ /ʎəˈβat/ (preposition)
sauf
  exceptuant

llevat que (conjunction)
sauf que

llevataps /ˌʎe.vaˈtaps/ /ˌʎe.vəˈtaps/ /ˌʎe.βaˈtaps/ /ˌʎe.βəˈtaps/ (n, masc)
tire-bouchon

lleó /ʎəˈo/ (n, masc)
lion
  Mamífer carnívor de la família dels felins de grans dimensions (Panthera leo). És salvatge i molt ferotge. El mascle adult es caracteritza per la crinera que li volta el cap i el coll. Se'l considera el rei dels animals.

lleó /ʎəˈo/ (n, neut)
Lion
  Persona del signe zodiacal de Lleó.

lleó marí australià (n, masc)
lion de mer d'Australie

lleó marí de Califòrnia (n, masc)
lion de mer de Californie

lleó marí de Nova Zelanda (n, masc)
lion de mer de Nouvelle-Zélande

lleó marí de Steller (n, masc)
lion de mer de Steller

lleó marí sud-americà (n, masc)
lion de mer d'Amérique du Sud

lli /ˈʎi/ (n, masc)
lin, lin cultivé
  Planta, de la tija de la qual se n'obtenen fibres tèxtils.

llibertar /ʎi.beɾˈtaɾ/ /ʎi.βerˈta/ /ʎi.βeɾˈta/ /ʎi.βərˈta/ (v)
affranchir

llibertat /ʎi.beɾˈtat/ (n, fem)
liberté
  Estat o qualitat de ser lliure.

llibertat d'aprenentatge (n, fem)
liberté d'apprentissage

llibertat d'ensenyament (n, fem)
liberté d'enseignement

llibertat de càtedra (n, fem)
liberté académique

llibertat de recerca (n, fem)
liberté de recherche

llibre /ˈʎi.bɾe/ (n, masc)
livre, bouquin
  Reproducció impresa d'una obra en fulls de paper reunits per plecs formant un tot amb la finalitat de ser llegits.

llibre de text (n, masc)
livre de classe

llibre electrònic (n, masc)
livre électronique

llibre programat (n, masc)
livre programmé

llibre ramificat (n, masc)
livre brouillé

llibreria /ʎi.bɾeˈɾi.a/ /ʎi.βɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
bibliothèque
  Moble per a desar o exposar llibres.
librairie
  Botiga on es poden comprar llibres.

llibresc /ʎiˈbɾesk/ /ʎiˈbɾəsk/ /ʎiˈbɾɛsk/ /ʎiˈβɾɛsk/ (adj, masc)
livresque

llibreta /ʎiˈbɾe.ta/ /ʎiˈbɾə.tə/ /ʎiˈbɾɛ.tə/ /ʎiˈβɾɛ.tə/ (n, fem)
cahier
  Conjunt de fulls de paper enquadernats destinats a escriure-hi.

llibreter /ʎi.bɾeˈteɾ/ /ʎi.βɾeˈte/ /ʎi.βɾəˈte/ (n, masc)
libraire

llicenciar /ʎi.sen.siˈa/ /ʎi.sen.siˈaɾ/ /ʎi.sən.siˈa/ (v)
licencier
  Donar algun tipus de permís, llicència.

llicenciat /ʎi.sen.siˈat/ /ʎi.sən.siˈat/ (n, masc)
licencié

llicenciatura /ʎi.sen.si.aˈtu.ɾa/ /ʎi.sən.si.əˈtu.ɾə/ (n, fem)
licence

llicenciós /ʎi.sen.siˈos/ /ʎi.sən.siˈos/ (adj, masc)
licencieux

llicorella /ʎi.koˈɾe.ʎa/ /ʎi.koˈɾe.ʎə/ /ʎi.kuˈɾe.ʎə/ (n, fem)
ardoise

llicència /ʎiˈsɛn.si.a/ /ʎiˈsɛn.si.ə/ (n, fem)
licence

lliga /ˈʎi.ɣa/ /ˈʎi.ɣə/ (n, fem)
ligue
  Campionat esportiu, especialment el nacional de futbol.

lligadura /ʎi.ɣaˈðu.ɾa/ /ʎi.ɣəˈðu.ɾə/ (n, fem)
coiffure
  Peça de vestir que es posa al cap.
liaison
  (música) Línia que uneix dues notes del mateix to, en una partitura, per indicar que cal interpretar-les com una sola unint la durada.

lligams /ʎiˈɣams/ (n, masc)
rubans

lligar /ʎiˈɣa/ /ʎiˈɣaɾ/ (v)
lier
  Assegurar amb una corda o similar.
draguer
  Flirtejar

llim /ˈʎim/ (n, masc)
limon
  Tipus de terreny format per la unió d'aigua i terra, barrejat amb restes orgàniques vegetals.

llima /ˈʎi.ma/ /ˈʎi.mə/ (n, fem)
lime
  Eina per llimar o reduir diferències al material, de manera que quedi un acabat llis.
lime, citron vert
  Fruit de la llimera, semblant a una llimona verdosa i àcida.
rouvet
  (peixos) Peix de la família dels gempílids, de color marró amb aletes negres, de pell rugosa amb escuts tèrmics (Ruvettus pretiosus).

llimac /ʎiˈmak/ (n, masc)
limace

llimada /ʎiˈma.ða/ /ʎiˈma.ðə/ (n, fem)
limage
  Acció de llimar.
  (billar) Moviment de preparació d'un cop consistent a fer anar el tac endavant i enrere en la direcció escollida abans d'arribar a colpejar la bola.

llimadura /ʎi.maˈðu.ɾa/ /ʎi.məˈðu.ɾə/ (n, fem)
limaille
  (plural) Conjunt de partícules despreses per una llima.

llimar /ʎiˈma/ /ʎiˈmaɾ/ (v)
limer
  Treballar amb la llima.
  Polir o retocar alguna obra.
  (billar) Fer anar el tac endavant i enrere en la direcció escollida abans d'arribar a colpejar la bola, com a moviment de preparació d'un cop.

llimbs /ˈʎims/ (n, masc)
limbes

llimona /ʎiˈmo.na/ (n, fem)
citron
  Fruit del llimoner. Es caracteritza per la seva pell lluent, amb petits sotets i de color groc intens i pel seu sabor àcid.

llimonada /ʎi.moˈna.ða/ /ʎi.moˈna.ðə/ /ʎi.muˈna.ðə/ (n, fem)
citronnade

llinatge /ʎiˈna.d͡ʒe/ /ʎiˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
lignage, lignée

llinda /ˈʎin.da/ /ˈʎin.də/ (n, fem)
linteau

llindar /ʎinˈda/ /ʎinˈdaɾ/ (n, masc)
seuil
  Peça travessera de baix de la porta.
  Valor extrem d’una magnitud a partir del qual canvien les seves característiques.
  Límit de percepció d’un estímul.

llinya /ˈʎi.ɲa/ /ˈʎi.ɲə/ (n, fem)
ligne

lliri (n, masc)
lis

llis /ˈʎis/ (adj, masc)
lisse

lliscada /ʎisˈka.ða/ /ʎisˈka.ðə/ (n, fem)
glissade
  (beisbol) Acció d'un corredor de deixar-se caure relliscant sobre la superfície del camp de joc a la vora d'una base, amb l'objectiu d'evitar ser tocat per un defensor en el moment d'entrar en contacte amb el coixí.

lliscada amb la cama flexionada (n, fem)
glissade avec la jambe fléchie

lliscada de cap (n, fem)
glissade à plat ventre

lliscada de ganxo (n, fem)
glissade en crochet

lliscament /ʎis.kaˈmen/ /ʎis.kaˈment/ /ʎis.kəˈmen/ /ʎis.kəˈment/ (n, masc)
glissement

lliscar /ʎisˈka/ /ʎisˈkaɾ/ (v)
glisser
  Desplaçar-se de forma continua pel terra amb un fregament molt baix.
  (beisbol) Deixar-se caure relliscant sobre la superfície del camp de joc a la vora d'una base, un corredor, amb l'objectiu d'evitar ser tocat per un defensor en el moment d'entrar en contacte amb el coixí.

lliscós /ʎisˈkos/ (adj, masc)
glissant

llissa capplà (n, fem)
muge pointu

llissa fusany (n, fem)
mulet sauter

llissa galta-roja (n, fem)
muge doré

llissa llobarrera (n, fem)
carido

llissa morruda (n, fem)
mange-sabon

llissa vera (n, fem)
mulet lippu

llista /ˈʎis.ta/ (n, fem)
rayure, liste
  Tira o ratlla diferent en una tela.
liste
  Registre o full de paper amb una enumeració o compilació d'un conjunt d'elements.
  (informàtica) Representació codificada de dades emmagatzemades o de procés.

llistat /ʎisˈtat/ (adj, masc)
rayé
  Que té llistes o ratlles, decorat o amb marques de diferents colors.

llistat /ʎisˈtat/ (n, masc)
listage
  (informàtica) Còpia impresa d'un programa o conjunt de dades.

llistó /ʎisˈto/ (n, masc)
lisière

llisèria /ʎiˈzɛ.ɾi.a/ /ʎiˈzɛ.ɾi.ə/ (n, fem)
arnoglosse de Méditerranée

llit (n, masc)
lit
  Moble, en forma de taula molt baixa i de mida suficient per encabir una persona estirada, destinat a que hi dormin persones.
  Camí per on corren les aigües fluvials.

llit fluvial (n, masc)
lit

llitera /ʎiˈte.ɾa/ /ʎiˈte.ɾə/ (n, fem)
tendeur
  Llit lleuger per al transport de malalts o cadàvers.
couchette
  Llit fix en una cabina d’una embarcació, un tren.
banettes
  Conjunt de dos o tres llits, l'un damunt de l'altre.

lliura /ˈʎiw.ɾa/ /ˈʎiw.ɾə/ (n, fem)
livre

lliurada /ʎiwˈɾa.ða/ /ʎiwˈɾa.ðə/ (n, fem)
pelote livrée

lliurament /ʎiw.ɾaˈmen/ /ʎiw.ɾaˈment/ /ʎiw.ɾəˈmen/ /ʎiw.ɾəˈment/ (n, masc)
livraison

lliurar /ʎiwˈɾa/ /ʎiwˈɾaɾ/ (v)
livrer
  Donar, entregar.
  (arcaisme) Tenir lloc un conflicte.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ (Interjection)
facile
  (pilota basca) Expressió amb què un jugador indica a un company d'equip que té prou espai per a jugar.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ (adj)
libre
  Que no depèn d'altri.

lliure /ˈʎiw.ɾe/ (n, neut)
libéro
  (hoquei sobre herba) Defensor encarregat principalment de fer d'enllaç amb la línia de mitjos.

lliurecanvisme /ʎiw.ɾe.kamˈbiz.me/ /ʎiw.ɾe.kaɱˈviz.me/ /ʎiw.ɾə.kəmˈbiz.mə/ /ʎiw.ɾə.kəɱˈviz.mə/ (n, masc)
libre-échange

lliurepensador /ˌʎiw.ɾe.pen.saˈðo/ /ˌʎiw.ɾe.pen.saˈðoɾ/ /ˌʎiw.ɾə.pən.səˈðo/ (adj, masc)
libre penseur

lliçó (n, fem)
leçon
  Ensenyament transmès per un mestre.

lloança /ʎoˈan.sa/ /ʎoˈan.sə/ /ʎuˈan.sə/ (n, fem)
éloge

lloar /ʎoˈa/ /ʎoˈaɾ/ /ʎuˈa/ (v)
louer

lloba /ˈʎo.ba/ /ˈʎo.βə/ (n, fem)
louve

llobarro /ʎoˈba.ro/ /ʎuˈba.ru/ /ʎuˈβa.ru/ (n, masc)
bar commun

llobató /ʎo.baˈto/ /ʎo.bəˈto/ /ʎu.bəˈto/ /ʎu.βəˈto/ (n, masc)
louveteau

llobí /ʎoˈbi/ /ʎoˈβi/ /ʎuˈbi/ /ʎuˈβi/ (n, masc)
lupin

lloc (n, masc)
place, lieu

lloc de sortida (n, masc)
aire de départ

lloc de treball /ˌʎɔɡ.de.tɾeˈbaʎ/ (n, masc)
poste

lloc específic (n, masc)
poste

lloc web (n, masc)
site web

lloc web educatiu /ˌʎɔk (n, masc)
site Internet éducatif

lloca /ˈʎɔ.ka/ /ˈʎɔ.kə/ (n, fem)
couveuse
  Gallina que cova i cria pollets.

lloctinent /ʎok.tiˈnent/ /ˌʎɔk.tiˈnen/ /ˌʎɔk.tiˈnent/ (n, masc)
lieutenant

llogar /ʎoˈɣa/ /ʎoˈɣaɾ/ /ʎuˈɣa/ (v)
louer
  Donar alguna cosa per certa quantitat pel temps convingut.
  Prendre a lloguer.
emboucher, louer
  Treballar per cert preu.

llogaret /ʎo.ɣaˈɾet/ /ʎo.ɣəˈɾət/ /ʎu.ɣəˈɾɛt/ (n, masc)
hameau

llogater /ʎo.ɣaˈte/ /ʎo.ɣaˈteɾ/ /ʎo.ɣəˈte/ /ʎu.ɣəˈte/ (n, masc)
locataire

lloguer /ʎoˈɣe/ /ʎoˈɣeɾ/ /ʎuˈɣe/ (n, masc)
loyer

llom /ˈʎom/ (n, masc)
filet

llombard /ʎomˈbaɾt/ /ʎumˈbart/ (adj, masc)
lombard
  Tot el que pertany a la regió italiana de la Llombardia.

llombrígol /ʎomˈbɾi.ɣoɫ/ /ʎumˈbɾi.ɣu/ /ʎumˈbɾi.ɣuɫ/ (n, masc)
nombril

llonguet /ʎoŋˈget/ /ʎuŋˈgɛt/ (n, masc)
longuet
  Pa petit, llargarut i estret amb un solc gran.

llop (n, masc)
loup
  Mamífer de la família dels cànids (Canis lupus), salvatge, gregari, i molt semblant amb el gos amb el qual està fortament emparentat.

llopada /ʎoˈpa.ða/ /ʎoˈpa.ðə/ /ʎuˈpa.ðə/ (n, fem)
troupeau

llorejar /ʎo.ɾeˈd͡ʒa/ /ʎo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /ʎo.ɾeˈʒa/ /ʎo.ɾəˈd͡ʒa/ /ʎu.ɾəˈʒa/ (v)
récompenser

llorejat /ʎo.ɾeˈd͡ʒat/ /ʎo.ɾeˈʒat/ /ʎo.ɾəˈd͡ʒat/ /ʎu.ɾəˈʒat/ (adj, masc)
lauréat

llorer /ʎoˈɾe/ /ʎoˈɾeɾ/ /ʎuˈɾe/ (n, masc)
laurier
  Arbre de fulles sempre verdes, amples, llargues, punxegudes, verinoses i aromàtiques, de fruit semblant a l'oliva.

lloriguera /ʎo.ɾiˈɣe.ɾa/ /ʎo.ɾiˈɣe.ɾə/ /ʎu.ɾiˈɣe.ɾə/ (n, fem)
terrier

llorigó /ʎo.ɾiˈɣo/ /ʎu.ɾiˈɣo/ (n, masc)
lapereau

lloro /ˈʎɔ.ɾo/ /ˈʎɔ.ɾu/ (n, masc)
perroquet
  Au de plomatge vistós que pot aprendre a repetir paraules.
  (peixos) tord lloro

llossar /ʎoˈsa/ /ʎoˈsaɾ/ /ʎuˈsa/ (v)
aiguiser

llotja /ˈʎɔ.d͡ʒa/ /ˈʎɔ.d͡ʒɔ/ /ˈʎɔ.d͡ʒə/ (n, fem)
loge
  Compartiment per ubicar un grup d'espectadors en un teatre.

llucar /ʎuˈka/ /ʎuˈkaɾ/ (v)
guetter
  Mirar, observar amb atenció.

llucar-hi /ʎuˈka.ɾi/ (v)
se rendre compte
  Saber captar les coses.

lluer /ʎuˈe/ /ʎuˈeɾ/ (n, masc)
tarin des aulnes

lluerna /ʎuˈɛr.na/ /ʎuˈɛr.nə/ /ʎuˈɛɾ.na/ /ʎuˈɛɾ.nɛ/ (n, fem)
luciole
  Cuca de llum.

lluerna fosca (n, fem)
grondin morrude

lluerna roja (n, fem)
grondin rouge

lluerna vera (n, fem)
grondin perlon

lluert /ʎuˈɛrt/ (n, masc)
limbert royal
  Peix de la família dels aulòpids de color terrós amb taques fosques (Aulopus filamentosus).

llufa /ˈʎu.fa/ /ˈʎu.fə/ (n, fem)
vesse
  Ventositat expel·lida sense soroll.

llufar-se /ʎu.fərˈsə/ /ʎuˈfar.sə/ /ʎuˈfaɾ.se/ /ʎuˈfaɾ.sə/ (v)
vesser

lluir /ʎuˈi/ /ʎuˈiɾ/ (v)
luire
  Resplendir, brillar, emetre llum.
réussir
  (pronominal) Quedar bé en algun assumpte.

lluita /ˈʎuj.ta/ /ˈʎwi.ta/ (n, fem)
lutte
  Acte de lluitar.
ballon tenu
  (basquetbol) Situació de joc consistent a tenir dos o més adversaris una mà o totes dues sobre la pilota de manera que cap no pot obtenir-ne la possessió sense recórrer a una brusquedat excessiva.

lluitar /ʎujˈta/ /ʎujˈtaɾ/ /ʎwiˈta/ (v)
lutter

llum (n, fem)
lumière
  Part de l'espectre electromagnètic que pot ser captada per l'ull humà.

llum (n, masc)
lampe
  Aparell destinat a fer llum (segons la primera accepció del femení).

llum ambiental (n, fem)
lumière ambiante

llum verd (n, masc)
feu vert
  (hoquei sobre gel) Llum de color verd situat darrere una porteria que s'encén per a indicar que el cronòmetre ha quedat aturat.

llum vermell (n, masc)
feu rouge

llumenera /ʎu.meˈne.ɾa/ /ʎu.məˈne.ɾə/ (n, fem)
lumière
  Persona que destaca per la intel·ligència.

lluminositat /ʎu.mi.no.ziˈtat/ /ʎu.mi.nu.ziˈtat/ (n, fem)
luminosité

lluminària /ʎu.miˈna.ɾi.a/ /ʎu.miˈna.ɾi.ə/ (n, masc)
illuminations

lluna /ˈʎu.na/ (n, fem)
lune
  Satèl·lit, astre que gira al voltant d'un altre.
  (dialectal) mirall
  Període menstrual, regla.
  (peixos) bot

lluna plena (n, fem)
pleine lune

llunada /ʎuˈna.ða/ /ʎuˈna.ðə/ (n, fem)
requin-marteau commun
  Peix de la família dels esfírnids, de cap aplanat i allargat en dos lòbuls en forma de mitja lluna, amb els ulls en els extrems (Sphyrna zygaena)
requin-marteau à petits yeux
  Peix de la família dels esfírnids, de cap molt allargat en dos lòbuls, amb ulls petits en els extrems i zones de color daurat brillant (Sphyrna tudes)

llunada fistonada (n, fem)
requin-marteau halicorne

llunada grossa (n, fem)
grand requin marteau
  Peix de la família dels esfírnids, el més gran amb una longitud màxima de 6,1 m, característic pel cap molt pla i ample i per l’aleta dorsal en forma de falç (Sphyrna mokarran).

lluny /ˈʎun/ /ˈʎunt/ (adv)
loin

llunyania /ʎu.ɲaˈni.a/ /ʎu.ɲəˈni.ə/ (n, fem)
lointain

llunyà /ʎuˈŋa/ (adj, masc)
distant

llur /ˈʎur/ (adj)
leur

lluç /ˈʎus/ (n, masc)
merlu blanc
  Peix de la família dels merlúccids, de color gris amb tons argentats, boca grossa, dents d’agulla i de carn apreciada (Merluccius merluccius)
andouille
  Persona no espavilada.

llàgrima /ˈʎa.ɣɾi.ma/ (n, fem)
larme

llàstima /ˈʎas.ti.ma/ (n, fem)
peine
  Allò que inspira pietat.

llòbrec /ˈʎɔ.bɾek/ (adj, masc)
lugubre

llúdria /ˈʎu.ðɾi.a/ /ˈʎu.ðɾi.ə/ (n, fem)
loutre

llúdria costanera sud-americana (n, fem)
loutre de mer

llúdria marina (n, fem)
loutre de mer

lobotes de Surinam (n, masc)
croupia roche

local /ɫoˈkaɫ/ /ɫuˈkaɫ/ (adj)
local

localitat /ɫo.ka.ɫiˈtat/ /ɫo.kə.ɫiˈtat/ /ɫu.kə.ɫiˈtat/ (n, fem)
localité
  Lloc habitat per persones que hi resideixen habitualment.
  Cadascun dels seients que es venen en una sala d'espectacles.

localització /ɫo.ka.ɫi.d͡za.siˈo/ /ɫo.ka.ɫi.za.siˈo/ /ɫo.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /ɫu.kə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
emplacement

localitzar /ɫo.ka.ɫiˈd͡za/ /ɫo.ka.ɫiˈza/ /ɫo.ka.ɫiˈzaɾ/ /ɫo.kə.ɫiˈd͡za/ /ɫu.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
localiser

locionar /ɫo.si.oˈna/ /ɫo.si.oˈnaɾ/ /ɫu.si.uˈna/ (v)
lotionner

locució /ɫo.ku.siˈo/ /ɫu.ku.siˈo/ (n, fem)
locution

logaritme /ɫo.ɣaˈɾid.me/ /ɫo.ɣəˈɾid.mə/ /ɫu.ɣəˈɾid.mə/ (n, masc)
logarithme

logopeda /ɫo.ɣoˈpe.ða/ /ɫu.ɣuˈpɛ.ðə/ (n, neut)
logopédiste

logopèdia /lo.ɣoˈpɛ.ði.a/ /lu.ɣuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
logopédie

logístic /ɫoˈd͡ʒis.tik/ /ɫoˈʒis.tik/ /ɫuˈʒis.tik/ (adj, masc)
logistique

logística /ɫoˈd͡ʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.ka/ /ɫoˈʒis.ti.kə/ /ɫuˈʒis.ti.kə/ (n, fem)
logistique

lona /ˈɫo.na/ /ˈɫo.nə/ (n, fem)
olona

longa /ˈɫoŋ.ɡa/ /ˈɫoŋ.ɡə/ (n, fem)
longue

longeu /ɫoɲˈd͡ʒɛw/ /ɫoɲˈʒɛw/ /ɫuɲˈʒɛw/ (adj, masc)
longévif

longitud /ɫoɲ.d͡ʒiˈtut/ /ɫoɲ.ʒiˈtut/ /ɫuɲ.ʒiˈtut/ (n, fem)
longitude

loquaç /ɫoˈkwas/ /ɫuˈkwas/ (adj)
loquace
  Que parla molt.

lot /ˈɫɔt/ (n, masc)
lot
  Conjunt de coses que s’agrupen amb una determinada finalitat.
  (videojocs) Conjunt format per una consola de joc i un videojoc o un perifèric que es comercialitzen conjuntament.

loti /ˈɫɔ.ti/ (n, masc)
loti

lubrificar /ɫu.bɾi.fiˈkaɾ/ /ɫu.βɾi.fiˈka/ (v)
lubrifier

luci /ˈɫu.si/ (n, masc)
brochet

lucioperca /ɫu.si.oˈpɛr.ka/ /ɫu.si.oˈpɛɾ.ka/ /ɫu.si.oˈpɛɾ.kə/ /ɫu.si.oˈpɛɾ.kɛ/ /ɫu.si.uˈpɛr.kə/ (n, fem)
sandre

lucrar /ɫuˈkɾa/ /ɫuˈkɾaɾ/ (v)
profiter

lucratiu /lu.kɾaˈtiw/ /ɫu.kɾəˈtiw/ (adj, masc)
lucrative
  Que produeix benefici en diners.

lucre /ˈɫu.kɾe/ /ˈɫu.kɾə/ (n, masc)
profit

ludologia (n, fem)
ludologie

ludopatia (n, fem)
jeu pathologique

ludoteca /ɫu.ðoˈte.ka/ /ɫu.ðoˈtɛ.kə/ /ɫu.ðuˈtɛ.kə/ (n, fem)
ludothèque

ludotecari (n, masc)
ludothécaire

ludoteràpia /ˌɫu.ðo.teˈɾa.pi.a/ /ˌɫu.ðo.təˈɾa.pi.ə/ /ˌɫu.ðu.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
ludothérapie

lugre /ˈɫu.ɣɾe/ /ˈɫu.ɣɾə/ (n, masc)
lougre
  Petit veler o balandra de dos o tres pals aparellada amb veles al terç.

lul·lià /ɫu.ɫiˈa/ /ɫuɫ.ɫiˈa/ (adj)
lullien

lupa /ˈɫu.pa/ /ˈɫu.pə/ (n, fem)
loupe

lupus /ˈɫu.pus/ (n, masc)
lupus
  (medicina) Nom comú a diverses malalties autoimmunitàries cròniques que generalment afecten la pell o les articulacions.

lustre /ˈɫus.tɾe/ /ˈɫus.tɾə/ (n, masc)
lustre

luteci (n, masc)
lutécium

luvar /ɫuˈvaɾ/ /ɫuˈvaɾ/ /ɫuˈβar/ /ɫuˈβaɾ/ (n, masc)
eglefin

luvisòl /ɫu.viˈsɔɫ/ /ɫu.viˈsɔɫ/ /ɫu.βiˈsɔɫ/ (n, masc)
luvisol

luxar /ɫukˈsa/ /ɫukˈsaɾ/ (v)
luxer

luxemburguès /ɫuk.sem.buɾˈd͡ʒes/ /ɫuk.səm.burˈʒɛs/ /ɫuk.səm.buɾˈʒəs/ (n, masc)
luxembourgeois
  Persona originària de Luxemburg.
  (només singular) Llengua germànica parlada a Luxemburg.

luxúria /ɫukˈsu.ɾi.a/ /ɫukˈsu.ɾi.ə/ (n, fem)
luxurie

làmed /ˈɫa.met/ /ˈɫa.mət/ (n, fem)
lamèd

làmina /ˈɫa.mi.na/ /ˈɫa.mi.nə/ (n, fem)
lame

làser /ˈɫa.zeɾ/ (n, masc)
laser

lèxic /ˈɫɛk.sik/ (n, masc)
lexique

lícit /ˈɫi.sit/ (adj, masc)
licite

líder /ˈɫi.ðeɾ/ /ˈɫi.ðər/ (n, neut)
leader

límit /ˈɫi.mit/ (n, masc)
limite

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ (n, fem)
univers, ligne
  Porció de text d'un mateix nivell, sense retorn de carro ni salt de línia, com per exemple un vers.
droite, spectrale, équinoxiale
  Ruta per al transport regular de passatges i mercaderies. Per exemple, línia aèria, línia de metro, etc.
ligne, terre, interpréteur
  (futbol americà) Cadascun dels dos conjunts de jugadors de cada bàndol que s'arrengleren a banda i banda de la línia de scrimmage, de manera aproximadament paral·lela i encarats els d'un equip amb els de l'altre, en el moment de fer l'esnap.
ligne
  (hoquei sobre gel) Conjunt de cinc jugadors d'un equip que juguen simultàniament en el transcurs d'un partit, generalment compost per dos defensors i tres davanters.

línia /ˈɫi.ni.a/ /ˈɫi.ni.ə/ (n, neut)
joueur de ligne

línia blava (n, fem)
ligne bleue

línia central (n, fem)
ligne centrale
  (esports de pilota) Línia d'un camp de joc real o imaginària traçada paral·lelament a les línies de fons que el divideix en dues meitats iguals.
  (bàdminton) Cadascuna de les dues línies d'una pista de joc, una a cada camp, traçades des del mig de la línia de servei curt fins al mig de la línia de fons.

línia central de servei (n, fem)
ligne médiane de service

línia curta (n, fem)
ligne courte

línia d'abonat digital asimètrica (n, fem)
ligne d'abonné numérique asymétrique

línia d'antijoc (n, fem)
ligne d'antijeu

línia d'assaig (n, fem)
ligne de but

línia d'atac (n, fem)
ligne d'attaque
  (voleibol) Cadascuna de les dues línies de 5 cm d'amplada d'una pista de joc, una a cada camp, traçades paral·lelament a la línia central, a 3 m de distància.

línia d'avantatge (n, fem)
ligne d'avantage

línia d'entrenadors (n, fem)
ligne des entraîneurs

línia d'àrea de porteria (n, fem)
ligne de surface de but

línia davantera (n, fem)
ligne avant, ligne d'attaque
  (esports de pilota) Línia de jugadors formada pels jugadors que actuen a la zona més pròxima a la porteria contrària, amb funcions preferentment ofensives.
ligne avant
  (voleibol) Línia de jugadors formada pels jugadors que actuen a la zona d'atac.

línia de 0,5 m (n, fem)
ligne de 0,5 m

línia de 10 iardes (n, fem)
ligne de 10 verges

línia de 10 m (n, fem)
ligne des 10 m

línia de 15 m (n, fem)
ligne des 15 m

línia de 16,5 m (n, fem)
ligne de 16,5 m

línia de 2 iardes (n, fem)
ligne de 2 verges

línia de 20 iardes (n, fem)
ligne de 20 verges

línia de 22 m (n, fem)
ligne des 22 m

línia de 22,9 m (n, fem)
ligne des 22,9 m

línia de 3 iardes (n, fem)
ligne de 3 verges

línia de 30 iardes (n, fem)
ligne des 30 yards

línia de 4 m (n, fem)
ligne de 4 m

línia de 40 iardes (n, fem)
ligne de 40 verges

línia de 5 m (n, fem)
ligne des 5 m

línia de 5,5 m (n, fem)
ligne des 5,5 m

línia de 6,75 (n, fem)
ligne des 6,75

línia de 7 m (n, fem)
ligne de 7 m

línia de 9 m (n, fem)
ligne de jet franc

línia de banda (n, fem)
ligne de côté

línia de base (n, fem)
ligne des buts

línia de defensa (n, fem)
ligne défensive

línia de defensors (n, fem)
ligne arrière

línia de falta (n, fem)
ligne au sol de service
  (pilota, esquaix) Línia d'una pista de joc traçada transversalment que indica la distància mínima que ha de superar la pilota procedent d'un servei.
ligne de faute
  (bowling) Línia d'una pista de bowling traçada transversalment que indica el límit de la zona d'aproximació o la zona de llançament més pròxim a la zona de plantada.

línia de flotació (n, fem)
ligne de flottaison

línia de fons (n, fem)
ligne de fond

línia de fora (n, fem)
ligne de jeu, ligne supérieure
  (beisbol) Cadascuna de les dues línies de 98 m de llargada d'un camp de joc traçades des de la base de meta que el delimiten pels extrems laterals, passant l'una per la primera base i l'altra per la tercera base.

línia de fora de joc (n, fem)
ligne de hors-jeu

línia de fotògrafs (n, fem)
ligne des photographes

línia de gol (n, fem)
ligne de but
  (esports de pilota) Cadascuna de les dues línies reals o imaginàries d'un camp de joc, una a cada camp, traçades transversalment entre els dos pals de la porteria corresponents a un mateix equip.
ligne de but, ligne du but
  (hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues línies de color vermell d'una pista de joc, una a cada camp, traçades transversalment d'un costat a l'altre de la pista passant pels dos pals de la porteria corresponents a un mateix equip.
ligne d'en-but
  (futbol americà) Cadascuna de les dues línies d'un camp de joc, una a cada camp, traçades paral·lelament a la línia de fons respectiva, a deu iardes de distància.

línia de iarda (n, fem)
ligne de yard

línia de joc (n, fem)
ligne de jeu

línia de jugadors (n, fem)
ligne de joueurs

línia de límit de canxa (n, fem)
ligne de limite de cancha

línia de mitjos (n, fem)
ligne des demis

línia de paleta de cuir (n, fem)
ligne de but paleta-cuir

línia de paleta de goma (n, fem)
ligne de but paleta-gomme

línia de passa (n, fem)
ligne de pasa

línia de passada (n, fem)
ligne de passe

línia de pilota curta en mà (n, fem)
ligne de but main-nue

línia de pilota morta (n, fem)
ligne de ballon mort

línia de placatge (n, fem)
ligne d'encontre

línia de primera base (n, fem)
ligne de première base

línia de putt (n, fem)
ligne de putt

línia de pèrdua (n, fem)
ligne de perte

línia de recepció (n, fem)
ligne de réception de service

línia de scrimmage (n, fem)
ligne de mêlée

línia de servei (n, fem)
ligne de service

línia de servei de toc (n, fem)
ligne de remise en jeu

línia de servei directe (n, fem)
ligne de service rapide

línia de servei llarg d'individuals (n, fem)
ligne de service long de simple

línia de servei llarg de dobles (n, fem)
ligne de service long de double

línia de tercera base (n, fem)
ligne de troisième base

línia de tirs lliures (n, fem)
ligne de lancer franc

línia de toc (n, fem)
ligne de touche

línia de toc d'assaig (n, fem)
ligne de touche de but

línia defensiu central (n, masc)
bloqueur de front

línia defensiu exterior (n, masc)
ailier défensif

línia defensiu interior (n, masc)
bloqueur défensif

línia defensiva (n, fem)
ligne arrière, ligne défensive
  (futbol americà) Línia de jugadors de l'equip defensor formada pels jugadors que actuen a la zona més allunyada de la zona d'anotació pròpia, amb la funció de superar la línia ofensiva adversària fins a arribar al jugador en possessió de la pilota, de placar els corredors i de provar d'impedir les passades del quarterback.

línia frontal de l'àrea de meta (n, fem)
ligne de la surface de but

línia frontal de l'àrea de penal (n, fem)
ligne de la surface de réparation

línia inferior (n, fem)
board

línia interior (n, fem)
ligne de remise en jeu

línia lateral d'individuals (n, fem)
ligne de côté de simple

línia lateral de dobles (n, fem)
ligne de côté de double

línia limítrofa (n, fem)
ligne de limite

línia mitjana (n, fem)
ligne médiane, médiane de l'arrière du court
  (rugbi) Línia imaginària d'una àrea de joc traçada passant per les espatlles dels jugadors de la primera línia d'una melé ordenada.
médiane de l'arrière du court
  (esquaix) Línia d'una pista de joc traçada paral·lelament a les parets laterals que divideix l'àrea situada entre la línia de falta i la paret posterior en dues meitats iguals.

línia ofensiva (n, fem)
ligne offensive

línia pel punt d'assaig (n, fem)
ligne passant par la marque

línia transversal (n, fem)
ligne de faute

líquid (adj, masc)
liquide
  Un dels estats de la matèria, el propi de l'aigua entre 0 i 100 graus a la Terra.

líquid (n, masc)
liquide

lívid /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.vit/ /ˈɫi.βit/ (adj, masc)
livide

lúmel (n, masc)
lumel

mabre /ˈma.bɾe/ /ˈma.βɾə/ (n, masc)
marbré

macabre /maˈka.bɾe/ /məˈka.βɾə/ (adj, masc)
macabre

macadamitzar /ma.ka.ða.miˈd͡za/ /ma.ka.ða.miˈza/ /ma.ka.ða.miˈzaɾ/ /mə.kə.ðə.miˈd͡za/ (v)
macadamiser

macar /maˈka/ /maˈkaɾ/ /məˈka/ (v)
meurtrir
  Danyar un cos amb contusions.

macarró /ma.kaˈro/ /mə.kəˈro/ (n, masc)
penne
  (normalment en plural) Pasta de farina en forma de tub curt tallat al biaix.
maquereau
  Home que viu a costa d’una prostituta.
macaron
  Galeta doble i rodona feta d’ametlles, sucre i clara d’ou, típica de la pastisseria francesa.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ (adj, masc)
macédonien
  Relatiu o pertanyent a Macedònia.

macedoni /mə.səˈðɔ.ni/ (n, masc)
Macédonien
  Persona que habita o és originària de Macedònia.

macedònia /mə.səˈðɔ.ni.ə/ (n, fem)
macédoine

maceració /ma.se.ɾa.siˈo/ /mə.sə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
macération

macerar /ma.seˈɾa/ /ma.seˈɾaɾ/ /mə.səˈɾa/ (v)
macérer
  Estovar una cosa submergint-la en un líquid.

maceta /maˈse.ta/ /məˈsə.tə/ /məˈsɛ.tə/ (n, fem)
massette
  (construcció) Martell robust de secció quadrada usat pels mestres de cases i els picapedrers.
serpe
  (forestal) Eina de dos talls per a treure l'escorça dels arbres.

machinima (n, fem)
machinima

macip /maˈsip/ /məˈsip/ (n, masc)
garçon
  Persona, especialment jove, que està al servei d'un altre.
apprenti
  Aprenent d'un ofici.

macroeducació /ˌma.kɾo.e.ðu.ka.siˈo/ /ˌma.kɾo.ðu.kə.siˈo/ /ˌma.kɾu.ðu.kə.siˈo/ (n, fem)
macro-éducation

madeira /maˈðej.ɾa/ /məˈðɛj.ɾə/ (n, masc)
madère

madrastra /maˈras.tɾa/ /maˈðɾas.tɾa/ /məˈðɾas.tɾə/ /məˈðɾas.tɾə/ (n, fem)
belle-mère, marâtre

madrileny /mə.ðɾiˈɫəɲ/ /mə.ðɾiˈɫɛɲ/ (adj, masc)
madrilène

madrilla /maˈðɾi.ʎa/ /məˈðɾi.ʎə/ (n, fem)
soffie
  Peix de la família dels ciprínids, de cos allargat, que es troba en rius entre el Roine i l’Ebre (Parachondrostoma toxostoma).

maduixa /maˈðu.ʃa/ /maˈðuj.ʃa/ (n, fem)
fraise, fraisier

maduixa de bosc (n, fem)
fraise des bois

madur /maˈðu/ /maˈðuɾ/ /məˈðu/ /məˈðu/ /məˈður/ /məˈðuɾ/ (adj, masc)
mûr
  Crescut, adult.
  En una fruita, que ha passat un temps i està tou i apte per al consum.

maduració (n, fem)
maturation

madurar /ma.ðuˈɾa/ /ma.ðuˈɾaɾ/ /mə.ðuˈɾa/ (v)
mûrir

maduresa /ma.ðuˈɾe.za/ /mə.ðuˈɾə.zə/ /mə.ðuˈɾɛ.zə/ (n, fem)
maturité

maduresa vocacional (n, fem)
maturité vocationnelle

mag /ˈmak/ (n, masc)
magicien
  Persona que fa espectacles d'il·lusionisme.

magarrufa /ma.ɣaˈru.fa/ /mə.ɣəˈru.fə/ (n, fem)
roublardise

magatzem /ma.ɣaˈd͡zem/ /mə.ɣəˈd͡zəm/ /mə.ɣəˈd͡zɛm/ (n, masc)
magasin, entrepôt

magdalena /maɡ.daˈɫe.na/ /məɡ.dəˈɫə.nə/ /məɡ.dəˈɫɛ.nə/ (n, fem)
madeleine

magenta /maˈʒen.ta/ /məˈʒen.tə/ (n, fem)
magenta

magisteri /ma.d͡ʒisˈtɛ.ɾi/ /ma.ʒisˈtɛ.ɾi/ /mə.ʒisˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
études d'instituteur

magistral /ma.d͡ʒisˈtɾaɫ/ /ma.ʒisˈtɾaɫ/ /mə.ʒisˈtɾaɫ/ (adj)
magistral

magistrat /ma.ʒisˈtɾat/ /mə.ʒisˈtɾat/ (n, masc)
magistrat

magistrocentrisme (n, masc)
magistrocentrisme

magnat /maɡˈnat/ /məɡˈnat/ (n, masc)
magnat

magnesi /maŋˈnɛ.zi/ /məŋˈnɛ.zi/ (n, masc)
magnésium

magnet /maɡˈnet/ /məɡˈnɛt/ (n, masc)
aimant

magnetisme /maŋ.neˈtiz.me/ /maɡ.neˈtiz.me/ /məŋ.nəˈtiz.mə/ (n, masc)
magnétisme

magnetitzar /maŋ.ne.tiˈd͡za/ /maɡ.ne.tiˈza/ /maɡ.ne.tiˈzaɾ/ /məŋ.nə.tiˈd͡za/ (v)
magnétiser
  Transmetre a un objecte les propietats magnètiques.

magneto- /maŋˈne.to/ /maɡˈne.to/ /məŋˈnɛ.to/ /məŋˈnɛ.tu/ (prefix)
magnéto-

magnetoscopi /maŋˌne.tosˈkɔ.pi/ /maɡˌne.tosˈkɔ.pi/ /məŋˌnə.tosˈkɔ.pi/ /məŋˌnɛ.tusˈkɔ.pi/ (n, masc)
magnétoscope

magnetostratigrafia /maŋˌne.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /maɡˌne.tos.tɾa.ti.ɣɾaˈfi.a/ /məŋˌnɛ.tos.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ /məŋˌnɛ.tus.tɾə.ti.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
magnétostratigraphie

magnetostàtic /maŋ.ne.tosˈta.tik/ /maɡ.ne.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tosˈta.tik/ /məŋ.nə.tusˈta.tik/ (adj, masc)
magnétostatique

magnetostàtica /maŋ.ne.tosˈta.ti.ka/ /maɡ.ne.tosˈta.ti.ka/ /məŋ.nə.tosˈta.ti.kə/ /məŋ.nə.tusˈta.ti.kə/ (n, fem)
magnétostatique

magnetòfon /maŋ.neˈtɔ.fon/ /maɡ.neˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fon/ /məŋ.nəˈtɔ.fun/ (n, masc)
magnétophone
  Aparell d’enregistrament i de reproducció de sons per mitjà de la imantació permanent d'una cinta magnètica.

magnificar /maŋ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈka/ /maɡ.ni.fiˈkaɾ/ /məŋ.ni.fiˈka/ (v)
magnifier

magnitud /maŋ.niˈtut/ /maɡ.niˈtut/ /məŋ.niˈtut/ (n, fem)
ampleur

magnètic /maɡˈnɛ.tik/ /məɡˈnɛ.tik/ (adj, masc)
magnétique

magnífic /maŋˈni.fik/ /maɡˈni.fik/ /məŋˈni.fik/ (adj, masc)
magnifique

magnòlia /maŋˈnɔ.ɫi.a/ /maɡˈnɔ.ɫi.a/ /məŋˈnɔ.ɫi.ə/ (n, fem)
magnolia

magolar /ma.ɣoˈɫa/ /ma.ɣoˈɫaɾ/ /mə.ɣoˈɫa/ /mə.ɣuˈɫa/ (v)
meurtrir

magrana /maˈɣɾa.na/ (n, fem)
grenade

magre /ˈma.ɣɾe/ /ˈma.ɣɾə/ (adj, masc)
maigre

magrejar /ma.ɣɾeˈd͡ʒa/ /ma.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /ma.ɣɾeˈʒa/ /mə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /mə.ɣɾəˈʒa/ (v)
mincir
  Ésser com magre.

maharaja /ma.haˈɾa.d͡ʒa/ /ma.haˈɾa.ʒa/ /mə.həˈɾa.ʒə/ (n, masc)
maharaja

mahometitzar /ma.o.me.tiˈd͡za/ /ma.o.me.tiˈza/ /ma.o.me.tiˈzaɾ/ /mə.o.mə.tiˈd͡za/ /mə.u.mə.tiˈd͡za/ (v)
mahométiser

mai (adv)
jamais

maia /ˈma.ja/ /ˈma.jə/ (n, neut)
maya

maig (n, masc)
mai
  Cinquè mes de l'any.

maimó /majˈmo/ /məjˈmo/ (adj, masc)
nonchalant

mainada /majˈna.ða/ /məjˈna.ðə/ (n, fem)
marmaille
  Conjunt de criatures d'una casa.

mainadera /maj.naˈðe.ɾa/ (n, fem)
nurse

maionesa /ma.joˈne.za/ /mə.joˈnə.zə/ /mə.juˈnɛ.zə/ (n, fem)
mayonnaise

maire /ˈmaj.ɾe/ /ˈmaj.ɾə/ (n, fem)
merlan bleu

majestat /ma.d͡ʒesˈtat/ /ma.ʒesˈtat/ (n, fem)
majesté

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ (adj)
majeur
  Més gran.
  Més important.
major
  Que s’encarrega del detall en un cos de l'exèrcit.
grand
  (nàutica) Referit al pal i arbre principal d'una embarcació (el més alt), va darrere del trinquet (si existeix) i davant del de mitjana o messana (si existeix).

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ (n, fem)
principale
  (nàutica) Vela principal d'una embarcació que va en l'arbre mestre o major.
majeur
  Primera premissa d'un sil·logisme.

major /maˈd͡ʒor/ /maˈd͡ʒoɾ/ /maˈʒo/ /məˈʒo/ /məˈʒoɾ/ (n, masc)
major
  Cap de l’exèrcit.
grand mât
  (nàutica) Pal i arbre principal d'una embarcació (el més alt), va darrere del trinquet (si existeix) i davant del de mitjana o messana (si existeix).

major d'edat (n, neut)
majeur
  Qui té l'edat determinada per la llei per eixir de tutela.

majorar /ma.d͡ʒoˈɾa/ /ma.d͡ʒoˈɾaɾ/ /ma.ʒoˈɾa/ /mə.ʒoˈɾa/ /mə.ʒuˈɾa/ (v)
majorer

majordom /ma.d͡ʒoɾˈðɔm/ /ma.ʒorˈðɔm/ /mə.ʒoɾˈðɔm/ /mə.ʒurˈdɔm/ /mə.ʒurˈðɔm/ (n, masc)
majordome

majoria /ma.d͡ʒoˈɾi.a/ /ma.ʒoˈɾi.a/ /mə.ʒoˈɾi.ə/ /mə.ʒuˈɾi.ə/ (n, fem)
majorité

majorista /ma.d͡ʒoˈɾis.ta/ /ma.d͡ʒoˈɾis.te/ /ma.ʒoˈɾis.ta/ /ma.ʒoˈɾis.te/ /mə.ʒoˈɾis.tə/ /mə.ʒuˈɾis.tə/ (n, neut)
grossiste

majoritàriament /ma.d͡ʒo.ɾiˌta.ɾi.aˈmen/ /ma.d͡ʒo.ɾiˌta.ɾi.aˈment/ /ma.ʒo.ɾiˌta.ɾi.aˈmen/ /mə.ʒo.ɾiˌta.ɾi.əˈment/ /mə.ʒu.ɾiˌta.ɾi.əˈmen/ (adv)
majoritairement

majúscula /maˈd͡ʒus.ku.ɫa/ /maˈʒus.ku.ɫa/ /məˈʒus.ku.ɫə/ (n, fem)
majuscule

mal (adj, masc)
mauvais
  De mala qualitat.(Sempre anteposat al nom)

mal (adv)
mal
  Complement de manera, no gens bé.

mal (n, masc)
mal
  Maldat, fet inacceptable moralment.
  Sensació de dolor o malaltia.
  Resultat físic d'un cop o estrip, dany

mal de cap (n, masc)
mal de tête

malaguanyar /ˌma.ɫa.ɣwaˈɲa/ /ˌma.ɫa.ɣwaˈɲaɾ/ /ˌma.ɫə.ɣwəˈɲa/ (v)
gaspiller

malalt /maˈɫaɫ/ /maˈɫaɫt/ /məˈɫaɫ/ /məˈɫaɫt/ (adj, masc)
malade

malaltia /ma.ɫaɫˈti.a/ (n, fem)
maladie, mal
  (medicina) Afecció, estat de manca de salut corporal.

malaltia òrfena (n, fem)
maladie orpheline

malaltís /ma.ɫaɫˈtis/ /mə.ɫəɫˈtis/ (adj, masc)
maladif

malament /ˌma.ɫaˈmen/ /ˌma.ɫaˈment/ /ˌma.ɫəˈmen/ /ˌma.ɫəˈment/ (adv)
mal

malaparellat /ˌma.ɫa.pa.ɾeˈʎat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈjat/ /ˌma.ɫə.pə.ɾəˈʎat/ (adj, masc)
maltraité

malaquita /mə.ɫəˈki.tə/ (n, fem)
malachite

malarmat /ˌma.ɫaɾˈmat/ /ˌma.ɫərˈmat/ (n, masc)
malarmat

malastruc /ma.ɫasˈtɾuk/ /mə.ɫəsˈtɾuk/ (adj, masc)
malchanceux
  Que té desgràcia.
malheureux
  Que duu desgràcia.

malaurança /ˌmaɫ.awˈɾan.sa/ /ˌmaɫ.əwˈɾan.sə/ (n, fem)
malheureusement

malaurat /ˌmaɫ.awˈɾat/ /ˌmaɫ.əwˈɾat/ (adj, masc)
malheureux

malbaratament /ˌmaɫ.ba.ɾa.taˈment/ /ˌmaɫ.bə.ɾə.təˈmen/ /ˌmaɫ.bə.ɾə.təˈment/ /ˌmaɫ.βa.ɾa.taˈmen/ /ˌmaɫ.βə.ɾə.təˈmen/ (n, masc)
dilapidation

malbaratar /ˌmaɫ.βa.ɾaˈta/ /ˌmaɫ.βa.ɾaˈtaɾ/ /ˌmaɫ.βə.ɾəˈta/ (v)
gaspiller

maldar /maɫˈda/ /maɫˈdaɾ/ /məɫˈda/ (v)
démener
  Esforçar-se per vèncer obstacles i aconseguir alguna cosa.

maldecap /ˌmaɫ.deˈkap/ /ˌmaɫ.dəˈkap/ (n, masc)
soucis

maldestre /ˌmaɫˈdes.tɾe/ /ˌmaɫˈdes.tɾə/ (adj, masc)
maladroit

maldir /ˌmaɫˈdi/ /ˌmaɫˈdiɾ/ (v)
médire
  Dir mal d'alguna persona.

maledicció /ma.ɫe.ðik.siˈo/ /mə.ɫə.ðik.siˈo/ (n, fem)
malédiction

maleducat /ˌma.ɫe.ðuˈkat/ /ˌma.ɫə.ðuˈkat/ (adj, masc)
mal élevé

maleficiar /ma.ɫe.fi.siˈa/ /ma.ɫe.fi.siˈaɾ/ /mə.ɫə.fi.siˈa/ (v)
maléficier

maleir /ma.ɫeˈi/ /ma.ɫeˈiɾ/ /mə.ɫəˈi/ (v)
maudire
  Fer imprecacions amb el desig de malaurança.

malenconia /ma.ɫeŋ.koˈni.a/ /mə.ɫəŋ.koˈni.ə/ /mə.ɫəŋ.kuˈni.ə/ (n, fem)
mélancolie

malenconiós /ma.ɫeŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ko.niˈos/ /mə.ɫəŋ.ku.niˈos/ (adj, masc)
mélancolique

malendreç /ˌma.ɫenˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾes/ /ˌma.ɫənˈdɾəs/ /ˌma.ɫənˈdɾɛs/ (n, masc)
désordre

malentès /ˌma.ɫenˈtes/ /ˌma.ɫənˈtəs/ /ˌma.ɫənˈtɛs/ (n, masc)
malentendu

maleta /maˈɫe.ta/ /məˈɫə.tə/ /məˈɫɛ.tə/ (n, fem)
valise

maleït /ma.ɫeˈit/ (adj, masc)
maudit

maleït siga (Interjection)
damnation

malfactor /ˌmaɫ.fakˈto/ /ˌmaɫ.fakˈtoɾ/ (adj, masc)
bandit

malferir /ˌmaɫ.feˈɾi/ /ˌmaɫ.feˈɾiɾ/ /ˌmaɫ.fəˈɾi/ (v)
blesser

malformació /maɫ.foɾ.ma.siˈo/ /məɫ.foɾ.mə.siˈo/ /məɫ.fur.mə.siˈo/ (n, fem)
malformation

malgastar /ˌmaɫ.ɣasˈta/ /ˌmaɫ.ɣasˈtaɾ/ /ˌmaɫ.ɣəsˈta/ (v)
gaspiller

malgeneritzar /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈd͡za/ /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈza/ /ˌmaɫ.d͡ʒe.ne.ɾiˈzaɾ/ /ˌmaɫ.ʒə.nə.ɾiˈd͡za/ (v)
mégenrer

malgrat /maɫˈɣɾat/ /məɫˈɣɾat/ (preposition)
malgré

maliciós /ma.ɫi.siˈos/ /mə.ɫi.siˈos/ (adj, masc)
méchant

mall /ˈmaj/ /ˈmaʎ/ (n, masc)
maillet
  Maça molt gran, emprat per a trencar pedres, per al què cal fer servir totes dues mans.
rocher
  Penyal, roca que sobresurt en una muntanya.

malla /ˈma.jə/ /ˈma.ʎa/ /ˈma.ʎə/ (n, fem)
maille
  Entramat de fils que s'encreuen seguint un patró determinat; les aplicacions d'aquest entramat són diverses, des d'un teixit per fer roba, una xarxa de pescar, una raqueta o altres usos.
  (voleibol, esports de raqueta) Teixit d'una xarxa.

malla de polígons (n, fem)
maille de polygone

mallerenga /ma.ʎeˈɾeŋ.ɡa/ /mə.ʎəˈɾəŋ.ɡə/ /mə.ʎəˈɾɛŋ.ɡə/ (n, fem)
mésange

mallol /maˈʎɔɫ/ /məˈjɔɫ/ /məˈʎɔɫ/ (n, masc)
barbue

malmenar /ˌmaɫ.meˈna/ /ˌmaɫ.meˈnaɾ/ /ˌmaɫ.məˈna/ (v)
malmener

malmetre /ˌmaɫˈme.tɾe/ /ˌmaɫˈmə.tɾə/ /ˌmaɫˈmɛ.tɾə/ (v)
maltraiter

malparit /maɫ.paˈɾit/ /məɫ.pəˈɾit/ (n, masc)
salaud

malson /ˌmaɫˈsɔn/ (n, masc)
cauchemar, mauvais rêve

malt /ˈmaɫ/ /ˈmaɫt/ (n, masc)
malt

maltosa (n, fem)
maltose

maltractament /ˌmaɫ.tɾak.taˈmen/ /ˌmaɫ.tɾak.taˈment/ /ˌmaɫ.tɾək.təˈmen/ /ˌmaɫ.tɾək.təˈment/ (n, masc)
maltraitance

maltractar /ˌmaɫ.tɾakˈta/ /ˌmaɫ.tɾakˈtaɾ/ /ˌmaɫ.tɾəkˈta/ (v)
maltraiter

maluc /maˈɫuk/ /məˈɫuk/ (n, masc)
hanche

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ (n, fem)
mauve
  Planta de la família de les malvàcies de flors pentàmeres de color porpra, rosa o blanc.

malva /ˈmaɫ.va/ /ˈmaɫ.və/ /ˈmaɫ.βa/ /ˈmaɫ.βə/ (n, masc)
mauve
  Colorant sintètic d’anilina de color purpuri.

malvendre /ˌmaɫˈven.dɾe/ /ˌmaɫˈvən.dɾə/ /ˌmaɫˈvɛn.dɾə/ /ˌmaɫˈβen.dɾe/ /ˌmaɫˈβɛn.dɾə/ (v)
mévendre

malversar /ˌmaɫ.veɾˈsaɾ/ /ˌmaɫ.vəɾˈsa/ /ˌmaɫ.βerˈsa/ /ˌmaɫ.βeɾˈsa/ /ˌmaɫ.βərˈsa/ (v)
malverser
  Fer un ús impropi dels diners que s'és responsable, però no absolutament propietari.

malvestat /ˌmaɫ.vesˈtat/ /ˌmaɫ.vəsˈtat/ /ˌmaɫ.βesˈtat/ /ˌmaɫ.βəsˈtat/ (n, fem)
méchanceté

malvist /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈvist/ /ˌmaɫˈβist/ (adj, masc)
mal vu

mal·leabilitat /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈtat/ /maɫ.ɫe.a.bi.ɫiˈtat/ /mə.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.bi.ɫiˈtat/ /məɫ.ɫe.ə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
malléabilité

mal·leabilitzar /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈd͡za/ /ma.ɫe.a.βi.ɫiˈza/ /maɫ.ɫe.a.bi.ɫiˈzaɾ/ /maɫ.ɫe.a.βi.ɫiˈd͡za/ /mə.ɫe.ə.βi.ɫiˈd͡za/ /məɫ.ɫe.ə.bi.ɫiˈd͡za/ /məɫ.ɫe.ə.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
malléabiliser

mal·leable /ma.ɫeˈa.βɫe/ /maɫ.ɫeˈa.bɫe/ /maɫ.ɫeˈab.bɫe/ /mə.ɫeˈa.βɫə/ /məɫ.ɫeˈab.bɫə/ (adj)
malléable

mal·lèol /maɫˈɫɛ.oɫ/ /maˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.oɫ/ /məɫˈɫɛ.uɫ/ /məˈɫɛ.uɫ/ (n, masc)
malléole

malària /maˈɫa.ɾi.a/ /məˈɫa.ɾi.ə/ (n, fem)
malaria

malèvol /maˈɫe.voɫ/ /maˈɫe.βoɫ/ /məˈɫɛ.voɫ/ /məˈɫɛ.vuɫ/ /məˈɫɛ.βuɫ/ (adj, masc)
malveillant

malícia /maˈɫi.si.a/ /məˈɫi.si.ə/ (n, fem)
malveillance

mama /ˈma.ma/ /ˈma.mə/ (n, fem)
maman
  (col·loquial) mare

mamada /maˈma.ða/ /məˈma.ðə/ (v)
pipe

mamar /maˈma/ /maˈmaɾ/ /məˈma/ (v)
téter
  Xuclar amb els llavis i la llengua la llet de les mamelles.
sucer
  (vulgarisme) Fer una fel·lació.

mamari /maˈma.ɾi/ /məˈma.ɾi/ (adj, masc)
mammaire

mamella /maˈme.ʎa/ /məˈme.ʎə/ (n, fem)
mamelle

mameluc /ma.meˈɫuk/ /mə.məˈɫuk/ (n, masc)
mamelouk

mamperlà /mam.peɾˈɫa/ /məm.pərˈɫa/ (n, masc)
nez de marche

mamut /maˈmut/ /məˈmut/ (n, masc)
mammouth

mamífer /maˈmi.feɾ/ (n, masc)
mammifère

manada /maˈna.ða/ /məˈna.ðə/ (n, fem)
poignée
  Quantitat que cap en una mà.

manament /ma.naˈmen/ /ma.naˈment/ /mə.nəˈmen/ /mə.nəˈment/ (n, masc)
commandement
  Cosa que cal fer perquè ho ha establert algú amb autoritat.

manar /maˈna/ /maˈnaɾ/ /məˈna/ (v)
commander
  Donar ordres.
  Exercir l'autoritat sobre alguna cosa.

manat /maˈnat/ /məˈnat/ (n, masc)
bouquet
manat

manatí africà (n, masc)
lamantin d'Afrique

manatí amazònic (n, masc)
lamantin de l'Amazone

manatí del Carib (n, masc)
lamantin des Caraïbes

mancança /maŋˈkan.sa/ /məŋˈkan.sə/ (n, fem)
manque

mancar /maŋˈka/ /maŋˈkaɾ/ /məŋˈka/ (v)
manquer
  (seguit de la preposició de) No haver-n'hi prou, d'una cosa necessària.
  No estar complet.
calmer
  Disminuir la força del vent.

manco /ˈmaŋ.ko/ /ˈmaŋ.ku/ (adj, masc)
manchot

mandala /manˈda.ɫa/ /mənˈda.ɫə/ (n)
mandala
  Obra artística en relleu o dibuixada, típicament circular, normalment composta en bona part per formes repetides i equidistants, pensada per objectius místics i usada especialment en l'hinduisme i el budisme.

mandarina /mən.dəˈɾi.nə/ (n, fem)
mandarine

mandarí /man.daˈɾi/ /mən.dəˈɾi/ (n, masc)
mandarin
  (només singular) Varietat més parlada del xinès, que conforma la base del xinès estàndard.

mandat /manˈdat/ /mənˈdat/ (n, masc)
mandat

mandolina /man.doˈɫi.na/ /mən.doˈɫi.nə/ /mən.duˈɫi.nə/ (n, fem)
mandoline

mandonguilla /man.doŋˈɡi.ʎa/ /mən.doŋˈɡi.ʎə/ /mən.duŋˈɡi.ʎə/ (n, fem)
boulette

mandra /ˈman.dɾa/ /ˈman.dɾə/ (n, fem)
paresse
  Peresa, manca de ganes de fer res.

mandrinar /man.dɾiˈna/ /man.dɾiˈnaɾ/ /mən.dɾiˈna/ (v)
mandriner

manducar /man.duˈka/ /man.duˈkaɾ/ /mən.duˈka/ (v)
bouffer

mandíbula /manˈdi.bu.ɫa/ /mənˈdi.βu.ɫə/ (n, fem)
mâchoire

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ (adj)
fureteur
  Que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

manefla /maˈnɛ.fɫa/ /maˈnɛ.fɫɛ/ /məˈnɛ.fɫə/ (n, neut)
fureteur
  Persona que manefleja, que tendeix a ficar-se en els assumptes d'altres per curiositat, pel plaer de saber i de transmetre noves, per intervenir-hi, etc.

manegar /ma.neˈɣa/ /ma.neˈɣaɾ/ /mə.nəˈɣa/ (v)
arranger
  Arranjar un afer.

maneguí /ma.neˈɣi/ /mə.nəˈɣi/ (n, masc)
protège-avant-bras
  (futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador que s'utilitza per a protegir-se l'avantbraç.

maneig /maˈnet͡ʃ/ /məˈnət͡ʃ/ /məˈnɛt͡ʃ/ (n, masc)
maniement

manejar /ma.neˈd͡ʒa/ /ma.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ (v)
manier
  Usar alguna cosa o fer-la anar amb les mans.
mener
  (pronominal) Moure's, fer diligències hàbilment.

manera /maˈne.ɾa/ /məˈne.ɾə/ (n, fem)
manière

manescal /ma.nesˈkaɫ/ /mə.nəsˈkaɫ/ (n, masc)
maréchal
  (històric) Persona encarregada de la cura dels animals, especialment els cavalls.

maneta /maˈne.ta/ /məˈnə.tə/ /məˈnɛ.tə/ (n, masc)
petite main
  Mà petita.
aiguille
  Peça dels rellotges analògics que assenyala les hores o els minuts.
manette
  Peça d'algunes màquines que, en accionar-la es posa en marxa el mecanisme.

manganès /məŋ.ɡəˈnəs/ /məŋ.ɡəˈnɛs/ (n, masc)
manganèse

mania /maˈni.a/ /məˈni.ə/ (n, fem)
manie

manicomi /ma.niˈkɔ.mi/ /mə.niˈkɔ.mi/ (n, masc)
clinique psychiatrique

manicord /ma.niˈkɔɾt/ /mə.niˈkɔrt/ (n, masc)
manicorde

manifasser /ma.ni.faˈse/ /ma.ni.faˈseɾ/ /mə.ni.fəˈse/ (adj, masc)
touche-à-tout
  Que manifasseja.

manifestació /ma.ni.fes.ta.siˈo/ /mə.ni.fəs.tə.siˈo/ (n, fem)
démonstration, manifestation

manifestar /ma.ni.fesˈta/ /ma.ni.fesˈtaɾ/ /mə.ni.fəsˈta/ (v)
manifester
  Descobrir, donar a conèixer una cosa oculta.

manilla /maˈni.ʎa/ /məˈni.ʎə/ (n, fem)
menotte
  Anell de ferro que es posa al voltant del puny i que sovint va lligat a un altre posat a l'altre puny, amb els quals es retenen els presoners.
bracelet
  Anell de ferro que es posa al canell com a ornament; braçalet.

maniobra /ma.niˈɔ.βɾa/ /mə.niˈɔ.βɾə/ (n, fem)
manœuvre
  operació manual per fer anar un instrument o màquina
  acció per governar i manejar una embarcació
  (militar) operació d'un cos militar en combat
  (figuradament) estratagema per aconseguir un fi

maniobrar /ma.ni.oˈbɾaɾ/ /ma.ni.oˈβɾa/ /mə.ni.oˈbɾa/ /mə.ni.uˈbɾa/ /mə.ni.uˈβɾa/ (v)
manœuvrer
  Operar amb les mans instruments o màquines.
  (militar) Fer operacions destinades al combat, maniobres.

manipulació /ma.ni.pu.ɫa.siˈo/ /mə.ni.pu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
manipulation

manipular /ma.ni.puˈɫa/ /ma.ni.puˈɫaɾ/ /mə.ni.puˈɫa/ (v)
manipuler
  Operar amb les mans sobre un aparell, un producte.
  Influir, alterar de forma interessada.

maniqueisme /ma.ni.keˈiz.me/ /mə.ni.kəˈiz.mə/ (n, masc)
manichéisme

maniqueu /ma.niˈkɛw/ /mə.niˈkɛw/ (adj, masc)
manichéen
  Seguidor del maniqueisme, radical, extremista.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ (n, masc)
mannequin
  Figura que representa una persona i usada per pintors, escultors, sastres i modistes per la seva feina.

maniquí /ma.niˈki/ /mə.niˈki/ (n, neut)
mannequin
  Persona que fa de model per a sastres i modistes.

manlleu /maɲˈʎew/ /məɲˈʎew/ (n, masc)
emprunt
  Acció i efecte de manllevar.
  (lingüística) Lèxic originari d’una llengua que s’integra en una altra llengua.

manllevar /maɲ.ʎeˈvaɾ/ /maɲ.ʎeˈβa/ /məɲ.ʎəˈva/ /məɲ.ʎəˈβa/ (v)
emprunter
  Obtenir en préstec.

manovella /ma.noˈve.ʎa/ /ma.noˈβe.ʎa/ /mə.noˈve.ʎə/ /mə.nuˈve.ʎə/ /mə.nuˈβe.ʎə/ (n, fem)
manivelle

mans /ˈmans/ (adj, masc)
docile
  Referit als animals, dòcil, domesticat.

mans /ˈmans/ (n, fem)
faute de main
  (futbol) Falta intencionada consistent a tocar la pilota amb el braç o la mà.

mansió /man.siˈo/ /mən.siˈo/ (n, masc)
château

mansoi /manˈsɔj/ /mənˈsɔj/ (adj, masc)
doux

mant /ˈman/ /ˈmant/ (adj, masc)
nombreux

manta /ˈman.ta/ /ˈman.tə/ (n, fem)
couverture
  Peça rectangular de roba que s’usa com a abrigall.
céphaloptère à giorno
  Peix de la família dels mobúlids de cos romboïdal fins a 5,5 m de llargada i 3,5 m d'amplada (Mobula mobular).

mantega /mənˈtə.ɣə/ /mənˈtɛ.ɣə/ (n, fem)
beurre

mantell /manˈteʎ/ /mənˈteʎ/ (n, masc)
mante

mantellina /man.teˈʎi.na/ /mən.təˈʎi.nə/ (n, fem)
mantille
  Peça de roba fina usada per dones per a cobrir-se el cap.
raie-papillon épineuse
  (peixos) Peix de la família dels gimnúrids, de cos romboïdal fins a 4 m de llarg (Gymnura altavela).

manteniment /man.te.niˈmen/ /man.te.niˈment/ /mən.tə.niˈmen/ /mən.tə.niˈment/ (n, masc)
maintien, entretien

mantenir /man.teˈni/ /man.teˈniɾ/ (v)
maintenir
  Conservar una cosa en el seu estat, sense que s'alteri.
  Donar continuïtat, prosseguir una acció o actitud començada.
entretenir
  Sustentar a algú amb els mitjans bàsics per viure.

mantornar /man.torˈna/ /man.toɾˈna/ /man.toɾˈnaɾ/ /mən.toɾˈna/ /mən.turˈna/ (v)
biner

manual /ma.nuˈaɫ/ (adj)
manuel
  Relatiu a la mà.

manual /ma.nuˈaɫ/ (n, masc)
manuel
  Compendi del saber d'una àrea, especialment destinat a l'ensenyament.

manualitat /ma.nu.a.ɫiˈtat/ /mə.nu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
artisanat

manufactura /ma.nu.fakˈtu.ɾa/ /mə.nu.fəkˈtu.ɾə/ (n, fem)
fabrication

manufacturar /ma.nu.fak.tuˈɾa/ /ma.nu.fak.tuˈɾaɾ/ /mə.nu.fək.tuˈɾa/ (v)
fabriquer

manumetre /ma.nuˈme.tɾe/ /mə.nuˈmə.tɾə/ /mə.nuˈmɛ.tɾə/ (v)
affranchir

manuscrit /ma.nusˈkɾit/ (n, masc)
manuscrit

manx /ˈmaɲʃ/ (adj)
manois

manxa /ˈmaɲ.t͡ʃa/ /ˈmaɲ.ʃə/ (n, fem)
soufflet

manxar /maɲˈt͡ʃa/ /maɲˈt͡ʃaɾ/ /məɲˈʃa/ (v)
souffler

manya /ˈma.ɲa/ /ˈma.ɲə/ (n, fem)
habileté

manyeria /ma.ɲeˈɾi.a/ /mə.ɲəˈɾi.ə/ (n, fem)
serrurerie

manyà /maˈɲa/ /məˈɲa/ (n, masc)
serrurier

maníac /maˈni.ak/ /məˈni.ək/ (adj, masc)
maniaque

maonès /ma.oˈnes/ /mə.oˈnəs/ /mə.uˈnɛs/ (adj, masc)
mahonnais

mapa /ˈma.pa/ (n, masc)
carte

mapa cognitiu (n, masc)
carte cognitive

mapa conceptual (n, masc)
carte conceptuelle

mapa d'il·luminació (n, masc)
lightmap

mapa de bits (n, masc)
mappe de bits

mapa de textura (n, masc)
carte de texture

mapa escolar (n, masc)
carte scolaire
  Representació sobre una superfície plana de la superfície de la Terra o d'una part d'ella segons una escala donada, especialment elaborada i preparada per a utilitzar-la a les escoles.
  Instrument per a la planificació educativa i escolar que té com a utilitat principal aportar de manera ordenada i sistemàtica dades quantitatives sobre la població escolar, els centres educatius i la seva distribució en el territori.

mapa mut (n, masc)
carte muette

mapamundi /ˌma.paˈmun.di/ /ˌma.pəˈmun.di/ (n, masc)
mappemonde

mapar /maˈpa/ /maˈpaɾ/ /məˈpa/ (v)
mapper

mapatge /maˈpa.d͡ʒe/ /məˈpad.ʒə/ (n, masc)
mappage

mapatge MIP (n, masc)
mappage MIP

mapatge d'entorn (n, masc)
mappage d'environnement

mapatge de relleu (n, masc)
placage de relief

mapatge de textura (n, masc)
mappage de texture

maquetar /ma.keˈta/ /ma.keˈtaɾ/ /mə.kəˈta/ (v)
maquetter

maquiavel·lisme /ma.ki.a.veɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeɫˈɫiz.me/ /ma.ki.a.βeˈɫiz.me/ /mə.ki.ə.vəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəɫˈɫiz.mə/ /mə.ki.ə.βəˈɫiz.mə/ (n, masc)
machiavélisme

maquiavèl·lic /ma.ki.aˈvɛɫ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛ.ɫik/ /ma.ki.aˈβɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈvɛɫ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛ.ɫik/ /mə.ki.əˈβɛɫ.ɫik/ (adj)
machiavélique

maquillar /ma.kiˈʎa/ /ma.kiˈʎaɾ/ /mə.kiˈʎa/ (v)
maquiller

maquillatge /ma.kiˈʎa.d͡ʒe/ /mə.kiˈʎa.d͡ʒə/ (n, masc)
maquillage
  Crema que s'aplica sobre la pell de la cara per a millorar el seu aspecte.

maquinar /ma.kiˈna/ /ma.kiˈnaɾ/ /mə.kiˈna/ (v)
machiner

maquinari /ma.kiˈna.ɾi/ /mə.kiˈna.ɾi/ (n, masc)
matériel

maquineta /ma.kiˈne.ta/ /mə.kiˈnə.tə/ /mə.kiˈnɛ.tə/ (n, fem)
taille-crayon
  Petit utensili per a fer punta al llapis, consistent en un receptacle on hi ha fixada una làmina d'acer esmolat.

maquinària /ma.kiˈna.ɾi.a/ /mə.kiˈna.ɾi.ə/ (n, fem)
machinerie

mar /ˈma/ /ˈmar/ /ˈmark/ /ˈmart/ /ˈmaɾ/ (n)
mer

mar arrissada (n, fem)
mer ridée

mar brava (n, fem)
mer très forte

mar desfeta (n, fem)
mer grosse

mar enorme (n, fem)
mer enorme

mar molt alta (n, fem)
mer très grosse

mar plana (n, fem)
mer calme

maraca /maˈɾa.ka/ /məˈɾa.kə/ (n, fem)
maraca

maragda /maˈɾaɡ.da/ /məˈɾaɡ.də/ (n, fem)
émeraude

maratonejar /ma.ɾa.to.neˈd͡ʒa/ /ma.ɾa.to.neˈd͡ʒaɾ/ /ma.ɾa.to.neˈʒa/ /mə.ɾə.to.nəˈd͡ʒa/ /mə.ɾə.tu.nəˈʒa/ (v)
visionner boulimiquement
  Mirar molts episodis seguits d’una sèrie de televisió o seqüeles de pel·lícules.
marathoner
  Córrer una marató.

marató /ma.ɾaˈto/ /mə.ɾəˈto/ (n, fem)
marathon

marbre /ˈma.bɾə/ /ˈmar.bɾə/ /ˈmaɾ.bɾe/ (n, masc)
marbre

marc /ˈmark/ (n, masc)
mark
  Antiga unitat monetària d’Alemanya.
cadre
  Bastiment decoratiu i de protecció al voltant d'un objecte.

marc curricular (n, masc)
cadre curriculaire

marc teòric (n, masc)
cadre théorique

marca /ˈmar.kə/ /ˈmaɾ.ka/ (n, fem)
marque
  Senyal que un objecte deixa en un altre.
  Paraula, símbol o ambdós alhora que identifiquen un producte o servei i que sovint pretenen fer-los més atractius per al seu potencial destinatari.
marche
  (antigament) Territori fronterer amb l'enemic.

marcadament (adv)
nettement
  De manera marcada

marcador /mar.kaˈðo/ /maɾ.kaˈðoɾ/ /mər.kəˈðo/ (n, masc)
marqueur
  (esports de pilota) Jugador que segueix de prop els moviments d'un adversari en el transcurs d'un partit per impedir-li al màxim la participació en les accions ofensives del seu equip.
compteur de points
  (pilota basca) Auxiliar encarregat de comptar els punts o les faltes durant un partit.

marcador de bola (n, masc)
marque

marcador de taula (n, masc)
marqueur de table

marcar /marˈka/ /maɾˈkaɾ/ /mərˈka/ (v)
marquer
  Posar senyal o marca en alguna cosa per a distingir-la d'altres.
  (esports de pilota) Aconseguir un gol fent entrar la pilota, la bola o el disc a la porteria contrària en el transcurs d'un partit.
  (esports de pilota) Seguir de prop els moviments d'un adversari per impedir-li al màxim la participació en les accions ofensives del seu equip.
composer
  (telecomunicacions) Seleccionar en un telèfon el número corresponent per trucar a algú.

marcar una correguda (v)
gagner une course

marcatge /maɾˈka.d͡ʒe/ /mərˈka.d͡ʒə/ (n, masc)
marquage

marcatge en flotació (n, masc)
défense flottante

marcatge estret (n, masc)
marquage étroit

marcatge individual (n, masc)
marquage homme à homme

marcatge mixt (n, masc)
marquage combiné

marcatge per zones (n, masc)
marquage de zones

marcatge visual (n, masc)
marquage visuel

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ (adj, masc)
martien
  Relatiu o pertanyent al planeta Mart.

marcià /maɾ.siˈa/ /mər.siˈa/ (n, masc)
martien
  Habitant del planeta Mart.
  Ésser extraterrestre, no necessàriament de Mart.

mare /ˈma.ɾa/ /ˈma.ɾə/ /ˈma.ɾə/ (n, fem)
mère, maman
  Progenitora femenina.

marea /maˈɾe.a/ /məˈɾɛ.ə/ (n, fem)
marée

maregassa /ma.ɾeˈɣa.sa/ /mə.ɾəˈɣa.sə/ (n, fem)
mer forte

mareig /maˈɾet͡ʃ/ /məˈɾət͡ʃ/ /məˈɾɛt͡ʃ/ (n, masc)
mal de mer

marejol /ma.ɾeˈd͡ʒɔɫ/ /ma.ɾeˈʒɔɫ/ (n, masc)
mer belle

mareperla /ˌma.ɾeˈpɛr.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫa/ /ˌma.ɾeˈpɛɾ.ɫɛ/ /ˌma.ɾəˈpɛr.ɫə/ (n, fem)
nacre

maresme /maˈɾez.me/ /məˈɾəz.mə/ /məˈɾɛz.mə/ (n, masc)
marais

marfondre /maɾˈfon.dɾe/ /mərˈfon.dɾə/ (v)
morfondre

margalló /maɾ.ɣaˈʎo/ /mər.ɡəˈʎo/ (n, masc)
palmier éventail

margarida /maɾ.ɣaˈɾi.ða/ /mər.ɡəˈɾi.ðə/ (n, fem)
pâquerette

marge /ˈmaɾ.ʒe/ /ˈmaɾ.ʒə/ (n, masc)
marge

marginació (n, fem)
marginalisation

marginal /maɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /mər.ʒiˈnaɫ/ (adj)
marginal

marginar /mar.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈna/ /maɾ.d͡ʒiˈnaɾ/ /mər.ʒiˈna/ (v)
marginaliser
  Excloure un grup social a una o diverses persones.

marginat /maɾ.d͡ʒiˈnat/ /mər.ʒiˈnat/ (adj, masc)
banni

marialluïsa /maˌɾi.a.ʎuˈi.za/ /məˌɾi.ə.ʎuˈi.zə/ (n, fem)
verveine

maridar /ma.ɾiˈða/ /ma.ɾiˈðaɾ/ /mə.ɾiˈða/ (v)
marier
  Casar una dona, prendre marit.

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ (n, fem)
coccinelle, bête à bon Dieu
  Insecte en forma de boleta de color roig amb puntets negres (Coccinella septempunctata).

marieta /ma.ɾiˈe.ta/ /mə.ɾiˈə.tə/ /mə.ɾiˈɛ.tə/ (n, masc)
lopette, chochotte
  (despectiu) Home homosexual.

marinar /ma.ɾiˈna/ /ma.ɾiˈnaɾ/ /mə.ɾiˈna/ (v)
mariner

mariner /ma.ɾiˈne/ /mə.ɾiˈne/ (n, masc)
matelot
  En general, qualsevol persona que forma part de la tripulació d'un vaixell, sigui de forma professional, esportiva, etc.

marisc /maˈɾisk/ /məˈɾisk/ (n, masc)
fruit de mer

mariscal /ma.ɾisˈkaɫ/ /mə.ɾisˈkaɫ/ (n, masc)
maréchal

marit /maˈɾit/ (n, masc)
mari, époux

mark (Interjection)
marque

marmessor /mar.meˈso/ /maɾ.meˈsoɾ/ /mər.məˈso/ (n, masc)
testamentaire

maroma /maˈɾo.ma/ /məˈɾo.mə/ (n, fem)
corde

maror /maˈɾo/ /maˈɾoɾ/ /məˈɾo/ (n, fem)
mer peu agitée

marquesa /maɾˈke.za/ /mərˈkɛ.zə/ (n, fem)
marquise

marquesat /maɾ.keˈzat/ /məɾ.kəˈzat/ (n, masc)
marquisat

marquès /maɾˈkes/ /mərˈkɛs/ /məɾˈkəs/ (n, masc)
marquis

marraix /maˈrajʃ/ /məˈraʃ/ (n, masc)
requin-taupe commun

marrameu /ma.raˈmɛw/ /mə.rəˈmɛw/ (n, masc)
miaou

marrit /maˈrit/ /məˈrit/ (adj, masc)
chagriné

marron glacé /maˌroŋ.ɡɫaˈse/ /məˌroŋ.ɡɫəˈse/ (n, masc)
marron glacé

marroquineria /ma.ro.ki.neˈɾi.a/ /mə.ro.ki.nəˈɾi.ə/ /mə.ru.ki.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
maroquinerie

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ (adj, masc)
marocain, Marocain
  Relatiu o pertanyent al Marroc.

marroquí /mə.roˈki/ /mə.ruˈki/ (n, masc)
Marocain, Marocaine
  (gentilici) Individu natural del Marroc.

marrà /maˈra/ /məˈra/ (adj, masc)
sale
  Persona bruta.

marrà /maˈra/ /məˈra/ (n, masc)
mouton, bélier
  Mascle de l'ovella.

marró /maˈro/ (adj)
marron, brun
  D'un color propi de la castanya.

marsopa /maɾˈso.pa/ /mərˈso.pə/ (n, fem)
marsouin commun

marsopa d'ullera (n, fem)
marsouin de Lahille

marsopa de Burmeister (n, fem)
marsouin de Burmeister

marsopa de Califòrnia (n, fem)
marsouin du golfe de Californie

marsopa de Dall (n, fem)
marsouin de Dall

marsopa negra (n, fem)
marsouin aptère

marsopes /maɾˈso.pes/ /mərˈso.pəs/ (n, fem)
marsouins

mart (n, masc)
martre des pins

martell /maɾˈteʎ/ (n, masc)
marteau
  Eina pensada per a copejar i en especial per a clavar claus. Està composta per un mànec, típicament de fusta, i per l'extrem dur que copeja, típicament metàl·lic.

martellejar /mar.te.ʎeˈʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒa/ /maɾ.te.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /mər.tə.ʎəˈʒa/ /məɾ.tə.ʎəˈd͡ʒa/ (v)
marteler

martingala /maɾ.tiŋˈɡa.ɫa/ /mər.tiŋˈɡa.ɫə/ (n, fem)
martingale
  En les cavalleries ensellades, corretja estreta que agafa la cingla i segueix fins a la gola on s'agafa a altres corretges i que té per funció la de limitar el moviment amunt i avall del cap de l'animal.
  En el joc del monte, certa aposta de tres cartes contra una altra.

martiri /maɾˈti.ɾi/ /mərˈti.ɾi/ (n, masc)
martyre

martiritzar /mar.ti.ɾiˈd͡za/ /maɾ.ti.ɾiˈza/ /maɾ.ti.ɾiˈzaɾ/ /mər.ti.ɾiˈd͡za/ (v)
martyriser
  Turmentar en odi de la fe catòlica o per defensa de la fe o alguna virtut.

marxapeu /ˌmar.ʃəˈpɛw/ /ˌmaɾ.t͡ʃaˈpɛw/ (n, masc)
marchepied
  Estrep per pujar o baixar d’un vehicle.

marxar /marˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃa/ /maɾˈt͡ʃaɾ/ /mərˈʃa/ (v)
marcher
  Desfilar.
  Una màquina, anar, rutllar
quitter
  (castellanisme) Anar-se'n, partir d'un lloc.

marxista /maɾkˈsis.ta/ /maɾkˈsis.te/ /mərkˈsis.tə/ (adj)
marxiste

març /ˈmals/ /ˈmars/ (n, masc)
mars
  Tercer mes de l'any.

marí /maˈɾi/ /məˈɾi/ (adj, masc)
marin
  Relatiu al mar.

marítim /maˈɾi.tim/ /məˈɾi.tim/ (adj, masc)
maritime
  Pertanyent o relacionat amb el mar.

mas /ˈmas/ (n, masc)
mas

mascle /ˈmas.kɫe/ /ˈmas.kɫə/ (n, masc)
mâle
  Individu animal o vegetal de sexe masculí, o amb aparell reproductor masculí, o que pertany al gènere sexual masculí; és el gènere o sexe contraposat amb el de la femella.
  En l'ésser humà, l'home.
  Peça que encaixa dins d'una altra com una clau en la seva femella.

masclet /masˈkɫet/ /məsˈkɫət/ /məsˈkɫɛt/ (n, masc)
bouc
  Barba petita que només abasta el mentó.

masclisme /masˈkɫiz.me/ /məsˈkɫiz.mə/ (n, masc)
machisme

mascota /masˈkɔ.ta/ /masˈkɔ.tɔ/ /məsˈkɔ.tə/ (n, fem)
mascotte

masculinitzar /mas.ku.ɫi.niˈd͡za/ /mas.ku.ɫi.niˈza/ /mas.ku.ɫi.niˈzaɾ/ /məs.ku.ɫi.niˈd͡za/ (v)
masculiniser

masculí /mas.kuˈɫi/ /məs.kuˈɫi/ (adj, masc)
masculin
  Que pertany al mascle.
viril
  Metafòricament, dit de les expressions o estil de molta energia.

masmorra /mazˈmo.ra/ /məzˈmo.rə/ (n, fem)
oubliette

masoquisme /ma.zoˈkiz.me/ /mə.zoˈkiz.mə/ /mə.zuˈkiz.mə/ (n, masc)
masochisme

masover /ma.zoˈveɾ/ /ma.zoˈβe/ /ma.zoˈβeɾ/ /mə.zoˈve/ /mə.zuˈve/ /mə.zuˈβe/ (n, masc)
métayer

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (adv)
trop
  En quantitat excessiva.

massa /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (n, fem)
masse
  Agregació de partícules.
  Aplec de persones sense diferenciar.
pâte
  Barreja de líquid i matèria polvoritzada que forma una pasta consistent.

massacrar /ma.saˈkɾa/ /ma.saˈkɾaɾ/ (v)
massacrer

massacre /maˈsa.kɾe/ /məˈsa.kɾə/ (n, fem)
massacre

massificació a les aules (n, fem)
surpopulation dans les classes

massificar /ma.si.fiˈka/ /ma.si.fiˈkaɾ/ /mə.si.fiˈka/ (v)
massifier

massilla /maˈsi.ʎa/ /məˈsi.ʎə/ (n, fem)
mastic
  Màstic de blanc d'Espanya i d’oli de llinosa usat per a tapar forats o esquerdes de la fusta i per subjectar vidres als muntants.

massillar /ma.siˈʎa/ /ma.siˈʎaɾ/ /mə.siˈʎa/ (v)
mastiquer

massiu /maˈsiw/ (adj, masc)
massif

massé (n, masc)
massé

massís /maˈsis/ (adj, masc)
massif

mastegar /mas.teˈɣa/ /mas.teˈɣaɾ/ /məs.təˈɣa/ (v)
mâcher
  Trinxar el menjar amb les dents.

masteguera /mas.teˈɣe.ɾa/ /məs.təˈɣe.ɾə/ (n, fem)
chicorée
  Cichorium intybus o xicoira.
chondrille
  Chondrilla juncea o màstec .

masticar /mas.tiˈka/ /mas.tiˈkaɾ/ /məs.tiˈka/ (v)
mâcher
  mastegar

mastigonema /mas.ti.ɣoˈne.ma/ /məs.ti.ɣuˈnɛ.mə/ (n, fem)
mastigonèmes

mastologia /mas.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mas.to.ɫoˈʒi.a/ /məs.to.ɫoˈʒi.ə/ /məs.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
mammalogie
  (zoologia) Ciència que estudia els mamífers.
mastologie
  (medicina) Branca de la medicina que es ocupa de la mamella.

mastoïdal /mas.to.iˈðaɫ/ /məs.to.iˈðaɫ/ /məs.tu.iˈðaɫ/ (adj)
mastoïdien

masturbació /mas.tuɾ.ba.siˈo/ /məs.tur.bə.siˈo/ (n, fem)
masturbation

masturbar /mas.turˈβa/ /mas.tuɾˈbaɾ/ /mas.tuɾˈβa/ /məs.turˈba/ (v)
masturber

mastí /masˈti/ /məsˈti/ (n, masc)
mâtin

mat /ˈmat/ (n, masc)
coup fatal
  (bàdminton) Cop executat rematant el volant de manera brusca just per sobre la xarxa.

mata /ˈma.ta/ /ˈma.tə/ (Interjection)
cogne dur

mata-segells /ˌma.ta.seˈd͡ʒeʎs/ /ˌma.ta.seˈd͡ʒeʎʃ/ /ˌma.ta.seˈʒeʎs/ /ˌma.tə.səˈʒeʎs/ (n, masc)
oblitérateur

matabou /ˌma.taˈbɔw/ /ˌma.təˈβɔw/ (n, masc)
buplèvre arbustif
  Arbust mediterrani de la família de les umbel·líferes (Bupleurum fruticosum).

matalàs /ma.taˈɫas/ (n, masc)
matelas
  Sac pla farcit i tancat per a jeure-hi i dormir.
  (pilota basca) Part d'una paret situada més enllà de la xapa, sovint recoberta d'escuma o un altre material tou per a facilitar l'apreciació de la falta amb l'esmorteïment de la pilota.

matar /maˈta/ /maˈtaɾ/ (v)
tuer
  Treure la vida, assassinar.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ (adj, masc)
même
  Sense canvis.

mateix /maˈtejʃ/ /məˈteʃ/ (adv)
même
  (posposat, emfàticament) Precisament, exactament.

matemàtica /ma.teˈma.ti.ka/ (n, fem)
mathématique
  (normalment en plural) Ciència pura que tracta la quantitat i la forma amb les seves relacions i estructures.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ (adj)
matériel, matériau
  Relatiu a la matèria.
  Físic, corpori.

material /ma.te.ɾiˈaɫ/ /mə.tə.ɾiˈaɫ/ (n, masc)
matériel, matière
  Base amb què es pot construir o crear alguna cosa donant-li forma.
matériel
  Estris necessaris per dur a terme una tasca.

material didàctic (n, masc)
matériel didactique

materialitzar /ma.te.ɾi.a.ɫiˈd͡za/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈza/ /ma.te.ɾi.a.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɾi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
matérialiser

matern /maˈtɛɾn/ /məˈtɛrn/ (adj, masc)
maternel
  Relatiu a la mare.
  De la part de la mare

maternal /ma.teɾˈnaɫ/ /mə.tərˈnaɫ/ (adj)
maternel
  Relatiu a la mare.

maternitzar /ma.ter.niˈd͡za/ /ma.teɾ.niˈza/ /ma.teɾ.niˈzaɾ/ /mə.tər.niˈd͡za/ (v)
materniser

matinada /ma.tiˈna.ða/ /mə.tiˈna.ðə/ (n, fem)
matin

matines /maˈti.nes/ /məˈti.nəs/ (n, fem)
matines

matisar /ma.tiˈza/ /ma.tiˈzaɾ/ /mə.tiˈza/ (v)
matisser

matraca /maˈtɾa.ka/ /məˈtɾa.kə/ (n, fem)
crécelle

matriarca /ma.tɾiˈaɾ.ka/ /mə.tɾiˈar.kə/ (n, fem)
matriarche

matricular /ma.tɾi.kuˈɫa/ /ma.tɾi.kuˈɫaɾ/ /mə.tɾi.kuˈɫa/ (v)
inscrire
  Inscriure a algú en una acadèmia, institut o similar.

matrimoni /ma.tɾiˈmɔ.ni/ (n, masc)
mariage
  Unió estable de dues persones que formen una nova unitat familiar.

matrioixca /ma.tɾiˈojʃ.ka/ /mə.tɾiˈoʃ.kə/ (n, fem)
matriochka

matriu /maˈtɾiw/ /məˈtɾiw/ (n, fem)
matrice

matrícula /maˈtɾi.ku.ɫa/ /məˈtɾi.ku.ɫə/ (n, fem)
inscription
  Registre de les persones inscrites en un mateix grup (alumnes d'una acadèmia, etc).

matrícula d'honor (n, fem)
mention très bien

matusser /ma.tuˈse/ /ma.tuˈseɾ/ /mə.tuˈse/ (adj)
dépourvu

matxet /maˈt͡ʃet/ /məˈt͡ʃət/ /məˈt͡ʃɛt/ (n, masc)
machette

matxucar /ma.t͡ʃuˈka/ /ma.t͡ʃuˈkaɾ/ /mə.t͡ʃuˈka/ (v)
piler
  Trossejar, esmicolar donant cops.

matèria /maˈtɛ.ɾi.a/ /məˈtɛ.ɾi.ə/ (n, fem)
matière
  Component de l'Univers que té una massa i un volum.
  Tema d'un àmbit determinat del coneixement per a l'estudi o l'ensenyament.

matí /maˈti/ (n, masc)
matinée, matin

matís /maˈtis/ /məˈtis/ (n, masc)
matisse, nuance
  Variació d'una tonalitat.

maurí /mawˈɾi/ /məwˈɾi/ (n, masc)
mauriste
  (històric) Membre de la congregació de Sant Maur, un grup erudit de benedictins francesos fundat el 1621.
maury
  Vi de Maurí, un vi dolç generós.

maximitzar /mak.si.miˈd͡za/ /mak.si.miˈza/ /mak.si.miˈzaɾ/ /mək.si.miˈd͡za/ (v)
maximiser

maça /ˈma.sa/ /ˈma.sə/ (n, fem)
massue
  Arma emprada a l'edat mitjana per a copejar l'enemic, consistent en una bola de ferro lligada amb una cadena a una barra.
maillet
  Eina emprada en la construcció per a fixar o anivellar maons quan estan col·locats sobre una pasta de ciment.

maçó /maˈso/ /məˈso/ (n, masc)
maçon

maó /maˈo/ (n, masc)
brique

meandre /meˈandɾe/ /meˈandɾə/ (n, masc)
méandre

mecanisme /me.kaˈniz.me/ /mə.kəˈniz.mə/ (n, masc)
mécanisme

mecanisme de defensa (n, masc)
mécanisme de défense

mecanitzar /me.ka.niˈd͡za/ /me.ka.niˈza/ /me.ka.niˈzaɾ/ /mə.kə.niˈd͡za/ (v)
mécaniser

mecanografiar /me.ka.no.ɣɾa.fiˈa/ /me.ka.no.ɣɾa.fiˈaɾ/ /mə.kə.no.ɣɾə.fiˈa/ /mə.kə.nu.ɣɾə.fiˈa/ (v)
dactylographier

mecànic /meˈka.nik/ /məˈka.nik/ (adj, masc)
méchanique, mécanique

mecànica /meˈka.ni.ka/ /məˈka.ni.kə/ (n, fem)
mécanique

mecànica de joc (n, fem)
mécanique de jeu

medalla /meˈða.ʎa/ /məˈða.ʎə/ (n, fem)
médaille

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ (adj, masc)
mède
  De l’antiga regió de la Mèdia.

mede /ˈme.ðe/ /ˈmə.ðə/ /ˈmɛ.ðə/ (n, masc)
Mède
  Individu d’un poble irànic que va establir un imperi en l’Orient Mitjà.

medi /ˈmɛ.ði/ (n, masc)
milieu

mediació /me.ði.a.siˈo/ /mə.ði.ə.siˈo/ (n, fem)
médiation

mediació cultural (n, fem)
médiation culturelle

mediació escolar (n, fem)
médiation scolaire

mediació familiar (n, fem)
médiation familiale

mediador /me.ði.aˈðo/ /me.ði.aˈðoɾ/ /mə.ði.əˈðo/ (n, masc)
médiateur

medial /me.ðiˈaɫ/ /mə.ðiˈaɫ/ (adj)
médial

mediambiental /me.ði.am.bi.enˈtaɫ/ /mə.ði.əm.bi.ənˈtaɫ/ (adj)
environnemental
  relacionat amb el medi ambient

mediar /me.ðiˈa/ /me.ðiˈaɾ/ /mə.ðiˈa/ (v)
médier

mediat /me.ðiˈat/ /mə.ðiˈat/ (adj, masc)
médiat

mediateca /me.ði.aˈte.ka/ /mə.ði.əˈtɛ.kə/ (n, fem)
médiathèque

mediatització /me.ði.a.ti.za.siˈo/ /me.ði.a.tid.za.siˈo/ /mə.ði.ə.tid.zə.siˈo/ (n, masc)
médiatisation

medicalitzar /me.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /me.ði.ka.ɫiˈza/ /me.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /mə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
médicaliser

medicament /me.ði.kaˈmen/ /me.ði.kaˈment/ /mə.ði.kəˈmen/ /mə.ði.kəˈment/ (n, masc)
médicament

medicament orfe (n, masc)
médicament orphelin

medicar /me.ðiˈka/ /me.ðiˈkaɾ/ /mə.ðiˈka/ (v)
médicamenter

medicastre /me.ðiˈkas.tɾe/ /mə.ðiˈkas.tɾə/ (n, masc)
médicastre

medicina /me.ðiˈsi.na/ (n, fem)
médecine
  Ciència que estudia el cos humà i com guarir les malalties que presenta.

medicinal /me.ði.siˈnaɫ/ /mə.ði.siˈnaɫ/ (adj)
médicinal

medina /meˈði.na/ /məˈði.nə/ (n, fem)
médina

meditació /me.ði.ta.siˈo/ /mə.ði.tə.siˈo/ (n, fem)
méditation, rêverie
  Estat d'abstracció en els pensaments d'un mateix.
  Reflexió en silenci sobre un tema transcendent, ja sigui des del punt de vista de la filosofia o de la religió.

meditar /me.ðiˈta/ /me.ðiˈtaɾ/ /mə.ðiˈta/ (v)
méditer

mediterrani /me.ði.teˈra.ni/ /mə.ði.təˈra.ni/ (adj, masc)
méditerranéen

medul·la /meˈðu.ɫa/ /meˈðuɫ.ɫa/ /məˈðu.ɫə/ /məˈðuɫ.ɫə/ (n, fem)
moelle

medul·lar /me.ðuɫˈɫaɾ/ /me.ðuˈɫaɾ/ /mə.ðuɫˈɫar/ /mə.ðuɫˈɫaɾ/ /mə.ðuˈɫar/ (adj)
médullaire

medusa /meˈðu.za/ /məˈðu.zə/ (n, fem)
méduse

megaduc /me.ɣaˈðuk/ /mə.ɣəˈðuk/ (n, masc)
mégaduc

megafonia /me.ɣa.foˈni.a/ /mə.ɣə.fuˈni.ə/ (n, fem)
sonorisation

megalòpoli /me.ɣaˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.po.ɫi/ /mə.ɣəˈɫɔ.pu.ɫi/ (n, fem)
mégalopole

meitat /mejˈtat/ /məjˈtat/ (n, fem)
moitié

meitneri /məjdˈnɛ.ɾi/ (n, masc)
meitnérium

mel (n, fem)
miel

melanoma /me.ɫaˈno.ma/ /mə.ɫəˈno.mə/ (n, masc)
mélanoma, mélanome

melca /ˈmeɫ.ka/ /ˈmɛɫ.kə/ (n, fem)
sorgho

melcoratge /meɫ.koˈɾa.d͡ʒe/ /məɫ.koˈɾa.d͡ʒə/ /məɫ.kuˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
mercuriale

melena /meˈɫe.na/ /məˈɫɛ.nə/ (n, fem)
méléna

melmelada /meɫ.meˈɫa.ða/ (n, fem)
marmelade, confiture

melodia /me.ɫoˈði.a/ /mə.ɫoˈði.ə/ /mə.ɫuˈði.ə/ (n, fem)
melodie, mélodie

melsa /ˈmɛɫ.sa/ /ˈmɛɫ.sə/ /ˈmɛɫ.sɛ/ (n, fem)
rate

melva /ˈmɛɫ.va/ /ˈmɛɫ.və/ /ˈmɛɫ.βa/ /ˈmɛɫ.βə/ /ˈmɛɫ.βɛ/ (n, fem)
bonitou

mel·lificar /me.ɫi.fiˈka/ /meɫ.ɫi.fiˈka/ /meɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mə.ɫi.fiˈka/ /məɫ.ɫi.fiˈka/ (v)
mellifier

mel·liflu /meɫˈɫi.fɫu/ /meˈɫi.fɫu/ /məɫˈɫi.fɫu/ /məˈɫi.fɫu/ (adj, masc)
melliflue

mel·lífer /meɫˈɫi.feɾ/ /meˈɫi.feɾ/ /məɫˈɫi.fər/ /məɫˈɫi.fəɾ/ /məˈɫi.fər/ (adj, masc)
mellifique

melé a 5 m (n, fem)
mêlée à 5 m

melé espontània (n, fem)
mêlée ouverte

melé ordenada (n, fem)
mêlée

melé pactada (n, fem)
mêlée non contestée

melòdica /meˈɫɔ.ði.ka/ /məˈɫɔ.ði.kə/ (n, fem)
mélodica

melòfon /meˈɫɔ.fon/ /məˈɫɔ.fun/ (n, masc)
mellophone

meló /məˈɫo/ (n, masc)
melon

mem /ˈmɛm/ (n, fem)
mém
  Primera lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

mem /ˈmɛm/ (n, masc)
meme, mème
  Entitat mínima de pensament.

membrana /memˈbɾa.na/ /məmˈbɾa.nə/ (n, fem)
panier

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ (n, masc)
membre
  Cadascuna de les quatre extremitats del cos.

membre /ˈmem.bɾe/ /ˈmem.bɾə/ (n, neut)
membre
  Persona que forma part d'una organització, societat, etc.

memorat /mə.muˈɾat/ (n, masc)
memorat

memorisme (n, masc)
mémorisme

memoritzar /me.mo.ɾiˈd͡za/ /me.mo.ɾiˈza/ /me.mo.ɾiˈzaɾ/ /mə.mo.ɾiˈd͡za/ /mə.mu.ɾiˈd͡za/ (v)
mémoriser

memòria /meˈmɔ.ɾi.a/ /məˈmɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
mémoire

memòria USB (n, masc)
clé USB

memòria intermèdia (n, fem)
mémoire intermédiaire

mena /ˈme.na/ /ˈmə.nə/ /ˈmɛ.nə/ (n, fem)
sorte
  Classe que identifica un conjunt de propietats comunes de diverses coses.

menar /meˈna/ /meˈnaɾ/ /məˈna/ (v)
mener

mencionar /men.si.oˈna/ /men.si.oˈnaɾ/ /mən.si.oˈna/ /mən.si.uˈna/ (v)
mentionner

mendelevi /men.deˈɫɛ.βi/ /mən.dəˈɫɛ.vi/ /mən.dəˈɫɛ.βi/ (n, masc)
mendélévium

mendicar /men.diˈka/ /men.diˈkaɾ/ /mən.diˈka/ (v)
mendier

menejar /me.neˈd͡ʒa/ /me.neˈd͡ʒaɾ/ /me.neˈʒa/ /mə.nəˈd͡ʒa/ /mə.nəˈʒa/ (v)
remuer

menester /me.nesˈte/ /me.nesˈteɾ/ /mə.nəsˈte/ (n, masc)
métier

menestral /me.nesˈtɾaɫ/ /mə.nəsˈtɾaɫ/ (n, masc)
artisan

menestralia /me.nes.tɾaˈɫi.a/ /mə.nəs.tɾəˈɫi.ə/ (n, fem)
artisanat

menfot /meɱˈfot/ /məɱˈfot/ (n, neut)
je-m'en-foutiste

menfotisme /meɱ.foˈtiz.me/ /məɱ.foˈtiz.mə/ /məɱ.fuˈtiz.mə/ (n, masc)
je-m'en-foutisme

meninge /meˈniɲ.d͡ʒe/ /məˈniɲ.ʒə/ (n, fem)
méninge

meningitis /me.niɲˈd͡ʒi.tis/ /mə.niɲˈʒi.tis/ (n, fem)
méningite

menisc /meˈnisk/ /məˈnisk/ (n, masc)
ménisque
  (anatomia) Fibra cartilaginosa del genoll que proporciona sosteniment sota tensió i torsió.

menjador /meɲ.d͡ʒaˈðo/ /meɲ.d͡ʒaˈðoɾ/ /məɲ.ʒəˈðo/ (n, masc)
salle à manger
  Sala d’un edifici destinada a menjar-hi.
mangeur
  Persona que menja molt.

menjador escolar (n, masc)
cantine d'une école

menjadora /meɲ.d͡ʒaˈðo.ɾa/ /məɲ.ʒəˈðo.ɾə/ (n, fem)
mangeoire

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ (n, masc)
nourriture
  Aliment que es menja.

menjar /meɲˈd͡ʒa/ /meɲˈd͡ʒaɾ/ (v)
manger
  Ingerir aliments.

menjar ràpid (n, masc)
restauration rapide
  (comerç) La dita classe de restaurant.

menor d'edat (n, neut)
mineur

menor estranger sense referents familiars (n, masc)
mineur isolé étranger

menorquí /mə.noɾˈki/ /mə.nurˈki/ (adj, masc)
minorquin
  Pertanyent o relatiu a Menorca, als seus habitants o la seva llengua.

menorquí /mə.noɾˈki/ /mə.nurˈki/ (n, masc)
Minorquin
  Natural de Menorca.

menovell /me.noˈveʎ/ /me.noˈβeʎ/ /mə.noˈveʎ/ /mə.nuˈveʎ/ /mə.nuˈβeʎ/ (n, masc)
auriculaire

menstruació /mens.tɾu.a.siˈo/ /məns.tɾu.ə.siˈo/ (n, fem)
menstruation

menstrual /mens.tɾuˈaɫ/ /məns.tɾuˈaɫ/ (adj)
menstruel

menstruar /mens.tɾuˈa/ /mens.tɾuˈaɾ/ /məns.tɾuˈa/ (v)
menstruer

ment /ˈmen/ /ˈment/ (n, fem)
esprit, intelligence

menta /ˈmen.ta/ /ˈmen.tə/ (n, fem)
menthe
  Herba del gènere Mentha molt aromàtica i emprada com a condiment.
  (especialment) menta pebrera (Mentha piperita)
  Licor amb essència de Mentha.

mental /menˈtaɫ/ /mənˈtaɫ/ (adj)
mental
  Relatiu a la ment.

mentalisme /men.taˈliz.me/ /mən.təˈliz.mə/ (n, masc)
mentalisme

mentalitzar /men.ta.ɫiˈd͡za/ /men.ta.ɫiˈza/ /men.ta.ɫiˈzaɾ/ /mən.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
mentaliser

mentida /menˈti.ða/ (n, fem)
mensonge
  Afirmació conscient d'una cosa falsa.

mentider /men.tiˈðe/ /men.tiˈðeɾ/ /mən.tiˈðe/ (adj, masc)
menteur

mentir /menˈti/ /menˈtiɾ/ (v)
mentir
  Dir mentides o falsedats.

mentonera (n, fem)
jugulaire

mentor /menˈto/ /menˈtoɾ/ /mənˈto/ (n, masc)
mentor

mentoria (n, fem)
encadrement

mentre /ˈmen.tɾe/ (conjunction)
tandis
  Durant el mateix temps en què.
  en cas que

mentre que (conjunction)
tandis que

mentrestant /ˌmen.tɾesˈtan/ /ˌmen.tɾesˈtant/ /ˌmen.tɾəsˈtan/ /ˌmen.tɾəsˈtant/ (adv)
entre-temps

mentó /menˈto/ (n, masc)
menton

menudalla /me.nuˈða.ʎa/ /mə.nuˈða.jə/ /mə.nuˈða.ʎə/ (n, fem)
bric-à-brac

menut /meˈnut/ /məˈnut/ (adj, masc)
petit

menys /ˈmeɲs/ /ˈmeɲs/ /ˈmɛɲs/ (adv)
moins

menysprear /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈa/ /ˌmeɲs.pɾeˈaɾ/ (v)
mépriser

menyspreu /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmeɲsˈpɾɛw/ /ˌmɛɲsˈpɾɛw/ (n, masc)
mépris

menú /meˈnu/ /məˈnu/ (n, masc)
menu, carte

mer /ˈmer/ (adj, masc)
simple

meravella /me.ɾaˈve.ʎa/ /me.ɾaˈβe.ʎa/ /mə.ɾəˈvə.ʎə/ /mə.ɾəˈvɛ.jə/ /mə.ɾəˈβe.ʎə/ /mə.ɾəˈβɛ.ʎə/ (n, fem)
merveille

meravellar /me.ɾa.veˈʎaɾ/ /me.ɾa.βeˈʎa/ /mə.ɾə.vəˈʎa/ /mə.ɾə.βəˈʎa/ (v)
émerveiller

meravellositat /me.ɾa.ve.ʎo.ziˈtat/ /me.ɾa.βe.ʎo.ziˈtat/ /mə.ɾə.və.ʎo.ziˈtat/ /mə.ɾə.və.ʎu.ziˈtat/ /mə.ɾə.βə.ʎu.ziˈtat/ (n, fem)
merveillosité

meravellós /me.ɾa.veˈʎos/ /me.ɾa.βeˈʎos/ /mə.ɾə.vəˈʎos/ (adj)
merveilleux

mercadejar /mer.ka.ðeˈʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒa/ /meɾ.ka.ðeˈd͡ʒaɾ/ /mər.kə.ðəˈʒa/ /məɾ.kə.ðəˈd͡ʒa/ (v)
marchander

mercader /mer.kaˈðe/ /meɾ.kaˈðeɾ/ /mər.kəˈðe/ (n, masc)
marchand

mercaderia /meɾ.ka.ðeˈɾi.a/ /mər.kə.ðəˈɾi.ə/ (n, fem)
marchandise

mercantilitzar /mer.kan.ti.ɫiˈd͡za/ /meɾ.kan.ti.ɫiˈza/ /meɾ.kan.ti.ɫiˈzaɾ/ /mər.kən.ti.ɫiˈd͡za/ (v)
mercantiliser

mercat /meɾˈkat/ (n, masc)
marché
  Conjunt d'establiments comercials, fixos o desmuntables, especialment aquests últims, instal·lats en un espai públic.
  Edifici o en general qualsevol construcció pública, encara que sigui oberta, destinada a les activitats de les accepcions anteriors.

mercat de treball (n, masc)
marché de l'emploi

mercat negre /meɾˌkadˈne.ɣɾe/ /mərˌkadˈnɛ.ɣɾə/ /məɾˌkadˈnə.ɣɾə/ (n, masc)
marché noir

mercenari /meɾ.seˈna.ɾi/ /mər.səˈna.ɾi/ (n, masc)
mercenaire

mercer /merˈse/ /meɾˈseɾ/ /mərˈse/ (n, masc)
mercier

merceria /meɾ.seˈɾi.a/ /mər.səˈɾi.ə/ (n, fem)
mercerie

merceritzar /mer.se.ɾiˈd͡za/ /meɾ.se.ɾiˈza/ /meɾ.se.ɾiˈzaɾ/ /mər.sə.ɾiˈd͡za/ (v)
merceriser

mercuri /mərˈku.ɾi/ (n, masc)
mercure

mercurial /meɾ.ku.ɾiˈaɫ/ /mər.ku.ɾiˈaɫ/ (adj)
mercuriel
  Relatiu o pertanyent al planeta o al déu romà Mercuri.
mercurial
  Relatiu o pertanyent a l'element químic mercuri.

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ (Interjection)
merde
  (teatre) Expressió per a desitjar sort abans de l'estrena d'una obra de teatre.

merda /ˈmɛr.ða/ /ˈmɛɾ.ða/ /ˈmɛɾ.ðɛ/ (n, fem)
merde
  Detritus pudent d'allò ingerit, que s'expulsa del cos mitjançant l'anus.

merenga /meˈɾeŋ.ɡa/ (n, fem)
meringue

merescudament /me.ɾesˌku.ðaˈmen/ /me.ɾesˌku.ðaˈment/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈmen/ /mə.ɾəsˌku.ðəˈment/ (adv)
à juste titre

meretriu /me.ɾeˈtɾiw/ /mə.ɾəˈtɾiw/ (n, fem)
prostituée

meridional /me.ɾi.ði.oˈnaɫ/ /mə.ɾi.ði.uˈnaɫ/ (adj)
méridional
  Relatiu al sud.

meridià /me.ɾi.ðiˈa/ /mə.ɾi.ðiˈa/ (adj, masc)
méridien

meritar /me.ɾiˈta/ /me.ɾiˈtaɾ/ /mə.ɾiˈta/ (v)
mériter

merla /ˈmɛr.ɫa/ /ˈmɛr.ɫə/ /ˈmɛɾ.ɫa/ /ˈmɛɾ.ɫɛ/ (n, fem)
merle
  (ocells) Ocell de la família dels muscicàpids, de plomatge negre i bec groc (Turdus merula).

merlet /meɾˈɫet/ /mərˈɫɛt/ /məɾˈɫət/ (n, masc)
merlon
  En una fortificació, qualsevol dels elements sobresurten intermitentment d'una paret defensiva per tal de cobrir els defensors i alhora deixar espai perquè disparin les seves armes.
  Per extensió, qualsevol element sortint que, formant una serie dentada, es troba a la part alta d'una paret a imitació dels merlets militars.

merlà /meɾˈɫa/ /mərˈɫa/ (n, masc)
merlan

merèixer /meˈɾe.ʃe/ /meˈɾej.ʃe/ /meˈɾej.ʃeɾ/ /məˈɾə.ʃə/ /məˈɾɛ.ʃə/ (v)
mériter

merònim /meˈɾɔ.nim/ /məˈɾɔ.nim/ (n, masc)
méronyme

mes /mes/ /məs/ /ˈmes/ /ˈməs/ /ˈmɛs/ (n, masc)
mois

mesa /ˈme.za/ /ˈme.zə/ /ˈmə.zə/ /ˈmɛ.zə/ (n, fem)
bureau
  Conjunt de persones que presideixen i dirigeixen una assemblea, una corporació.

mesar /meˈza/ /meˈzaɾ/ /məˈza/ (v)
bourgeonner

mesc /ˈmesk/ /ˈməsk/ /ˈmɛsk/ (n, masc)
musc

mescla /ˈmes.kɫa/ /ˈməs.kɫə/ /ˈmɛs.kɫə/ (n, fem)
mélange

mesclar /mesˈkɫa/ /mesˈkɫaɾ/ /məsˈkɫa/ (v)
mélanger
  Ajuntar diversos elements de forma aparentment homogènia.

mesolecte /me.zoˈɫɛk.te/ /mə.zuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
mesolecte

mesorínia /me.zoˈri.ni.a/ /mə.zoˈri.ni.ə/ /mə.zuˈri.ni.ə/ (n, fem)
mésorrhinie

mesquita /mesˈki.ta/ (n, fem)
mosquée

mesquí /mesˈki/ /məsˈki/ (adj, masc)
mesquin
  Moralment menyspreable, sense generositat.

messes /ˈme.ses/ /ˈme.səs/ /ˈmɛ.səs/ (n, fem)
moissons
  Sembrat de plantes en època de ser segades.

messidor /me.siˈðo/ /me.siˈðoɾ/ /mə.siˈðo/ (n, masc)
messidor

messies /meˈsi.es/ /məˈsi.əs/ (n, masc)
messie

messiànic /me.siˈa.nik/ /mə.siˈa.nik/ (adj, masc)
messianique

mestall /mesˈtaʎ/ /məsˈtaj/ /məsˈtaʎ/ (n, masc)
méteil

mestral /mesˈtɾaɫ/ /məsˈtɾaɫ/ (n, masc)
mistral

mestre /ˈmes.tɾe/ (n, masc)
maître, professeur
  Persona que ensenya d'altres.
instituteur
  Ensenyant d'educació infantil o d'educació primària.

mestre d'aixa (n, masc)
calfat

mestre d'educació especial (n, masc)
professeur d'éducation spéciale

mestre d'educació física (n, masc)
professeur d'éducation physique et sportive

mestre d'educació infantil (n, masc)
éducateur en garderie

mestre d'educació musical (n, masc)
professeur de musique

mestre d'educació primària (n, masc)
maître d'école

mestre de llengua estrangera (n, masc)
maître de langue étrangère

mestressa /mesˈtɾe.sa/ /məsˈtɾə.sə/ /məsˈtɾɛ.sə/ (n, fem)
maîtresse
  Dona que té domini d'alguna cosa.

mestressa de casa (n, fem)
maîtresse de maison

mestretites /ˌmes.tɾeˈti.tes/ /ˌmɛs.tɾəˈti.təs/ (n, neut)
je-sais-tout

mesuradament /me.zuˌɾa.ðaˈmen/ /me.zuˌɾa.ðaˈment/ /mə.zuˌɾa.ðəˈmen/ /mə.zuˌɾa.ðəˈment/ (adv)
mesurément

mesurador de xarxa (n, masc)
mesureur de filet

mesurament /me.zu.ɾaˈmen/ /me.zu.ɾaˈment/ /mə.zu.ɾəˈmen/ /mə.zu.ɾəˈment/ (n, masc)
mesure

mesurar /me.zuˈɾa/ /me.zuˈɾaɾ/ (v)
mesurer

mesó (n, masc)
méson

metaanàlisi /ˌme.ta.aˈna.ɫi.zi/ /ˌmɛ.təˈna.ɫi.zi/ (n, fem)
méta-analyse

metaavaluació (n, fem)
évaluation sécondaire

metabolitzar /me.ta.bo.ɫiˈzaɾ/ /me.ta.βo.ɫiˈd͡za/ /me.ta.βo.ɫiˈza/ /mə.tə.bo.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.bu.ɫiˈd͡za/ /mə.tə.βu.ɫiˈd͡za/ (v)
métaboliser

metacognició (n, fem)
métacognition

metaforitzar /me.ta.fo.ɾiˈd͡za/ /me.ta.fo.ɾiˈza/ /me.ta.fo.ɾiˈzaɾ/ /mə.tə.fo.ɾiˈd͡za/ /mə.tə.fu.ɾiˈd͡za/ (v)
métaphoriser

metalingüístic /ˌme.ta.ɫiŋˈɡwis.tik/ /ˌmɛ.tə.ɫiŋˈɡwis.tik/ (adj, masc)
métalinguistique

metall /meˈtaʎ/ (n, masc)
métal

metallenguatge /ˌme.ta.ʎeŋˈɡwa.d͡ʒe/ /ˌmɛ.tə.ʎəŋˈɡwa.d͡ʒə/ (n, masc)
métalangage

metal·lar /me.taɫˈɫa/ /me.taɫˈɫaɾ/ /me.taˈɫa/ /mə.təɫˈɫa/ /mə.təˈɫa/ (v)
métaller

metal·litzar /me.ta.ɫiˈd͡za/ /me.ta.ɫiˈza/ /me.taɫ.ɫiˈd͡za/ /me.taɫ.ɫiˈzaɾ/ /mə.tə.ɫiˈd͡za/ /mə.təɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
métalliser

metal·lòfon /me.taˈɫɔ.fon/ /mə.təɫˈɫɔ.fun/ (n, masc)
métallophone

metamorfisme /me.ta.moɾˈfiz.me/ /mə.tə.murˈfiz.mə/ (n, masc)
métamorphisme

metamorfitzar /me.ta.mor.fiˈd͡za/ /me.ta.moɾ.fiˈza/ /me.ta.moɾ.fiˈzaɾ/ /mə.tə.moɾ.fiˈd͡za/ /mə.tə.mur.fiˈd͡za/ (v)
métamorphiser

metamorfosar /me.ta.mor.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈza/ /me.ta.moɾ.foˈzaɾ/ /mə.tə.moɾ.foˈza/ /mə.tə.mur.fuˈza/ (v)
métamorphoser

metamorfosi /me.ta.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.moɾˈfɔ.zi/ /mə.tə.murˈfɔ.zi/ (n, fem)
métamorphose
  Canvi en la forma d'un cos, que pot estar induït per processos químics o físics, per exemple en les papallones, o per processos màgics com en la mitologia grega o romana.
  (informàtica) Procediment informàtic consistent en la transformació progressiva d'una imatge en una altra de predeterminada per mitjà de la interpolació de dades numèriques.

metamòrfic /me.taˈmɔɾ.fik/ /mə.təˈmɔɾ.fik/ (adj, masc)
métamorphique

metastable /ˌme.tasˈta.bɫe/ /ˌme.tasˈta.βɫe/ /ˌme.tasˈtab.bɫe/ /ˌmɛ.təsˈta.βɫə/ /ˌmɛ.təsˈtab.bɫə/ (adj)
métastable

metastatitzar /me.tas.ta.tiˈd͡za/ /me.tas.ta.tiˈza/ /me.tas.ta.tiˈzaɾ/ /mə.təs.tə.tiˈd͡za/ (v)
métastaser

metateoria (n, fem)
métathéorie

meteor /me.teˈoɾ/ /mə.teˈɔr/ (n, masc)
météore

meteorit /me.te.oˈɾit/ /mə.tə.uˈɾit/ (n, masc)
météorite

meteoritzar /me.te.o.ɾiˈd͡za/ /me.te.o.ɾiˈza/ /me.te.o.ɾiˈzaɾ/ /mə.tə.o.ɾiˈd͡za/ /mə.tə.u.ɾiˈd͡za/ (v)
météoriser

meteorologia /me.te.o.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /me.te.o.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /mə.tə.o.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /mə.tə.u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
météreologie
  Ciència que estudia l’atmosfera i tot allò que hi esdevé dins.

metge /ˈme.d͡ʒe/ (n, neut)
médecin
  Professional encarregat de vetllar per la salut de les persones, guarint les seves malalties, diagnosticant malalties i aconsellant com millorar l'estil de vida.
donselle
  (peixos) Peix de la família dels ofídids de cos molt allargat (Ophidion barbatum).

metgia /meˈd͡ʒi.a/ /məˈd͡ʒi.ə/ (n, fem)
remède

meticulós /me.ti.kuˈɫos/ /mə.ti.kuˈɫos/ (adj, masc)
méticuleux

metilar /me.tiˈɫa/ /me.tiˈɫaɾ/ /mə.tiˈɫa/ (v)
méthyler

metodista /me.toˈðis.ta/ /me.toˈðis.te/ /mə.toˈðis.tə/ /mə.tuˈðis.tə/ (adj)
méthodiste

metoditzar /me.to.ðiˈd͡za/ /me.to.ðiˈza/ /me.to.ðiˈzaɾ/ /mə.to.ðiˈd͡za/ /mə.tu.ðiˈd͡za/ (v)
rendre méthodique

metodologia (n, fem)
méthodologie

metodologia didàctica (n, fem)
méthodologie didactique

metonímia /me.toˈni.mi.a/ /mə.toˈni.mi.ə/ /mə.tuˈni.mi.ə/ (n, fem)
métonymie

metrallar /me.tɾaˈʎa/ /me.tɾaˈʎaɾ/ /mə.tɾəˈʎa/ (v)
mitrailler

metre /ˈme.tɾe/ /ˈme.tɾə/ /ˈmə.tɾə/ /ˈmɛ.tɾə/ (n, masc)
mètre

metre cúbic (n, masc)
mètre cube

metre quadrat (n, masc)
mètre carré

metro /ˈme.tɾo/ /ˈmɛ.tɾo/ /ˈmɛ.tɾu/ (n, masc)
métro

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ (adj, masc)
métropolitain
  Relatiu o pertanyent a la metròpolis.
  Relatiu o pertanyent al metro.

metropolità /me.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾo.po.ɫiˈta/ /mə.tɾu.pu.ɫiˈta/ (n, masc)
métropolitain
  metro

metrònom /meˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.nom/ /məˈtɾɔ.num/ (n, masc)
métronome

metròpolis /meˈtrɔ.po.ɫis/ /məˈtrɔ.pu.ɫis/ (n, fem)
métropole

metxa /ˈme.t͡ʃa/ /ˈme.t͡ʃə/ (n, fem)
mèche, cordeau
  Corda preparada amb combustibles per a calar foc a les peces d'artilleria, mines, pirotècnia, etc.
mèche
  (medecina) Feix de desfiles que s’empra per a curar ferides.
  (nàutica) Part de l’arbre d’una nau que s’encaixa dins de la paramola.
tenon
  Extrem més prim d’una peça allargada que s’encaixa en el forat d'una altra.

metzina /meˈd͡zi.na/ /məˈd͡zi.nə/ (n, fem)
poison

metàfora /meˈta.fo.ɾa/ /məˈta.fo.ɾə/ /məˈta.fu.ɾə/ (n, fem)
métaphore

metàl·lic /meˈtaɫ.ɫik/ /məˈtaɫ.ɫik/ (adj, masc)
métallique
  Relatiu al metall per la composició, la natura, les característiques.
  Element químic que és bon conductor de l'electricitat.

metàtesi /meˈta.te.zi/ /məˈta.tə.zi/ (n, fem)
métathèse

metòdic /meˈtɔ.ðik/ /məˈtɔ.ðik/ (adj, masc)
methodique

meu (pronoun)
mien
  Allò (alguna cosa de gènere masculí) de propietat o relació d'un mateix (de la meva propietat o relació).

meva /ˈme.va/ /ˈme.və/ /ˈme.βa/ /ˈme.βə/ (pronoun)
ma
  Allò (alguna cosa de gènere femení) de propietat o relació d'un mateix (quelcom que és meu).

mexicà (n, masc)
Mexicain
  Persona que habita o és originària de Mèxic.

mica /ˈmi.ka/ (n, fem)
miette
  Petita porció.
mica
  Mineral d’un grup de la classe dels fil·losilicats, brillant, amb aspecte de làmines.

micasquist /mi.kasˈkist/ /mi.kəsˈkist/ (n, masc)
micaschiste

micel·la /miˈsɛ.ɫa/ /miˈsɛ.ɫə/ /miˈsɛ.ɫɛ/ /miˈsɛɫ.ɫa/ /miˈsɛɫ.ɫə/ (n, fem)
micelle

mico /ˈmi.ko/ /ˈmi.ku/ (n, masc)
singe, guenon
  Simi de cua llarga i prènsil.

micoriza /mi.koˈri.za/ /mi.koˈri.zə/ /mi.kuˈri.zə/ (n, fem)
mycorhize

micorizació /mi.ko.ri.za.siˈo/ /mi.ko.ri.zə.siˈo/ /mi.ku.ri.zə.siˈo/ (n, fem)
mycorhization

micorizar /mi.ko.riˈza/ /mi.ko.riˈzaɾ/ /mi.ku.riˈza/ (v)
mycorhizer

micorizogen /mi.ko.riˈzɔ.d͡ʒen/ /mi.ko.riˈzɔ.ʒen/ /mi.ko.riˈzɔ.ʒən/ /mi.ku.riˈzɔ.ʒən/ (adj, masc)
mycorhizable

micorízic /mi.koˈri.zik/ /mi.kuˈri.zik/ (adj, masc)
mycorhizien

microcefàlia /ˌmi.kɾo.seˈfa.ɫi.a/ /ˌmi.kɾo.səˈfa.ɫi.ə/ /ˌmi.kɾu.səˈfa.ɫi.ə/ (n, fem)
microcéphalie

microeducació /ˌmi.kɾo.e.ðu.ka.siˈo/ /ˌmi.kɾo.ðu.kə.siˈo/ /ˌmi.kɾu.ðu.kə.siˈo/ (n, fem)
micro-éducation

microensenyament (n, masc)
microenseignement

microfilmar /mi.kɾo.fiɫˈma/ /mi.kɾo.fiɫˈmaɾ/ /mi.kɾu.fiɫˈma/ (v)
microfilmer

micromasclisme /mi.kɾo.masˈkɫiz.me/ /mi.kɾo.məsˈkɫiz.mə/ /mi.kɾu.məsˈkɫiz.mə/ (n, masc)
micromachisme

microones /mi.kɾoˈo.nes/ /mi.kɾoˈo.nəs/ /mi.kɾuˈo.nəs/ (n, masc)
micro-ondes

micropolítica de l'escola (n, fem)
micro-politique de l'école

microprogramari (n, masc)
micrologiciel

microrelat /mi.kɾo.reˈɫat/ /mi.kɾo.rəˈɫat/ /mi.kɾu.rəˈɫat/ (n, masc)
micronouvelle

micròfon /miˈkɾɔ.fon/ /miˈkɾɔ.fun/ (n, masc)
microphone

micròstom /miˈkɾɔs.tom/ /miˈkɾɔs.tum/ (n, masc)
limande sole
  Peix de la família dels pleuronèctids amb el cos oval i els ulls al costat dret (Microstomus kitt).

mida /ˈmi.ða/ /ˈmi.ðə/ (n, fem)
mesure, excessif, trop
  Dimensió d'alguna cosa, mesura lineal.
bâtonner, excessif, mesure, trop
  Instrument que serveix per conèixer les dimensions d'alguna cosa.
bâtonner, excessif, hauteur, trop
  (catolicisme) Cinta o tafetà beneït que té la llargària d'alguna imatge.
dimension, excessif, trop
  Regla, proporció, correspondència d'una cosa amb altra.

midó /miˈðo/ (n, masc)
amidon

mielopatia /mi.e.ɫo.paˈti.a/ /mi.ə.ɫo.pəˈti.ə/ /mi.ə.ɫu.pəˈti.ə/ (n, fem)
myélopathie

mig /ˈmit͡ʃ/ (adj)
demi
  Que és la meitat d'un tot.

mig /ˈmit͡ʃ/ (adv)
à demi
  (davant verbs) incompletament

mig /ˈmit͡ʃ/ (n, masc)
milieu
  Punt central que té la mateixa distància a cada extrem.
demi
  (matemàtiques) Meitat, part equivalent a la fracció 1/2.

mig /ˈmit͡ʃ/ (n, neut)
demi
  (esports de pilota) Cadascun dels jugadors situats preferentment en la zona compresa entre la línia defensiva i la línia davantera.

mig camp (n, masc)
retour en zone
  (basquetbol) Violació de l'equip amb el control de la pilota consistent a fer-la passar de la zona d'atac pròpia a la zona de defensa.

mig camp dret del receptor (n, masc)
demi-camp droit du receveur

mig camp dret del servidor (n, masc)
demi-camp droit du serveur

mig centre (n, neut)
demi-centre

mig d'obertura (n, neut)
demi d'ouverture

mig de melé (n, neut)
demi de mêlée

mig dret (n, masc)
demi droit

mig esquerre (n, masc)
demi gauche

mig swing (n, masc)
demi swing

migbec /ˌmid͡ʒˈbek/ /ˌmid͡ʒˈbək/ /ˌmid͡ʒˈbɛk/ /ˌmid͡ʒˈβɛk/ (n, masc)
demi-bec

migdia /ˌmid͡ʒˈði.a/ (n, masc)
midi
  Part del dia entre el matí i la tarda, convencionalment entre les 12 h i les 14 h o 15 h segons l'horari laboral o l'hora de dinar.

migdiada /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ða/ /ˌmid͡ʒ.ðiˈa.ðə/ (n, fem)
après-déjeuner
  Temps després de migdia.
sieste
  Temps destinat a dormir havent dinat.

migrador /mi.ɣɾaˈðo/ /mi.ɣɾaˈðoɾ/ /mi.ɣɾəˈðo/ (adj, masc)
migrateur

migrament /mi.ɣɾaˈmen/ /mi.ɣɾaˈment/ /mi.ɣɾəˈmen/ /mi.ɣɾəˈment/ (n, masc)
langueur

migrant /miˈɣɾan/ /miˈɣɾant/ (n, neut)
migrant

migranya /miˈɣɾa.ɲa/ /miˈɣɾa.ɲə/ (n, fem)
migraine

migrar /miˈɣɾa/ /miˈɣɾaɾ/ (v)
migrer

migratori /mi.ɣɾaˈtɔ.ɾi/ /mi.ɣɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
migratoire

mil (number)
mille
  (cardinal) Nou-cents noranta-nou més un, deu vegades cent.
  (valor ordinal) Milè, milena.
  Un nombre elevat indeterminat.

milana /miˈɫa.na/ /miˈɫa.nə/ (n, fem)
aigle de mer commun
  Peix de la família dels miliobàtids amb els ulls laterals, la boca petita i la cua curta amb un o més fiblons (Myliobatis aquila).

milanta /miˈɫan.ta/ /miˈɫan.tə/ (adj)
quarante-douze

miler /miˈɫe/ /miˈɫeɾ/ (n, masc)
millier

miliar /mi.ɫiˈar/ (adj)
miliaire

miliard /mi.ɫiˈart/ (number, masc)
milliard

milionari /mi.ɫi.oˈna.ɾi/ /mi.ɫi.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
millionaire

militant /mi.ɫiˈtan/ /mi.ɫiˈtant/ (adj)
militant

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (adj)
militaire
  Relatiu a l'exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (n, neut)
soldat
  Persona que forma part d'un exèrcit.

militar /mi.ɫiˈta/ /mi.ɫiˈtar/ /mi.ɫiˈtaɾ/ (v)
militer
  Concórrer com a membre actiu en una organització o moviment.

militaritzar /mi.ɫi.ta.ɾiˈd͡za/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈza/ /mi.ɫi.ta.ɾiˈzaɾ/ /mi.ɫi.tə.ɾiˈd͡za/ (v)
militariser

milió (number, masc)
million

mill /ˈmiʎ/ (n, masc)
millet

milla /ˈmi.ʎa/ /ˈmi.ʎə/ (n, fem)
mile

millor /miˈʎo/ /miˈʎo/ /miˈʎoɾ/ /miˈʎoɾ/ (adj)
meilleur
  En grau superior comparat amb un altre.
  Sense altre que el superi, comparat amb qualsevol.

millora /miˈʎo.ɾa/ /miˈʎo.ɾə/ (n, fem)
amélioration

millora contínua (n, fem)
amélioration continue

millorar /mi.ʎoˈɾa/ /mi.ʎoˈɾaɾ/ /mi.ʎuˈɾa/ (v)
améliorer
  (pronominal) Fer-se una cosa millor a ella mateixa.

mil·lenarisme /mi.ɫe.naˈɾiz.me/ /mi.ɫə.nəˈɾiz.mə/ /miɫ.ɫe.naˈɾiz.me/ /miɫ.ɫə.nəˈɾiz.mə/ (n, masc)
millénarisme

mil·lenni /miɫˈɫɛn.ni/ /miˈɫɛn.ni/ (n, masc)
millénaire

mil·lennista /mi.ɫenˈnis.ta/ /mi.ɫenˈnis.te/ /mi.ɫənˈnis.tə/ /miɫ.ɫenˈnis.ta/ /miɫ.ɫenˈnis.te/ /miɫ.ɫənˈnis.tə/ (n, neut)
milléniste

mil·liar /mi.ɫiˈar/ /mi.ɫiˈaɾ/ /miɫ.ɫiˈar/ /miɫ.ɫiˈaɾ/ (adj)
milliaire

mil·lisegon /mi.ɫi.seˈɣon/ /mi.ɫi.səˈɣon/ /miɫ.ɫi.seˈɣon/ /miɫ.ɫi.səˈɣon/ (n, masc)
milliseconde

mil·límetre /miɫˈɫi.me.tɾe/ /miɫˈɫi.mə.tɾə/ /miˈɫi.me.tɾe/ /miˈɫi.mə.tɾə/ (n, masc)
millimètre

milà /miˈɫa/ (n, masc)
milan
  Au rapinyaire de la família Accipitridae i subfamília Milvinae.

milícia /miˈɫi.si.a/ /miˈɫi.si.ə/ (n, fem)
milice

mim /ˈmim/ (n, neut)
mime
  Actor que fa ús de la mímica.

mimar /miˈma/ /miˈmaɾ/ (v)
mimer

mimetisme /mi.meˈtiz.me/ /mi.məˈtiz.mə/ (n, masc)
mimétisme

mimologisme /mi.mu.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
mimologisme

mimètic /miˈmɛ.tik/ (adj, masc)
mimétique

mina /ˈmi.na/ /ˈmi.nə/ (n, fem)
mine

minaire /miˈnaj.ɾe/ /miˈnaj.ɾə/ (n, neut)
mineur

minar /miˈna/ /miˈnaɾ/ (v)
miner
  Instal·lar mines explosives.

minaret /mi.naˈɾet/ /mi.nəˈɾɛt/ (n, masc)
minaret

minbar /mimˈbar/ (n, masc)
minbar

miner /miˈne/ /miˈneɾ/ (adj, masc)
minier

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ (adj)
minéral
  Relatiu o pertanyent a una substància inorgànica.

mineral /mi.neˈɾaɫ/ /mi.nəˈɾaɫ/ (n, masc)
minéral
  Material format en la natura d'una composició química determinada i definida, generalment inorgànic i d'una estructura ben definida.

mineralitzar /mi.ne.ɾa.ɫiˈd͡za/ /mi.ne.ɾa.ɫiˈza/ /mi.ne.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /mi.nə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
minéraliser

mingo (n, masc)
bille rouge

mini /ˈmi.ni/ (n, masc)
minium

miniaplicació /mi.ni.a.pɫi.ka.siˈo/ /mi.ni.ə.pɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
applet

miniatura /mi.ni.aˈtu.ɾa/ /mi.ni.əˈtu.ɾə/ (n, fem)
miniature

minibàsquet (n, masc)
minibasket

minibò /mi.niˈβɔ/ (n, masc)
mini-bond

minifaldilla /mi.ni.faɫˈdi.ʎa/ /mi.ni.fəɫˈdi.ʎə/ (n, fem)
minijupe

minihandbol (n, masc)
mini-handball

minijoc (n, masc)
minijeu

minimitzar /mi.ni.miˈd͡za/ /mi.ni.miˈza/ /mi.ni.miˈzaɾ/ (v)
minimiser
  Reduir la importància d'una cosa.
  (informàtica) Fer que un element visual ocupi un espai reduït preestablert en pantalla.

ministeri /mi.nisˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
ministère

minitennis (n, masc)
mini-tennis

minivoleibol (n, masc)
minivolleyball

minoria /mi.noˈɾi.a/ /mi.noˈɾi.ə/ /mi.nuˈɾi.ə/ (n, fem)
minorité

minso /ˈmin.so/ /ˈmin.su/ (adj, masc)
maigre

minuciós /mi.nu.siˈos/ (adj, masc)
minutieux
  Que para l'atenció en els petits detalls.

minusvalidesa /mi.nuz.bə.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.va.ɫiˈðe.za/ /mi.nuz.və.ɫiˈðə.zə/ /mi.nuz.və.ɫiˈðɛ.zə/ /mi.nuz.βa.ɫiˈðe.za/ (n, fem)
handicapé

minusvàlid /mi.nuzˈba.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈva.ɫit/ /mi.nuzˈβa.ɫit/ (n, masc)
handicapé

minut (n, masc)
minute

minutera /mi.nuˈte.ɾa/ /mi.nuˈte.ɾə/ (n, fem)
grande aiguille

minva /ˈmim.ba/ /ˈmim.bə/ /ˈmiɱ.va/ /ˈmiɱ.və/ (n, fem)
diminution

minvar /mimˈba/ /miɱˈva/ /miɱˈvaɾ/ (v)
diminuer

minyona /miˈɲo.na/ /miˈɲo.nə/ (n, fem)
bonne
  Criada, noia de servei domèstic.

minúscul /miˈnus.kuɫ/ (adj, masc)
minuscule

minúscula /miˈnus.ku.ɫa/ /miˈnus.ku.ɫə/ (n, fem)
minuscules

miocardi /mi.oˈkaɾ.ði/ /mi.uˈkar.di/ (n, masc)
myocarde

miocardiopatia /mi.o.kaɾ.ði.o.paˈti.a/ /mi.u.kər.di.u.pəˈti.ə/ (n, fem)
cardiomyopathie

miol /miˈɔɫ/ (n, masc)
miaulement

miolar /mi.oˈɫa/ /mi.oˈɫaɾ/ /mi.uˈɫa/ (v)
miauler

miop /miˈop/ (adj)
myope
  Que té dificultat per a distingir objectes distants.

miop /miˈop/ (n, neut)
myope
  Persona afectada de miopia.

miopia /mi.oˈpi.a/ /mi.oˈpi.ə/ /mi.uˈpi.ə/ (n, fem)
myopie

miquel /miˈkɛɫ/ (n, masc)
rebuffade

miquelet /mi.keˈɫet/ /mi.kəˈɫət/ /mi.kəˈɫɛt/ (n, masc)
miquelet

miracle /miˈɾa.kɫe/ (n, masc)
miracle

miraculosament /mi.ɾa.kuˌɫo.zaˈmen/ /mi.ɾa.kuˌɫo.zaˈment/ /mi.ɾə.kuˌɫo.zəˈmen/ /mi.ɾə.kuˌɫo.zəˈment/ (adv)
miraculeusement

mirada /miˈɾa.ða/ /miˈɾa.ðə/ (n, fem)
regard

mirador /mi.ɾaˈðo/ /mi.ɾaˈðoɾ/ /mi.ɾəˈðo/ (n, masc)
belvédère

mirall /miˈɾaj/ /miˈɾaʎ/ (n, masc)
miroir, glace
  Material polit que reflecteix imatges.

miranda /miˈɾan.ða/ /miˈɾan.ðə/ (n, fem)
belvédère

mirar /miˈɾa/ /miˈɾaɾ/ (v)
regarder
  Fixar l'atenció visual.

miratge /miˈɾa.d͡ʒe/ /miˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
mirage
  Il·lusió òptica causada per la refracció de la llum.

mirinyac /mi.ɾiˈɲak/ (n, masc)
crinoline

mirlitó /mir.ɫiˈto/ (n, masc)
mirliton

mirra /ˈmi.ra/ /ˈmi.rə/ (n, fem)
myrrhe

mirífic /miˈɾi.fik/ (adj, masc)
mirifique

misantrop /mi.zanˈtɾɔp/ /mi.zənˈtɾɔp/ (n, masc)
misanthrope

miserable /mi.zeˈɾa.bɫe/ /mi.zeˈɾa.βɫe/ /mi.zeˈɾab.bɫe/ /mi.zəˈɾa.βɫə/ /mi.zəˈɾab.bɫə/ (adj)
miserable

misogin /miˈzɔ.d͡ʒin/ /miˈzɔ.ʒin/ (adj, masc)
misogyne

missa /ˈmi.sa/ /ˈmi.sə/ (n, fem)
messe

missal /miˈsaɫ/ (n, masc)
missel

missatge /miˈsa.d͡ʒe/ /miˈsa.d͡ʒə/ (n, masc)
message

missatger /mi.saˈd͡ʒe/ /mi.saˈd͡ʒeɾ/ (n, masc)
messager

missioner /mi.si.oˈne/ /mi.si.oˈneɾ/ /mi.si.uˈne/ (n, masc)
missionnaire

missiva /miˈsi.va/ /miˈsi.və/ /miˈsi.βa/ (n, fem)
missive

missió (n, fem)
mission

missió contrarellotge (n, fem)
quête contre la montre

misteri (n, masc)
mistère, mystère
  Enigma, cosa oculta, incomprensible.

misteriós /mis.te.ɾiˈos/ /mis.tə.ɾiˈos/ (adj, masc)
mistérieux

misticets /mis.tiˈsets/ /mis.tiˈsɛts/ (n, masc)
baleines mysticètes

mistificar /mis.ti.fiˈka/ /mis.ti.fiˈkaɾ/ (v)
mystifier

misto /ˈmis.to/ /ˈmis.tu/ (n, masc)
allumette
  Petita tija dotada d'un pantaló curt de fusta o cartó amb un cap de productes químics inflamables que s'empra per a l'obtenció de foc.

misàndria /miˈzan.dɾi.a/ /miˈzan.dɾi.ə/ (n, fem)
misandrie

misèria /miˈzɛ.ɾi.a/ /miˈzɛ.ɾi.ə/ (n, fem)
misère
  Situació de pobresa.

mite (n, masc)
mythe
  Narració plàstica fabulosa que s'empra sobretot per a expressar conviccions filosòfiques, cosmovisuals o religioses.

mitena /miˈtɛ.na/ /miˈtɛ.nə/ (n, fem)
moufle

mitger /miˈd͡ʒe/ /miˈd͡ʒeɾ/ (adj)
intermédiaire
  Situat al centre, al mig d'altres coses.

mitger /miˈd͡ʒe/ /miˈd͡ʒeɾ/ (n, masc)
joueur du centre
  (pilota) Jugador de pilota situat immediatament davant del saguer, en un equip de tres o més jugadors.

mitificar /mi.ti.fiˈka/ /mi.ti.fiˈkaɾ/ (v)
mythifier

mitigar /mi.tiˈɣa/ /mi.tiˈɣaɾ/ (v)
mitiger

mitja /ˈmi.d͡ʒa/ /ˈmi.d͡ʒə/ /ˈmi.ʒə/ (n, fem)
bas

mitja entrada (n, fem)
demi-manche

mitja lluna (n, masc)
croissant
  Figura que representa la lluna minvant o creixent amb un quart de la cara visible.

mitja paret (n, fem)
milieu du mur

mitja part (n, fem)
mi-temps

mitja pensió (n, fem)
demi-pension

mitja portada (n, fem)
demi-portée

mitjana de gols (n, fem)
goal-average

mitjana de punts (n, fem)
goal-average

mitjana de sets (n, fem)
set-average

mitjanit /mi.d͡ʒaˈnit/ (n, fem)
minuit

mitjans d'ensenyament (n, masc)
moyens d'enseignement

mitjançant /mi.d͡ʒanˈsan/ /mi.d͡ʒanˈsant/ /mi.d͡ʒənˈsan/ /mi.d͡ʒənˈsant/ (preposition)
moyennant

mitjapunta /ˌmi.d͡ʒaˈpun.ta/ /ˌmi.d͡ʒəˈpun.tə/ (n, neut)
demi-pointe

mitjà (adj)
moyen
  Cosa situada a la mateixa distància entre dos.

mitjà (n, masc)
moyen
  Allò necessari perquè es realitzi algun fet.
milieu
  (petanca) Jugador que sol participar en segon lloc d'una tripleta, encarregat de tota mena de llançaments segons les circumstàncies.

mitjà audiovisual (n, masc)
moyen audiovisuel

mitjà de comunicació (n, masc)
moyen de communication

mitjà de comunicació de massa (n, masc)
mass-média

mitjó /miˈd͡ʒo/ (n, masc)
chaussette

mitologia /mi.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /mi.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
mythologie

mitologitzar /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈza/ /mi.to.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /mi.to.ɫo.ʒiˈd͡za/ /mi.tu.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
mythologiser

mitomania /mi.to.maˈni.a/ /mi.to.məˈni.ə/ /mi.tu.məˈni.ə/ (n, fem)
mythomanie

mmm (Interjection)
meuh

mnemotècnia /ne.moˈtɛŋ.ni.a/ /ne.moˈtɛɡ.ni.a/ /nə.moˈtɛŋ.ni.ə/ /nə.muˈtɛŋ.ni.ə/ (n, fem)
mnémotechnique

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ (adj, masc)
mobilier
  Relatiu als béns mobles.

mobiliari /mo.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /mu.βi.ɫiˈa.ɾi/ (n, masc)
mobilier
  Conjunt de mobles d'una casa.
  Conjunt de béns mobles.

mobiliari escolar (n, masc)
mobilier scolaire

mobilitat /mo.bi.ɫiˈtat/ /mu.bi.ɫiˈtat/ /mu.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
mobilité

mobilitat d'estudiants (n, fem)
mobilité des étudiants

mobilitat del professorat (n, fem)
mobilité des enseignants

mobilitat laboral (n, fem)
mobilité professionnelle

mobilitat social (n, fem)
mobilité sociale

mobilitzar /mo.bi.ɫiˈd͡za/ /mo.bi.ɫiˈzaɾ/ /mo.βi.ɫiˈd͡za/ /mo.βi.ɫiˈza/ /mu.bi.ɫiˈd͡za/ /mu.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
mobiliser

moblament /mo.bɫaˈment/ /mo.βɫaˈmen/ /mob.bɫaˈmen/ /mob.bɫəˈment/ /mu.βɫəˈmen/ /mub.bɫəˈmen/ (n, masc)
ameublement

moblar /mobˈbɫa/ /moˈbɫaɾ/ /moˈβɫa/ /mubˈbɫa/ (v)
meubler

moc /ˈmok/ /ˈmɔk/ (n, masc)
morve, mucosités
  Humor que penja del nas.

moca /ˈmo.ka/ /ˈmo.kə/ /ˈmɔ.ka/ /ˈmɔ.kɔ/ /ˈmɔ.kə/ (n, masc)
moka
  Cafè d’Aràbia molt ric en cafeïna.

mocador /mo.kaˈðo/ /mo.kaˈðoɾ/ /mo.kəˈðo/ /mu.kəˈðo/ (n, masc)
mouchoir
  Peça de roba o paper pensada per a mocar-se.
foulard
  Peça de roba, quadrada o triangular, pensada com a complement del vestuari per abrigar o per adornar. Normalment va lligada al voltant del coll.
drapeau
  (futbol americà) Cadascuna de les dues peces de tela de forma rectangular de l'equip d'un jugador de futbol flag, que se subjecten a la cintura.

mocar /moˈka/ /moˈkaɾ/ /muˈka/ (v)
moucher

moda /ˈmɔ.ða/ /ˈmɔ.ðɔ/ (n, fem)
mode
  Tendència actual en el disseny d'articles que es venen.
  Xifra més repetida en un estudi estadístic.

mode (n, masc)
mode

model /moˈðɛɫ/ /muˈðɛɫ/ (n, masc)
modèle

model d'il·luminació (n, masc)
modèle d'éclairement

model de shading (n, masc)
modèle d'ombrage

modelar /mo.ðeˈɫa/ /mo.ðeˈɫaɾ/ /mo.ðəˈɫa/ /mu.ðəˈɫa/ (v)
modeler
  Donar forma amb un material plàstic a un model a esculpir o tallar.

modelatge (n, masc)
modélisation

modelitzar /mo.ðe.ɫiˈd͡za/ /mo.ðe.ɫiˈza/ /mo.ðe.ɫiˈzaɾ/ /mo.ðə.ɫiˈd͡za/ /mu.ðə.ɫiˈd͡za/ (v)
modéliser

moderar /mo.ðeˈɾa/ /mo.ðeˈɾaɾ/ /mo.ðəˈɾa/ /mu.ðəˈɾa/ (v)
modérer

modernisme /mo.ðeɾˈniz.me/ /mo.ðəɾˈniz.mə/ /mu.ðərˈniz.mə/ (n, masc)
modernisme
  Tendència a desprendre’s de les tradicions adoptant gustos i idees moderns.
Art nouveau, modernisme
  (sovint en majúscula) Moviment cultural occidental, especialment arquitectònic i decoratiu, de final del segle XIX i principi del segle XX, caracteritzat per l'ús de formes i motius molt innovadors.

modernització /mo.ðer.ni.d͡za.siˈo/ /mo.ðeɾ.ni.za.siˈo/ /mo.ðəɾ.ni.d͡zə.siˈo/ /mu.ðər.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
modernisation

modernitzar /mo.ðer.niˈd͡za/ /mo.ðeɾ.niˈza/ /mo.ðeɾ.niˈzaɾ/ /mo.ðəɾ.niˈd͡za/ /mu.ðər.niˈd͡za/ (v)
moderniser

modificació /mo.ði.fi.ka.siˈo/ /mo.ði.fi.kə.siˈo/ /mu.ði.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
modification

modificació curricular (n, fem)
modification curriculaire

modificar /mo.ði.fiˈka/ /mo.ði.fiˈkaɾ/ /mu.ði.fiˈka/ (v)
modifier

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ (adj)
modulaire
  Que està format per mòduls.

modular /mo.ðuˈɫa/ /mo.ðuˈɫaɾ/ /mu.ðuˈɫa/ /mu.ðuˈɫar/ (v)
moduler
  Regular la veu quan es parla perquè no soni desagradable.

modèstia /moˈðɛs.ti.a/ /moˈðɛs.ti.ə/ /muˈðɛs.ti.ə/ (n, fem)
modestie

mofar-se /moˈfaɾ.se/ /moˈfaɾ.sə/ /mu.fərˈsə/ /muˈfar.sə/ (v)
moquer

mofeta /moˈfe.ta/ /moˈfe.tə/ /muˈfe.tə/ (n, fem)
mouffette

mohana vina (n, fem)
mohan veena

moix /ˈmojʃ/ /ˈmoʃ/ (adj, masc)
découragé

moixera de pastor (n, fem)
alisier torminal

moixina /mojˈʃi.na/ /moˈʃi.na/ /moˈʃi.nə/ /muˈʃi.nə/ (n, fem)
chien espagnol

moixó /mojˈʃo/ /moˈʃo/ /muˈʃo/ (n, masc)
oiseau
  Ocell petit, generalment de l'ordre dels passeriformes.
petite argentine
  (peixos) Peix de la família dels argentínids, de color verd clar amb escates argentades, de cos allargassat, amb els ulls molt grossos, amb la llengua proveïda de dents pel voltant, de carn apreciada (Argentina sphyraena).

mol /ˈmɔɫ/ (n, masc)
mole
  Unitat de mesura de quantitat de substància que equival a la constant d'Avogadro.
maul
  (rugbi) Jugada consistent a agafar-se almenys un jugador de cada equip al voltant del jugador que condueix la pilota, amb l'objectiu, per a un equip, d'ajudar-lo a avançar i, per a l'altre, d'impedir-li-ho.

mola /ˈmɔ.ɫa/ /ˈmɔ.ɫɔ/ /ˈmɔ.ɫə/ /ˈmɔ.ɫɛ/ (n, fem)
meule
  Pedra rodona i plana del molí.
  Pedra rodona que serveix per esmolar les tisores, ganivets i altres instruments d'acer.
masse
  Cosa gran en volum o quantitat.
eau
  Quantitat d'aigua que basta per fer anar un molí.
meule, môle
  Carn informe que s'engendra en el ventre de la dona i creix amb aparença de prenyat.

molar /moˈɫa/ /moˈɫaɾ/ /muˈɫa/ /muˈɫar/ (adj)
molaire
  Relatiu a un mol de matèria.
  (medicina, anatomia) Relatiu als queixals.

molar /moˈɫa/ /moˈɫaɾ/ /muˈɫa/ /muˈɫar/ (v)
être cool
  (castellanisme, col·loquial) Fer goig, encantar, entusiasmar

moldre /ˈmɔɫ.dɾe/ /ˈmɔɫ.dɾə/ (v)
moudre

molestar /mo.ɫesˈta/ /mo.ɫesˈtaɾ/ /mo.ɫəsˈta/ /mu.ɫəsˈta/ (v)
déranger, gêner

molibdè /mo.ɫibˈdɛ/ /mu.ɫibˈdɛ/ (n, masc)
molybdène

molina /moˈɫi.na/ /moˈɫi.nə/ /muˈɫi.nə/ (n, fem)
scie
  Serradora hidràulica per a tallar fusta.

moliner /mo.ɫiˈne/ /mo.ɫiˈneɾ/ /mu.ɫiˈne/ (n, masc)
meunier

molinet /mo.ɫiˈnet/ /mu.ɫiˈnɛt/ (n, masc)
moulin
  Instrument domèstic per a moldre productes culinaris.
moulin, moulinet
  Instrument per a batre la xocolata dins de la xocolatera, consta d'un cilindre dentat amb un mànec.
gindeau
  (nàutica) Torn situat en la coberta de proa d'una nau per a llevar les àncores.

moll (adj, masc)
mou
  Tou, sense força ni resistència.
trempé
  Ple d'aigua.

moll (n, masc)
moelle
  Medul·la, substància en les cavitats dels ossos.
rouget-barbet
  (peixos) Peix del gènere dels múl·lids (Mullus).
quai
  Obra construïda a la riba d'aigües navegables per amarrar embarcacions i poder embarcar i desembarcar.

moll de fang (n, masc)
rouget

moll de roca (n, masc)
rouget de roche

moll reial (n, masc)
castagnole rouge

molla /ˈmo.ʎə/ /ˈmɔ.ʎa/ /ˈmɔ.ʎɔ/ /ˈmɔ.ʎə/ (n, fem)
mie
  Part tova del pa en contraposició a la crosta que és més dura.
ressort
  Peça metàl·lica pensada perquè es pugui deformar en fer-hi força, però que quan la força de pressió desapareix, la peça torna a la seva forma original, arrossegant, si s'escau, alguna altra peça. Típicament, consisteix en un filferro torçat en alguna forma d'espiral.

molls /ˈmɔʎs/ /ˈmɔʎʃ/ (n, masc)
pincettes

molsa /ˈmoɫ.sa/ /ˈmoɫ.sə/ (n, fem)
mousse
  Part blana de la fruita.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ (adj)
beaucoup
  En gran quantitat o nombre.

molt /ˈmoɫ/ /ˈmoɫt/ /ˈmɔɫ/ /ˈmɔɫt/ (adv)
beaucoup
  De manera abundant.

molt de gust (Interjection)
enchanté

moltes gràcies /ˌmoɫ.tes /ˌmoɫ.təs (Interjection)
merci beaucoup

moltíssim /moɫˈti.sim/ /muɫˈti.sim/ (adj, masc)
vraiment beaucoup

moltó /moɫˈto/ /muɫˈto/ (n, masc)
mouton
  Mascle de l'ovella castrat.

mol·lificar /mo.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈka/ /moɫ.ɫi.fiˈkaɾ/ /mu.ɫi.fiˈka/ /muɫ.ɫi.fiˈka/ (v)
amollir

mol·lisòl /mo.ɫiˈsɔɫ/ /moɫ.ɫiˈsɔɫ/ /mu.ɫiˈsɔɫ/ /muɫ.ɫiˈsɔɫ/ (n, masc)
mollisol

mol·lusc /moɫˈɫusk/ /moˈɫusk/ /muɫˈɫusk/ /muˈɫusk/ (n, masc)
mollusque

molècula /moˈɫɛ.ku.ɫa/ /muˈɫɛ.ku.ɫə/ (n, fem)
molécule
  Grup d'àtoms elèctricament neutre unit per elements químics.

molèstia /moˈɫɛs.ti.a/ /moˈɫɛs.ti.ə/ /muˈɫɛs.ti.ə/ (n, fem)
dérangement

molí /moˈɫi/ /muˈɫi/ (n, masc)
moulin

molí d'oli (n, masc)
moulin à huile

moment /moˈmen/ /moˈment/ /muˈmen/ (n, masc)
moment

momeria /mo.meˈɾi.a/ /mu.məˈɾi.ə/ (n, fem)
momerie

momificar /mo.mi.fiˈka/ /mo.mi.fiˈkaɾ/ /mu.mi.fiˈka/ (v)
momifier

mon /mon/ /mun/ (adj, masc)
mon

mona /ˈmo.na/ /ˈmo.nə/ (n, fem)
singe
  Primat de cua curta del gènere dels cercopitecs.
gâteau de Pâques
  Tortell decorat amb ous durs, que es menja tradicionalment per Pasqua Florida.

monarquia /mo.naɾˈki.a/ /mo.nəɾˈki.ə/ /mu.nərˈki.ə/ (n, fem)
monarchie
  Sistema polític on el poder el té un rei o altre càrrec nobiliari (per exemple en Luxemburg), no obligatòriament hereditari (com en el cas de les monarquies visigòtiques).

moneda /moˈne.ða/ /moˈnə.ðə/ /muˈnɛ.ðə/ (n, fem)
monnaie, pièce

moneder /mo.neˈðe/ /mo.neˈðeɾ/ /mo.nəˈðe/ /mu.nəˈðe/ (n, masc)
bourse
  Petita bossa per a portar diners, amb un apartat per a monedes.

monestir /mo.nesˈti/ /mo.nesˈtiɾ/ /mo.nəsˈti/ /mu.nəsˈti/ (n, masc)
monastère, couvent

monestrell /mo.nesˈtɾeʎ/ /mo.nəsˈtɾeʎ/ /mu.nəsˈtɾeʎ/ (n, masc)
mourvèdre

monetari /mo.neˈta.ɾi/ /mo.nəˈta.ɾi/ /mu.nəˈta.ɾi/ (adj, masc)
monétaire

monetitzar /mo.ne.tiˈd͡za/ /mo.ne.tiˈza/ /mo.ne.tiˈzaɾ/ /mo.nə.tiˈd͡za/ /mu.nə.tiˈd͡za/ (v)
monétiser

mongeta /moɲˈd͡ʒe.ta/ /moɲˈʒə.tə/ /muɲˈʒɛ.tə/ (n, fem)
haricot

mongeta tendra (n, fem)
haricot vert

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ (adj, masc)
mongol
  De Mongòlia o relacionat amb aquest país.

mongol /moŋˈɡɔɫ/ /muŋˈɡɔɫ/ (n, masc)
mongol
  (masculí invariable) Grup de llengües que són una branca de les llengües uraloaltaiques.

mongòlic /moŋˈɡɔ.ɫik/ /muŋˈɡɔ.ɫik/ (adj, masc)
mongolique

moniato /mo.niˈa.to/ /mu.niˈa.tu/ (n, masc)
patate douce

monitor /mo.niˈto/ /mo.niˈtoɾ/ /mu.niˈto/ (n, masc)
moniteur
  Persona que guia altres persones en l'aprenentatge o l'execució d'una activitat, especialment quan aquesta és de caràcter cultural o esportiu.
  Aparell per supervisar gravacions.

monitor d'activitats esportives (n, masc)
moniteur des sports

monitor de lleure (n, masc)
moniteur de loisirs

monja /ˈmoɲ.ʒə/ /ˈmɔɲ.d͡ʒa/ /ˈmɔɲ.d͡ʒɔ/ /ˈmɔɲ.ʒə/ (n, fem)
nonne, religieuse

monjo /ˈmoɲ.ʒu/ /ˈmɔɲ.d͡ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒo/ /ˈmɔɲ.ʒu/ (n, masc)
moine

monocord /mo.noˈkɔɾt/ /mu.nuˈkɔrt/ (n, masc)
monocorde

monodòntids /mo.noˈðɔn.tits/ /mu.nuˈðɔn.tits/ (n, masc)
Monodontidés

monoftongar /mo.nof.toŋˈɡa/ /mo.nof.toŋˈɡaɾ/ /mu.nuf.tuŋˈɡa/ (v)
monophtonguer

monofòbia /mo.noˈfɔ.bi.a/ /mo.noˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.bi.ə/ /mu.nuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
monophobie
  Fòbia a la soledat.

monologar /mo.no.ɫoˈɣa/ /mo.no.ɫoˈɣaɾ/ /mu.nu.ɫuˈɣa/ (v)
monologuer

mononeuropatia /mo.no.new.ɾo.paˈti.a/ /mo.no.nəw.ɾo.pəˈti.ə/ /mu.nu.nəw.ɾu.pəˈti.ə/ (n, fem)
mononeuropathie

monoparental /mo.no.pa.ɾenˈtaɫ/ /mo.no.pə.ɾənˈtaɫ/ /mu.nu.pə.ɾənˈtaɫ/ (adj)
monoparental

monoplà /mo.noˈpɫa/ /mu.nuˈpɫa/ (n, masc)
monoplan

monopolitzar /mo.no.po.ɫiˈd͡za/ /mo.no.po.ɫiˈza/ /mo.no.po.ɫiˈzaɾ/ /mu.nu.pu.ɫiˈd͡za/ (v)
monopoliser

monosexual /mo.no.sek.suˈaɫ/ /mo.no.sək.suˈaɫ/ /mu.nu.sək.suˈaɫ/ (adj)
monosexuel

monosexualitat /mo.no.sek.su.a.ɫiˈtat/ /mo.no.sək.su.ə.ɫiˈtat/ /mu.nu.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
monosexualité

monosèmia /mo.noˈsɛ.mi.a/ /mo.noˈsɛ.mi.ə/ /mu.nuˈsɛ.mi.ə/ (n, fem)
monosémie

monstre /ˈmɔns.tɾe/ /ˈmɔns.tɾə/ (n, masc)
monstre

monsó /monˈso/ /munˈso/ (n, masc)
mousson

montgolfier /moŋ.ɡoɫ.fiˈe/ /moŋ.ɡoɫ.fiˈeɾ/ /muŋ.ɡuɫ.fiˈe/ (n, masc)
montgolfière

monticle del llançador (n, masc)
monticule du lanceur

montpellerí /mom.pe.ʎeˈɾi/ /mom.pə.ʎəˈɾi/ /mum.pə.ʎəˈɾi/ (adj, masc)
montpelliérain
  Relatiu o pertanyent a Montpeller.

montpellerí /mom.pe.ʎeˈɾi/ /mom.pə.ʎəˈɾi/ /mum.pə.ʎəˈɾi/ (n, masc)
Montpelliérain
  Persona que habita o és originària de Montpeller.

monument /mo.nuˈmen/ /mo.nuˈment/ /mu.nuˈmen/ (n, masc)
monument, mémorial

monumental /mo.nu.menˈtaɫ/ /mo.nu.mənˈtaɫ/ /mu.nu.mənˈtaɫ/ (adj)
monumental

monumentalitat /mo.nu.men.ta.ɫiˈtat/ /mo.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ /mu.nu.mən.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
monumentalité

monyó /moˈɲo/ /muˈɲo/ (n, masc)
moignon

monàstic /moˈnas.tik/ /muˈnas.tik/ (adj, masc)
monastique

moral /moˈɾaɫ/ /muˈɾaɫ/ (adj)
moral

moralitat (n, fem)
moralité

moralitzar /mo.ɾa.ɫiˈd͡za/ /mo.ɾa.ɫiˈza/ /mo.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /mo.ɾə.ɫiˈd͡za/ /mu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
moraliser

morastell /mo.ɾasˈteʎ/ /mo.ɾəsˈteʎ/ /mu.ɾəsˈteʎ/ (n, masc)
graciano

moravià /mo.ɾa.viˈa/ /mo.ɾa.βiˈa/ /mo.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.βiˈa/ (adj, masc)
morave
  Relatiu o pertanyent a Moràvia.

moravià /mo.ɾa.viˈa/ /mo.ɾa.βiˈa/ /mo.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.viˈa/ /mu.ɾə.βiˈa/ (n, masc)
Morave
  Persona que habita o és originària de Moràvia.

mordassa /moɾˈða.sa/ /moɾˈða.sə/ /murˈda.sə/ /murˈða.sə/ (n, fem)
bâillon
  Element emprat per impedir de parlar a algú.

mordentar /mor.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈta/ /moɾ.ðenˈtaɾ/ /moɾ.ðənˈta/ /mur.dənˈta/ /mur.ðənˈta/ (v)
mordancer

morena /moˈɾe.na/ /moˈɾə.nə/ /muˈɾɛ.nə/ (n, fem)
murène
  (peixos) Peix serpentiforme de la família dels murènids, de color bru clapejat, de pell sense escates recoberta de mucositat (Muraena helena).

morenot /mo.ɾeˈnɔt/ /mo.ɾəˈnɔt/ /mu.ɾəˈnɔt/ (n, masc)
murène brune

morera /moˈɾe.ɾa/ /moˈɾe.ɾə/ /muˈɾe.ɾə/ (n, fem)
mûrier

moresc /moˈɾesk/ /moˈɾəsk/ /muˈɾɛsk/ (adj, masc)
mauresque

morfema /moɾˈfe.ma/ /moɾˈfɛ.mə/ /murˈfɛ.mə/ (n, masc)
morphème

morfema zero (n, masc)
morphème zéro

morfina /moɾˈfi.na/ /moɾˈfi.nə/ /murˈfi.nə/ (n, fem)
morphine

morfologia /moɾ.fo.loˈd͡ʒi.a/ /mur.fu.luˈʒi.ə/ (n, fem)
morphologie

morganàtic /moɾ.ɣaˈna.tik/ /mur.gəˈna.tik/ (adj, masc)
morganatique

moribund /mo.ɾiˈbunt/ /mo.ɾiˈβun/ /mu.ɾiˈbun/ /mu.ɾiˈβun/ (adj, masc)
moribond

morir /moˈɾi/ /moˈɾiɾ/ /muˈɾi/ (v)
mourir, expirer
  Deixar d'existir, cessar.

morisc /moˈɾisk/ /muˈɾisk/ (adj, masc)
morisque
  Relatiu als moros o als descendent dels mudèjars.

morisc /moˈɾisk/ /muˈɾisk/ (n, masc)
Morisque
  Descendent cristianitzat dels mudèjars.

moro /ˈmɔ.ɾo/ /ˈmɔ.ɾu/ (adj, masc)
maure
  (popularment) Magribí, relatiu al nord d'Àfrica.

morreig /moˈret͡ʃ/ /moˈrət͡ʃ/ /muˈrɛt͡ʃ/ (n, masc)
pelle

morrejar /mo.reˈd͡ʒa/ /mo.reˈd͡ʒaɾ/ /mo.reˈʒa/ /mo.rəˈd͡ʒa/ /mu.rəˈʒa/ (v)
bécoter
  (col·loquial, també pronominal) Besar a algú a la boca persistentment.

morro /ˈmo.ro/ /ˈmo.ru/ (n, masc)
museau
  Part sortint de la cara dels animals.
lippe
  (despectiu, central i nord-occidental) Llavi, especialment gros, inflat, brut.
capot
  Part anterior d’un vehicle.

morruda /moˈru.ða/ /moˈru.ðə/ /muˈru.ðə/ (n, fem)
charax

morsa /ˈmor.sə/ /ˈmoɾ.sa/ (n, fem)
morse

morse /ˈmor.sə/ /ˈmoɾ.se/ (n, masc)
morse

mort (adj, masc)
mort
  Que no viu.
  (esports de pilota) Dit de la pilota, la bola, el volant o el disc que no està en condicions de ser jugat en el transcurs d'un partit o una partida.

mort (n, fem)
mort
  Fi de la vida.

mort sobtada (n, fem)
mort subite
  (golf) Sistema de desempat de determinades competicions consistent en l'eliminació successiva del perdedor de cada forat a mesura que es van jugant els diversos forats.

mortadel·la /mor.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫa/ /moɾ.taˈðɛ.ɫɛ/ /moɾ.taˈðɛɫ.ɫa/ /moɾ.təˈðɛɫ.ɫə/ /mur.təˈðɛ.ɫə/ /mur.təˈðɛɫ.ɫə/ (n, fem)
mortadelle

mortaldat /moɾ.taɫˈdat/ /mur.təɫˈdat/ (n, fem)
abattage

mortalitat /moɾ.ta.ɫiˈtat/ /mur.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
mortalité

mortalla /moɾˈta.ʎa/ /moɾˈta.ʎə/ /murˈta.jə/ /murˈta.ʎə/ (n, fem)
liceul

mortalment /morˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈmen/ /moɾˌtaɫˈment/ /murˌtaɫˈmen/ (adv)
mortellement

morter /morˈte/ /moɾˈte/ /moɾˈteɾ/ /murˈte/ (n, masc)
﻿mortier

mortificar /mor.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈka/ /moɾ.ti.fiˈkaɾ/ /mur.ti.fiˈka/ (v)
mortifier
  Llevar la vitalitat natural o disminuir el vigor o activitat d'alguna part del cos.
  (també pronominal) Refrenar les passions castigant el cos i reprimint la voluntat.
  Afligir, disgustar, causar pena o molèstia.

mortuori /moɾ.tuˈɔ.ɾi/ /mur.tuˈɔ.ɾi/ (adj, masc)
mortuaire

mortífer /moɾˈti.feɾ/ /moɾˈti.fəɾ/ /murˈti.fər/ (adj, masc)
mortel

morè /moˈɾe/ /moˈɾə/ /muˈɾɛ/ (adj, masc)
brun

mos /mos/ /mus/ /ˈmɔs/ (n, masc)
bouchée
  Porció de menjar que es pot posar a la boca.

mosca /ˈmos.kə/ (n, fem)
mouche
  Insecte alat de l'orde dels dípters de la família muscidae
  (billar) Cadascun dels punts marcats al feltre en què s'han de situar les boles al començament d'una partida i en certs moments del desenvolupament del joc.

moscat /mosˈkat/ /musˈkat/ (adj, masc)
muscat

moscatell /mos.kaˈteʎ/ /mos.kəˈteʎ/ /mus.kəˈteʎ/ (n, masc)
muscat

moscovi /mosˈkɔ.vi/ /mosˈkɔ.βi/ /musˈkɔ.vi/ /musˈkɔ.βi/ (n, masc)
moscovium

mosquet /mosˈket/ /mosˈkət/ /musˈkɛt/ (n, masc)
mousquet

mosquit /mosˈkit/ /musˈkit/ (n, masc)
moustique
  Insecte petit i volador (dípter) de la família Culicidae, sovint actua com a paràsit, picant altres éssers vius per extreure’n la sang i alimentar-se.

mossegada /mo.seˈɣa.ða/ /mo.səˈɣa.ðə/ /mu.səˈɣa.ðə/ (n, fem)
morsure
  Acció i efecte de mossegar.
bite
  (golf) Acció de la bola d'aturar-se en caure a terra en comptes de rodolar, com a conseqüència especialment d'un efecte de retrocés.

mossegar /mo.seˈɣa/ /mo.seˈɣaɾ/ /mo.səˈɣa/ /mu.səˈɣa/ (v)
mordre, piquer
  Clavar les dents en alguna cosa.
mordre
  (figuradament) Dir mal d'algú.

mosso /ˈmo.so/ /ˈmo.su/ (n, masc)
valet d'écurie
  Persona que treballa tenint cura dels cavalls i de les quadres.

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ (adj)
mozarabe

mossàrab /moˈsa.ɾap/ /moˈsa.ɾəp/ /muˈsa.ɾəp/ (n, neut)
mozarabe
  Persona de religió cristiana durant la dominació andalusina.

most /ˈmost/ (n, masc)
moût

mostassa /mosˈta.sə/ /musˈta.sə/ (n, fem)
moutarde

mostatxo /mosˈta.t͡ʃo/ /musˈta.t͡ʃu/ (n, masc)
moustache

mostela /mosˈtə.ɫə/ /mosˈtɛ.ɫa/ /mosˈtɛ.ɫɛ/ /musˈtə.ɫə/ /musˈtɛ.ɫə/ (n, fem)
belette

mostra /ˈmɔs.tɾa/ /ˈmɔs.tɾə/ (n, fem)
échantillon
  (estadística) Porció finita d'una població que és utilitzada per a obtenir informació sobre característiques de la població total.

mostra aleatòria (n, fem)
échantillon aléatoire

mostra estratificada (n, fem)
échantillon stratifié

mostrar /mosˈtɾa/ /mosˈtɾaɾ/ /musˈtɾa/ (v)
montrer

mostrari /mosˈtɾa.ɾi/ /musˈtɾa.ɾi/ (n, masc)
catalogue

mostratge /mosˈtɾa.d͡ʒe/ /mosˈtɾa.d͡ʒə/ /musˈtɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
échantillonnage

mostrejar /mos.tɾeˈd͡ʒa/ /mos.tɾeˈd͡ʒaɾ/ /mos.tɾeˈʒa/ /mos.tɾəˈd͡ʒa/ /mus.tɾəˈʒa/ (v)
échantillonner

mot (n, masc)
mot

mot fantasma (n, masc)
mot fantôme

mot hereditari (n, masc)
mot populaire

motejar /mo.teˈd͡ʒa/ /mo.teˈd͡ʒaɾ/ /mo.teˈʒa/ /mo.təˈd͡ʒa/ /mu.təˈʒa/ (v)
brocarder
  Censurar les accions d'algú amb renoms despectius o de menyspreu.

motiu /muˈtiw/ (n, masc)
motif
  Causa d'un fet.
surnom
  renom

motivació /mo.ti.va.siˈo/ /mo.ti.və.siˈo/ /mo.ti.βa.siˈo/ /mu.ti.və.siˈo/ /mu.ti.βə.siˈo/ (n, fem)
motivation

motivació didàctica (n, fem)
motivation pédagogique

motivació extrínseca (n, fem)
motivation extrinsèque

motivació funcional (n, fem)
motivation instrumentale

motivació integrativa (n, fem)
motivation intégrative

motivació intrínseca (n, fem)
motivation intrinsèque

motivar /mo.tiˈva/ /mo.tiˈvaɾ/ /mo.tiˈβa/ /mu.tiˈva/ /mu.tiˈβa/ (v)
motiver

motlle /ˈmɔɫ.ɫe/ /ˈmɔɫ.ɫə/ /ˈmɔʎ.ʎe/ /ˈmɔʎ.ʎə/ (n, masc)
moule

motllurar /moɫ.ɫuˈɾa/ /moɫ.ɫuˈɾaɾ/ /moʎ.ʎuˈɾa/ /muɫ.ɫuˈɾa/ /muʎ.ʎuˈɾa/ (v)
moulurer

motocicleta /mo.to.siˈkɫe.ta/ /mo.to.siˈkɫə.tə/ /mu.tu.siˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
vélomoteur, motocyclette

motociclisme /mo.to.siˈkɫiz.me/ /mo.to.siˈkɫiz.mə/ /mu.tu.siˈkɫiz.mə/ (n, masc)
motocyclisme

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ (adj, masc)
moteur
  Que és capaç de posar en moviment.

motor /moˈtoɾ/ /muˈtor/ (n, masc)
moteur
  Màquina que genera un moviment.

motor d'inferències (n, masc)
moteur d'inférences

motor d'àudio (n, masc)
moteur audio

motor de joc (n, masc)
moteur de jeu

motor gràfic (n, masc)
moteur graphique

motoritzar /mo.to.ɾiˈd͡za/ /mo.to.ɾiˈza/ /mo.to.ɾiˈzaɾ/ /mu.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
motoriser

motricitat (n, fem)
motricité

motricitat fina (n, fem)
motricité fine

motricitat global (n, fem)
motricité globale

mots encreuats (n, masc)
mots croisés

motxilla /moˈt͡ʃi.ʎa/ /moˈt͡ʃi.ʎə/ /muˈt͡ʃi.ʎə/ (n, fem)
sac à dos

motí /moˈti/ /muˈti/ (n, masc)
mutinerie

moure /ˈmɔw.ɾe/ (v)
mouvoir
  Canviar de posició o de lloc.

moviment /mo.iˈmen/ /mo.iˈment/ /mo.viˈment/ /mo.βiˈmen/ /mu.iˈmen/ /mu.viˈmen/ /mu.βiˈmen/ (n, masc)
mouvement
  Acció de moure.

moviment de renovació pedagògica (n, masc)
mouvement d'innovation pédagogique

moviment estudiantil (n, masc)
mouvement étudiant

moviment juvenil (n, masc)
mouvement de jeunesse

mridanga (n, masc)
mridangam

mudesa /muˈðe.za/ /muˈðə.zə/ /muˈðɛ.zə/ (n, fem)
mutité

muetzí /mu.eˈd͡zi/ /mu.əˈd͡zi/ (n, masc)
muezzin

mugic /muˈd͡ʒik/ /muˈʒik/ (n, masc)
moujik

mugró (n, masc)
mamelon, téton

muguet (n, masc)
muguet

mul /ˈmuɫ/ (n, masc)
mulet

mulat /muˈɫat/ (n, masc)
jeune mulet
mulâtre

mullar /muˈja/ /muˈʎa/ /muˈʎaɾ/ (v)
mouiller
  Impregnar d'aigua o altre líquid.

muller /muˈje/ /muˈʎe/ /muˈʎeɾ/ (n, fem)
épouse

multa /ˈmuɫ.ta/ /ˈmuɫ.tə/ (n, fem)
amende

multar /muɫˈta/ /muɫˈtaɾ/ (v)
mettre une amende

multicel·lular /ˌmuɫ.ti.se.ɫuˈɫaɾ/ /ˌmuɫ.ti.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /ˌmuɫ.ti.sə.ɫuˈɫar/ /ˌmuɫ.ti.səɫ.ɫuˈɫar/ /ˌmuɫ.ti.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ (adj)
multicellulaire

multicopiar /muɫ.ti.ko.piˈa/ /muɫ.ti.ko.piˈaɾ/ /muɫ.ti.ku.piˈa/ (v)
polycopier

multiculturalisme /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾaˈɫiz.me/ /muɫ.ti.kuɫ.tu.ɾəˈɫiz.mə/ (n, masc)
multiculturalisme

multilingüe /muɫ.tiˈliŋ.gwe/ /muɫ.tiˈliŋ.gwə/ (adj)
multilingue

multilingüisme /muɫ.ti.ɫiŋˈɡwiz.me/ /muɫ.ti.ɫiŋˈɡwiz.mə/ (n, masc)
multilinguisme

multimèdia /muɫ.tiˈmɛ.ði.a/ /muɫ.tiˈmɛ.ði.ə/ (adj)
multimédia

multinacional /muɫ.ti.na.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.oˈnaɫ/ /muɫ.ti.nə.si.uˈnaɫ/ (n, fem)
multinationale

multiplexar /muɫ.ti.pɫekˈsa/ /muɫ.ti.pɫekˈsaɾ/ /muɫ.ti.pɫəkˈsa/ (v)
multiplexer

multiplicació /muɫ.ti.pli.ka.siˈo/ /muɫ.ti.pɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
multiplication

multiplicar /muɫ.ti.pɫiˈka/ /muɫ.ti.pɫiˈkaɾ/ (v)
multiplier

multipotencialitat (n, fem)
multipotencialité

multitud /muɫ.tiˈtut/ (n, fem)
foulle

mundial /mun.diˈaɫ/ (adj)
mondial
  Relatiu a tot el món.

mundial /mun.diˈaɫ/ (n, masc)
Mondial
  Competició esportiva que enfronta a equips de diferents continents.

municipal /mu.ni.siˈpaɫ/ (adj)
municipal
  Relatiu o pertanyent al municipi.

municipalitzar /mu.ni.si.pa.ɫiˈd͡za/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈza/ /mu.ni.si.pa.ɫiˈzaɾ/ /mu.ni.si.pə.ɫiˈd͡za/ (v)
municipaliser

municipi (n, masc)
municipalité

munició /mu.ni.siˈo/ (n, fem)
munition

munir /muˈni/ /muˈniɾ/ (v)
munir

munió /mu.niˈo/ (n, fem)
foulle

munt /ˈmun/ /ˈmunt/ (n, masc)
tas
  (per extensió) Pila de coses (coses que s'apilen fent forma de muntanya).

muntacàrregues /mun.taˈka.re.ɣes/ /mun.təˈka.rə.ɣəs/ (n, masc)
monte-charge

muntanya /munˈta.ɲa/ (n, fem)
montagne, mont

muntanyós /mun.taˈɲos/ /mun.təˈɲos/ (adj, masc)
montagneux

muntar /munˈta/ /munˈtaɾ/ (v)
monter
  Una animal equí, cobrir la femella, cavalcar.
  Armar, acoblar les parts d’un objecte.
  Disposar un establiment, un negoci per a que comenci a funcionar.

munyir /muˈɲi/ /muˈɲiɾ/ (v)
traire

mur /ˈmu/ /ˈmuɾ/ (n, masc)
mur
  Paret gruixuda.

murada /muˈɾa.ða/ /muˈɾa.ðə/ (n, fem)
bastingage
  (nàutica) Costat interior d'una embarcació.

muralla /muˈɾa.ʎa/ /muˈɾa.ʎə/ (n, fem)
muraille
  Tancament d'un terreny o part d'ell amb murs, en especial el dels castells i altres fortificacions.

murga /ˈmur.ɡə/ /ˈmuɾ.ɣa/ (n, fem)
ennui
  Cosa molesta de suportar.

murmurar /mur.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾa/ /muɾ.muˈɾaɾ/ (v)
murmurer

murmurejar /mur.mu.ɾeˈʒa/ /mur.mu.ɾəˈʒa/ /muɾ.mu.ɾeˈd͡ʒa/ /muɾ.mu.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /muɾ.mu.ɾəˈd͡ʒa/ (v)
murmurer

murri /ˈmu.ri/ (adj, masc)
coquin
  Esquerp, taciturn, melancòlic, sorrut.

murta /ˈmur.tə/ /ˈmuɾ.ta/ (n, fem)
myrte

murí (adj, masc)
murin

musa /ˈmu.za/ /ˈmu.zə/ (n, fem)
muse

musar /muˈza/ /muˈzaɾ/ (v)
muser

musclo /ˈmus.kɫo/ /ˈmus.kɫu/ (n, masc)
moule

muscular /mus.kuˈɫar/ (adj)
musculaire

musculatura /mus.ku.ɫaˈtu.ɾa/ /mus.ku.ɫəˈtu.ɾə/ (n, fem)
musculature

musell (n, masc)
groin

museu /muˈzew/ (n, masc)
musée
  Edifici o institució dedicada a l'adquisició, conservació, estudi, exhibició i interpretació educativa d'objectes amb valor científic, històric, cultural o artístic.

museu escolar (n, masc)
musée scolaire

museïtzar /mu.ze.iˈd͡za/ /mu.ze.iˈza/ /mu.ze.iˈzaɾ/ /mu.zə.iˈd͡za/ (v)
muséaliser

music-hall /ˌmju.zikˈhɔɫ/ (n, masc)
music-hall

musical (adj)
musical
  Relacionat amb la música.

musical (n, masc)
musical
  Espectacle teatral amb música i cançons.

musicar /mu.ziˈka/ /mu.ziˈkaɾ/ (v)
musicaliser

musicoteràpia /ˌmu.zi.ko.teˈɾa.pi.a/ /ˌmu.zi.ko.təˈɾa.pi.ə/ /ˌmu.zi.ku.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
musicothérapie

mussitar /mu.siˈta/ /mu.siˈtaɾ/ (v)
susurrer

mussol (n, masc)
chevêche
  Ocell de la família dels estrígids del cap gros, ulls grans, potes llargues i cua curta (Athene noctua).
orgelet
  Furóncol amb forma de gra d’ordi que surt a la vora de la parpella.

mussola /muˈsɔ.ɫa/ /muˈsɔ.ɫɔ/ /muˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
émissole
  Gènere de taurons de la família dels triàquids (Mustelus).
émissole pointillée
  Espècie de tauró de cos allargat i cap curt amb musell cònic i dents petites (Mustelus punctulatus).

mussola pintada (n, fem)
émissole tachetée

mussola vera (n, fem)
émissole

musulmà /mu.zuɫˈma/ (adj, masc)
musulman
  Relatiu a l'Islam.

musulmà /mu.zuɫˈma/ (n, masc)
musulman
  Persona seguidora de l'Islam

mut /ˈmut/ (adj, masc)
muet

mutilar /mu.tiˈɫa/ /mu.tiˈɫaɾ/ (v)
mutiler

mutis /ˈmu.tis/ (Interjection)
chut

mutisme /muˈtiz.me/ /muˈtiz.mə/ (n, masc)
mutisme

muó (n, masc)
muon

mà (n, fem)
main
  (anatomia) Part final del braç, dividida en dits.
main-nue
  (pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es disputen colpejant la pilota directament amb la mà.

mà a mà (n, masc)
hand off

mà de la pala (n, fem)
main de la raquette

mà de paper (n, fem)
main de papier

mà individual (n, fem)
main-nue individuel

mà involuntària (n, fem)
main involontaire

mà lliure (n, fem)
main libre

mà per parelles (n, fem)
main-nue par équipes

màcula /ˈma.ku.ɫa/ /ˈma.ku.ɫə/ (n, fem)
macule

màgia /ˈma.d͡ʒi.a/ /ˈma.ʒi.a/ (n, fem)
magie

màgic /ˈma.d͡ʒik/ /ˈma.ʒik/ (adj, masc)
magique

mànec /ˈma.nek/ /ˈma.nək/ (n, masc)
poignée
  Peça pensada per ser agafada amb les mans i manegar l'eina a la qual pertany.
couteau-sabre
  Mol·lusc bivalve en forma de tub lleugerament recte (Solen marginatus).

mànec anatòmic (n, masc)
manche anatomique

mànec còncau (n, masc)
manche concave

mànec cònic (n, masc)
manche conique

mànec japonès (n, masc)
manche japonais

mànec recte (n, masc)
manche droit

mànega /ˈma.ne.ɣa/ (n, fem)
tuyau
  Tub llarg i flexible utilitzat per a conduir o llançar líquids.
trombe
  Tornado format sobre la superfície de l'aigua.
manche
  Part d'una competició.

màniga (n, fem)
manche

màquia /ˈma.ki.a/ /ˈma.ki.ə/ (n, fem)
maquis

màquina /ˈma.ki.na/ (n, fem)
machine

màquina d'afaitar (n, fem)
rasoir électrique

màquina de cosir (n, fem)
machine à coudre

màquina de plantar (n, fem)
planteur automatique

màquina de polir (n, fem)
resurfaceuse de glace

màquina recreativa (n, fem)
borne d'arcade

màrqueting /ˈmar.kə.tiŋ/ /ˈmaɾ.ke.tiŋ/ /ˈmaɾ.kə.tiŋk/ (n, masc)
mercatique

màrtir /ˈmar.tir/ (n, neut)
martyr

màscara /ˈmas.ka.ɾa/ (n, fem)
masque
  Careta per amagar o cobrir el rostre.

màster /ˈmas.teɾ/ /ˈmas.tər/ (n, masc)
master

màstil /ˈmas.tiɫ/ (n, masc)
mât

màxim golejador (n, masc)
meilleur buteur

mèdic (adj, masc)
médical
  Que té relació amb la medicina.

mèdic (n, masc)
mède
  Llengua de l’antiga Mèdia.

mèrit /ˈmɛ.ɾit/ (n, masc)
mérite

mètode /ˈmɛ.to.ðe/ /ˈmɛ.to.ðə/ /ˈmɛ.tu.ðə/ (n, masc)
méthode

mètode Agazzi (n, masc)
méthode Agazzi

mètode Decroly (n, masc)
méthode Decroly

mètode Kumon (n, masc)
méthode Kumon

mètode Montessori (n, masc)
méthode Montessori

mètode actiu (n, masc)
méthode active

mètode analític (n, masc)
méthode analytique

mètode audiolingual (n, masc)
méthode audio-orale

mètode audiovisual (n, masc)
méthode audiovisuelle

mètode biogràfic (n, masc)
méthode biographique

mètode comparatiu (n, masc)
méthode comparative

mètode de casos (n, masc)
méthode de cas

mètode de projectes (n, masc)
méthode des projets

mètode deductiu (n, masc)
méthode déductive

mètode eclèctic (n, masc)
méthode éclectique

mètode experimental (n, masc)
méthode expérimentale

mètode fenomenològic (n, masc)
méthode phénoménologique

mètode heurístic (n, masc)
méthode heuristique

mètode inductiu (n, masc)
methode inductive

mètode intuïtiu (n, masc)
méthode intuitive

mètode natural (n, masc)
méthode Freinet

mètode prospectiu (n, masc)
méthode prospective

mètode quasiexperimental (n, masc)
méthode quasi-expérimentale

mètode sintètic (n, masc)
méthode synthétique

mèu /ˈmɛw/ (Interjection)
miaou

més (adv)
plus
  Diferència comparativa per excés.

més (n, masc)
plus
  (aritmètica) El signe + usat per l'operació d'addició i per indicar els nombres positius.

més-dient /ˌmez.diˈen/ /ˌmez.ðiˈen/ /ˌmez.ðiˈent/ (n, neut)
enchérisseur

més-enllà /ˌme.zeɲˈʎa/ /ˌme.zəɲˈʎa/ (n, masc)
au-delà

mínimament /ˌmi.ni.maˈmen/ /ˌmi.ni.maˈment/ /ˌmi.ni.məˈmen/ /ˌmi.ni.məˈment/ (adv)
au minimum

mística /ˈmis.ti.ka/ /ˈmis.ti.kə/ (n, fem)
mystique

mòbil /ˈmɔ.βiɫ/ (n, masc)
portable, mobile
  Telèfon mòbil.

mòdem /ˈmɔ.ðem/ (n, masc)
modem

mòdul (n, masc)
module

mòdul professional (n, masc)
module professionnel

mòllera /ˈmɔ.ʎe.ɾa/ /ˈmɔ.ʎə.ɾə/ (n, fem)
capelan
  Peix de la família dels glàdids, de fons fangosos, de color marró rosaci clar i de carn apreciada (Trisopterus minutus capelanus).

mòllera morenella (n, fem)
moro commun

mòllera pigada (n, fem)
mostelle de fond

mòllera roquera (n, fem)
mostelle de roche
  Peix de la família dels gàdids amb aletes ventrals formades per dos radis molt allargats que s'estenen fins a l'origen de l'aleta anal (Phycis phycis).

mòlta /ˈmɔɫ.ta/ /ˈmɔɫ.tə/ (n, fem)
broiement

mòmia /ˈmɔ.mi.a/ (n, fem)
momie

mòrid /ˈmɔ.ɾit/ (n, masc)
more

món (n, masc)
monde
  Conjunt de totes les coses naturals i culturals.

món persistent (n, masc)
monde persistant

món virtual (n, masc)
monde virtuel

móra /ˈmo.ɾa/ /ˈmo.ɾə/ (n, fem)
mûre
  Fruit de la morera.
  Fruit de l’esbarzer.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ (adj)
multiple
  Que no és únic o simple, que es repeteix en més d'una ocasió.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ (adj, masc)
multiple
  Relatiu al nombre enter, que conté un altre enter una quantitat fixa de vegades.

múltiple /ˈmuɫ.ti.pɫe/ /ˈmuɫ.ti.pɫə/ (n, masc)
multiple
  Nombre que conté un nombre enter una quantitat exacta de vegades.

múl·ligan (n, masc)
coup de reprise

múscul (n, masc)
muscle

músic /ˈmu.zik/ (n, masc)
musicien

música /ˈmu.zi.ka/ (n, fem)
musique
  Art de combinar sons vocals o provinents d'instruments (o ambdós) per produir bellesa de forma, harmonia i expressió d'emoció.

nabiu /naˈbiw/ /nəˈβiw/ (n, masc)
myrtille

nabla /ˈna.bɫa/ /ˈna.βɫa/ /ˈna.βɫə/ /ˈnab.bɫa/ /ˈnab.bɫə/ (n, masc)
nabla
  (música) Instrument musical hebreu de deu cordes amb un marc rectangular.
  (matemàtiques) Símbol ∇ usat per representar l’operador diferencial vectorial.

nacional /na.si.oˈnaɫ/ /nə.si.oˈnaɫ/ /nə.si.uˈnaɫ/ (adj)
national

nacionalisme /na.si.o.naˈɫiz.me/ /nə.si.o.nəˈɫiz.mə/ /nə.si.u.nəˈɫiz.mə/ (n, masc)
nationalisme

nacionalitzar /na.si.o.na.ɫiˈd͡za/ /na.si.o.na.ɫiˈza/ /na.si.o.na.ɫiˈzaɾ/ /nə.si.o.nə.ɫiˈd͡za/ /nə.si.u.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
nationaliser

nació /na.siˈo/ (n, fem)
nation
  Comunitat de persones que comparteixen un sentiment d'identitat (sigui d'origen, cultural, jurídica, lingüística, històrica o altres).

nacra /ˈna.kɾa/ /ˈna.kɾə/ (n, fem)
nacaire

nacrat /naˈkɾat/ /nəˈkɾat/ (adj, masc)
nacré

nacre /ˈna.kɾe/ /ˈna.kɾə/ (n, masc)
nacre

nadala /naˈða.ɫa/ /nəˈða.ɫə/ (n, fem)
chant de Noël

nadalenc /na.ðaˈɫeŋ/ /na.ðaˈɫeŋk/ /nə.ðəˈɫəŋk/ /nə.ðəˈɫɛŋ/ /nə.ðəˈɫɛŋk/ (adj, masc)
de Noël

nadiu /naˈðiw/ /nəˈðiw/ (adj, masc)
natal

nadó /naˈðo/ /nəˈðo/ (n, masc)
bébé

nahua /naˈu.a/ /nəˈu.ə/ (n, neut)
Nahua
  Individu amerindi de l'altiplà central de Mèxic i part de l'Amèrica Central.
nahuatl
  (invariable) Grup de llengües de la família utoasteca parlades principalment al centre de Mèxic i antigament a bona part de Mesoamèrica.

naixement (n, masc)
naissance

namibi /naˈmi.bi/ /nəˈmi.βi/ (adj, masc)
namibien
  Relatiu o pertanyent a Namíbia.

namibi /naˈmi.bi/ /nəˈmi.βi/ (n, masc)
Namibien
  Persona que habita o és originària de Namíbia.

nan /ˈnan/ (adj)
nain

nansa /ˈnan.sa/ /ˈnan.sə/ (n, fem)
nasse
  Mena de gàbia, generalment feta de vímet, que es fa servir com a parany per pescar.

naos /ˈna.os/ (n, masc)
naos

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ (adj, masc)
napolitain
  Relatiu o pertanyent a Nàpols.

napolità /nə.po.ɫiˈta/ /nə.pu.ɫiˈta/ (n, masc)
Napolitain
  Persona que habita o és originària de Nàpols.

narbonès /naɾ.boˈnes/ /nər.buˈnɛs/ /nəɾ.boˈnəs/ (adj, masc)
narbonnais
  Relatiu o pertanyent a Narbona.

narbonès /naɾ.boˈnes/ /nər.buˈnɛs/ /nəɾ.boˈnəs/ (n, masc)
Narbonnais
  Persona que habita o és originària de Narbona.

narcotitzar /nar.ko.tiˈd͡za/ /naɾ.ko.tiˈza/ /naɾ.ko.tiˈzaɾ/ /nər.ku.tiˈd͡za/ /nəɾ.ko.tiˈd͡za/ (v)
narcotiser

nariu /naˈɾiw/ /nəˈɾiw/ (n, masc)
narine

narració /na.ra.siˈo/ /nə.rə.siˈo/ (n, fem)
narration

narrar /naˈra/ /naˈraɾ/ /nəˈra/ (v)
narrer

narval /narˈβaɫ/ /naɾˈvaɫ/ /naɾˈβaɫ/ /nərˈbaɫ/ /nəɾˈvaɫ/ (n, masc)
narval

nas (n, masc)
nez
  En les persones, part de la cara que es troba entre els dos ulls i per sobre de la boca, que sobresurt de forma evident i que té en la part inferior, dos forats (narius). És la part inicial del sistema respiratori.

nasalitzar /na.za.ɫiˈd͡za/ /na.za.ɫiˈza/ /na.za.ɫiˈzaɾ/ /nə.zə.ɫiˈd͡za/ (v)
nasaliser

nata /ˈna.tə/ (n, fem)
cème
  Part greixosa de la llet que se separa per repòs o bé per centrifugació.

natació /na.ta.siˈo/ (n, fem)
natation

natal /naˈtaɫ/ /nəˈtaɫ/ (adj)
natal

natalici /na.taˈɫi.si/ /nə.təˈɫi.si/ (n, masc)
anniversaire

natiu /naˈtiw/ /nəˈtiw/ (adj, masc)
natif

natja /ˈna.d͡ʒa/ /ˈna.d͡ʒə/ (n, fem)
fesses

natura /naˈtu.ɾa/ (n, fem)
nature
  Conjunt de les coses existents i les lleis que les governen.
  Principi constitutiu d'una cosa, allò en què consisteix el fons d'un ésser.

natura morta (n, fem)
nature morte

natural /na.tuˈɾaɫ/ /nə.tuˈɾaɫ/ (adj)
naturel
  Relatiu a la natura.
natif
  Originari.

naturalisme pedagògic (n, masc)
naturalisme pédagogique

naturalitzar /na.tu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /na.tu.ɾa.ɫiˈza/ /na.tu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /nə.tu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
naturaliser

naturalment /na.tuˌɾaɫˈmen/ /na.tuˌɾaɫˈment/ /nə.tuˌɾaɫˈmen/ /nə.tuˌɾaɫˈment/ (adv)
naturelment

natzarè /na.d͡zaˈɾe/ /nə.d͡zəˈɾɛ/ (adj, masc)
nazaréen
  Relatiu o pertanyent a Natzaret.

nau (n, fem)
navire
  Embarcació.
vaisseau
  Vehicle aeri o espacial.
nef
  (arquitectura) Espai delimitat per una filera d'arcs o de columnes dins d'una gran construcció.

naufragar /naw.fɾaˈɣa/ /naw.fɾaˈɣaɾ/ /nəw.fɾəˈɣa/ (v)
naufrager

naufragi /nawˈfɾa.d͡ʒi/ /nawˈfɾa.ʒi/ /nəwˈfɾa.ʒi/ (n, masc)
naufrage

naumàquia /nawˈma.ki.a/ /nawˈma.ki.ə/ (n, fem)
naumachie

nauruà /naw.ɾuˈa/ /nəw.ɾuˈa/ (adj, masc)
nauruan
  Originari, pertanyent o relatiu a Nauru (estat illenc d'Oceania).

nauruà /naw.ɾuˈa/ /nəw.ɾuˈa/ (n, masc)
nauruan
  Natural de Nauru (estat illenc d'Oceania).
  Idioma polinesi propi i oficial de Nauru.

navegació /na.ve.ɣa.siˈo/ /na.βe.ɣa.siˈo/ /nə.və.ɣə.siˈo/ /nə.βə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
navigation

navegar /na.veˈɣaɾ/ /na.βeˈɣa/ /nə.vəˈɣa/ /nə.βəˈɣa/ (v)
naviguer

navegar a la vela (v)
naviguer à voile

navicular /na.vi.kuˈɫaɾ/ /na.βi.kuˈɫar/ /na.βi.kuˈɫaɾ/ /nə.vi.kuˈɫaɾ/ /nə.βi.kuˈɫar/ (adj)
naviculaire

navili /naˈvi.ɫi/ /naˈβi.ɫi/ /nəˈvi.ɫi/ /nəˈβi.ɫi/ (n, masc)
navire

navilier /na.vi.ɫiˈeɾ/ /na.βi.ɫiˈe/ /na.βi.ɫiˈeɾ/ /nə.vi.ɫiˈe/ /nə.βi.ɫiˈe/ (adj, masc)
maritime

naïf /naˈif/ /nəˈif/ (adj)
naïf

neboda /naˈbo.ɾa/ /neˈbo.ða/ /nəˈbo.ðə/ /nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nièce

neboda valenciana (n, fem)
nièce deuxième

nebot /naˈbot/ /neˈbot/ /nəˈbot/ (n, masc)
neveu

nebot valencià (n, masc)
neveu deuxième

nebulitzar /ne.bu.ɫiˈzaɾ/ /ne.βu.ɫiˈd͡za/ /ne.βu.ɫiˈza/ /nə.βu.ɫiˈd͡za/ (v)
nébuliser

necessari /ne.seˈsa.ɾi/ (adj, masc)
nécessaire

necesser /ne.seˈse/ /ne.seˈseɾ/ /nə.səˈse/ /nə.səˈseɾ/ (n, masc)
nécessaire

necessitar /ne.se.siˈta/ /ne.se.siˈtaɾ/ (v)
nécessiter, avoir besoin de

necessitat /ne.se.siˈtat/ (n, fem)
nécessité

necessitat educativa (n, fem)
besoin éducatif

necessitat social (n, fem)
besoin social

necessitats educatives especials (n, fem)
besoins éducatifs particuliers

necessàriament /ne.seˌsa.ɾi.aˈmen/ /ne.seˌsa.ɾi.aˈment/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈmen/ /nə.səˌsa.ɾi.əˈment/ (adv)
nécessairement

neci /ˈnɛ.si/ (adj, masc)
idiot

necrofília /ne.kɾoˈfi.ɫi.a/ /nə.kɾoˈfi.ɫi.ə/ /nə.kɾuˈfi.ɫi.ə/ (n, fem)
nécrophilie

necrologia /ne.kɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.kɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.kɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.kɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
nécrologie

necrosar /ne.kɾoˈza/ /ne.kɾoˈzaɾ/ /nə.kɾoˈza/ /nə.kɾuˈza/ (v)
nécroser

necrosi /neˈkɾɔ.zi/ /nəˈkɾɔ.zi/ (n, fem)
nécrose

necròpsia /neˈkɾɔp.si.a/ (n, fem)
nécropsie

nedar /neˈða/ /neˈðaɾ/ (v)
nager

nefast /neˈfast/ /nəˈfast/ (adj, masc)
néfaste

nefrologia /ne.fɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.fɾo.ɫoˈʒi.a/ /nə.fɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nə.fɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
néphrologie

negacionisme /ne.ɣa.si.oˈniz.me/ /nə.ɣə.si.oˈniz.mə/ /nə.ɣə.si.uˈniz.mə/ (n, masc)
négationnisme

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ (adj)
négationniste
  Relatiu al negacionisme.

negacionista /ne.ɣa.si.oˈnis.ta/ /ne.ɣa.si.oˈnis.te/ /nə.ɣə.si.oˈnis.tə/ /nə.ɣə.si.uˈnis.tə/ (n, neut)
négationniste
  Persona que nega un fet o una teoria que es considera prou demostrat o àmpliament acceptat.

negació /ne.ɣa.siˈo/ /nə.ɣə.siˈo/ (n, fem)
négation

negar /neˈɣa/ /neˈɣaɾ/ /nəˈɣa/ (v)
nier
  Dir que no, no acceptar com a vàlid un fet o una idea.
noyer
  Ofegar-se, perdre la capacitat per respirar.
submerger
  Inundar d'aigua, mullar-se molt.

negatiu /ne.ɣaˈtiw/ /nə.ɣəˈtiw/ (adj, masc)
négatif
  Que no és positiu.

negativisme /ne.ɣa.tiˈviz.me/ /ne.ɣa.tiˈβiz.me/ /nə.ɣə.tiˈviz.mə/ /nə.ɣə.tiˈβiz.mə/ (n, masc)
négativisme

negligir /ne.ɣɫiˈd͡ʒi/ /ne.ɣɫiˈd͡ʒiɾ/ /ne.ɣɫiˈʒi/ /nə.ɣɫiˈʒi/ (v)
négliger
  Deixar de tenir cura.
  No tenir en compte, no considerar.

negligència /ne.ɣɫiˈd͡ʒɛn.si.a/ /ne.ɣɫiˈʒɛn.si.a/ /nə.ɣɫiˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
négligence

negoci /neˈɣɔ.si/ (n, masc)
affaire, entreprise

negociació /ne.ɣo.si.a.siˈo/ /nə.ɣo.si.ə.siˈo/ /nə.ɣu.si.ə.siˈo/ (n, fem)
négociation

negociar /ne.ɣo.siˈa/ /ne.ɣo.siˈaɾ/ /nə.ɣo.siˈa/ /nə.ɣu.siˈa/ (v)
négocier
  Fer negoci amb béns, mercaderies.
  Discutir un afer amb interessos oposats per tal d’arribar a un acord.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ (adj, masc)
noir
  Del color del carbó, fosc, sense blancor.

negre /ˈnə.ɣɾə/ /ˈnɛ.ɣɾə/ (n, masc)
noir
  Individu d'ètnia de pell fosca, especialment subsaharià o melanesi.
  Color completament fosc.

negrejar /ne.ɣɾeˈd͡ʒa/ /ne.ɣɾeˈd͡ʒaɾ/ /ne.ɣɾeˈʒa/ /nə.ɣɾəˈd͡ʒa/ /nə.ɣɾəˈʒa/ (v)
noircir
  Presentar un to negrós.
  Començar a fer-se de nit.

negret /nəˈɣɾət/ /nəˈɣɾɛt/ (n, masc)
aiguillat noir

negreta /neˈɣɾe.ta/ /nəˈɣɾə.tə/ /nəˈɣɾɛ.tə/ (n, fem)
gras

negror /neˈɣɾo/ /neˈɣɾoɾ/ /nəˈɣɾo/ (n, fem)
noirceur

negrós /neˈɣɾos/ /nəˈɣɾos/ (adj, masc)
noirâtre

neguit /neˈɣit/ /nəˈɣit/ (n, masc)
malaise

neguitejar /ne.ɣi.teˈd͡ʒa/ /ne.ɣi.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.ɣi.teˈʒa/ /nə.ɣi.təˈd͡ʒa/ /nə.ɣi.təˈʒa/ (v)
inquiéter

neguitós /ne.ɣiˈtos/ /nə.ɣiˈtos/ (adj, masc)
agité

nen /ˈnen/ (n, masc)
enfant
  Persona en els primers anys de vida, fins als vuit o deu anys.

nena /ˈne.na/ /ˈnɛ.nə/ (n, fem)
fillette

neobalènids /ne.o.baˈɫɛ.nits/ /nə.o.bəˈɫɛ.nits/ /nə.u.bəˈɫɛ.nits/ /nə.u.βəˈɫɛ.nits/ (n, masc)
néobalénidés

neodimi /nə.oˈði.mi/ /nə.uˈði.mi/ (n, masc)
néodyme

neologisme /ne.o.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /ne.o.ɫoˈʒiz.me/ /nə.o.ɫoˈʒiz.mə/ /nə.u.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
néologisme

neonatologia /ne.o.na.to.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ne.o.na.to.ɫoˈʒi.a/ /nə.o.nə.to.ɫoˈʒi.ə/ /nə.u.nə.tu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
néonatalogie

neonazisme /ˌne.o.naˈziz.me/ /ˌnɛ.o.nəˈziz.mə/ /ˌnɛ.u.nəˈziz.mə/ (n, masc)
néonazisme

neoplàsia /ne.oˈpɫa.zi.a/ /nə.oˈpɫa.zi.ə/ /nə.uˈpɫa.zi.ə/ (n, fem)
néoplasie

neperià /ne.pe.ɾiˈa/ /nə.pə.ɾiˈa/ (adj, masc)
népérien

neptuni /nəpˈtu.ni/ (n, masc)
neptunium

nervadura /ner.βaˈðu.ɾa/ /neɾ.vaˈðu.ɾa/ /neɾ.βaˈðu.ɾa/ /nər.bəˈðu.ɾə/ /nəɾ.vəˈðu.ɾə/ (n, fem)
nervation
  (botànica) Conjunt de nervis de les fulles.
  (entomologia) Conjunt de nervis de les ales dels insectes.
nervure
  (arquitectura) Reforç de ferro o de formigó armat en la fosa d’una construcció.

nervi /ˈner.bi/ /ˈniɾ.vi/ /ˈnɛr.βi/ /ˈnɛɾ.vi/ /ˈnɛɾ.βi/ (n, masc)
nerf
  Comunicació entre el cervell i les diferents parts del cos que transmet impulsos elèctrics codificant la informació necessària per a l'ésser viu.

nerviosisme /ner.βi.oˈziz.me/ /neɾ.vi.oˈziz.me/ /neɾ.βi.oˈziz.me/ /nər.bi.uˈziz.mə/ /nər.vi.uˈziz.mə/ /nəɾ.vi.oˈziz.mə/ (n, masc)
nervosité

nespla /ˈnes.pɫa/ /ˈnes.pɫə/ (n, fem)
nèfle

nespra /ˈnes.pɾa/ /ˈnes.pɾə/ (n, fem)
nèfle

nesònim /neˈzɔ.nim/ /nəˈzɔ.nim/ (n, masc)
nésonyme

net /ˈnet/ /ˈnət/ /ˈnɛt/ (adj, masc)
net, propre
  Sense armes, sense antecedents judicials, sense passat criminal, sense estar en possessió d'estupefaents o d'indicis delictius.

netbol (n, masc)
netball

netedat /ne.teˈðat/ /nə.təˈðat/ (n, fem)
propreté

neteja /neˈte.d͡ʒa/ /neˈte.ʒa/ /nəˈtə.ʒə/ /nəˈtɛ.ʒə/ (n, fem)
nettoyage

netejar /ne.teˈd͡ʒa/ /ne.teˈd͡ʒaɾ/ /ne.teˈʒa/ /nə.təˈd͡ʒa/ /nə.təˈʒa/ (v)
nettoyer

neu (n, fem)
neige

neula /ˈnew.ɫa/ /ˈnew.ɫə/ (n, fem)
plaisir
  Pasta de full enrotllada en canó feta de farina, sucre i essència.
dépérissement
  Malura causada per fongs en les plantes en situacions de boira o elevada humitat.

neumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ (n, masc)
pneu

neuro- /ˈnew.ɾo/ /ˈnɛw.ɾo/ /ˈnɛw.ɾu/ (prefix)
neuro-

neurociència /ˌnew.ɾo.siˈɛn.si.a/ /ˌnɛw.ɾo.siˈɛn.si.ə/ /ˌnɛw.ɾu.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
neuroscience

neurociència cognitiva (n, fem)
neuroscience cognitive

neurodegeneratiu /new.ɾo.ðe.d͡ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /new.ɾo.ðe.ʒe.ne.ɾaˈtiw/ /nəw.ɾo.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ /nəw.ɾu.ðə.ʒə.nə.ɾəˈtiw/ (adj, masc)
neurodégénératif

neurologia /new.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
neurologie

neurolèptic /new.ɾoˈɫɛp.tik/ /nəw.ɾuˈɫɛp.tik/ (n, masc)
neuroleptique

neurològic /new.ɾoˈɫɔ.d͡ʒik/ /new.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾoˈɫɔ.ʒik/ /nəw.ɾuˈɫɔ.ʒik/ (adj, masc)
neurologique

neurona /newˈɾo.na/ /nəwˈɾo.nə/ (n, fem)
neurone

neuropatia /new.ɾo.paˈti.a/ /nəw.ɾo.pəˈti.ə/ /nəw.ɾu.pəˈti.ə/ (n, fem)
neuropathie

neurosi /newˈɾɔ.zi/ /nəwˈɾɔ.zi/ (n, fem)
névrose

neuroticisme /new.ɾo.tiˈsiz.me/ /nəw.ɾo.tiˈsiz.mə/ /nəw.ɾu.tiˈsiz.mə/ (n, masc)
neuroticisme

neutralitat /new.tɾa.ɫiˈtat/ (n, fem)
neutralité

neutralitat educativa (n, fem)
neutralité éducative

neutralitzar /new.tɾa.ɫiˈd͡za/ /new.tɾa.ɫiˈza/ /new.tɾa.ɫiˈzaɾ/ (v)
neutraliser

neutrí (n, masc)
neutrino

neutró /newˈtɾo/ /nəwˈtɾo/ (n, masc)
neutron

nevada /neˈva.ða/ /neˈβa.ða/ /nəˈva.ðə/ /nəˈβa.ðə/ (n, fem)
chute de neige

nevar /neˈvaɾ/ /neˈβa/ /nəˈva/ (v)
neiger

nevera /neˈve.ɾa/ /neˈβe.ɾa/ /nəˈve.ɾə/ /nəˈβe.ɾə/ (n, fem)
glacière
  Lloc on es conserva la neu per al seu ús.

nevisquejar /ne.vis.keˈd͡ʒaɾ/ /ne.βis.keˈd͡ʒaɾ/ /ne.βis.keˈʒa/ /nə.vis.kəˈd͡ʒa/ /nə.βis.kəˈʒa/ (v)
neigeoter

newton /ˈniw.ton/ (n, masc)
newton

newtonià /niw.to.niˈa/ /niw.tu.niˈa/ (adj, masc)
newtonien

nexe /ˈnɛk.se/ /ˈnɛk.sə/ (n, masc)
nexus

neòfit /neˈɔ.fit/ (n, masc)
néophyte

neó /nəˈo/ (n, masc)
néon

ni /ni/ /ˈni/ (conjunction)
ni
  Partícula amb la qual es neguen dues proposicions.

niar /niˈa/ /niˈaɾ/ (v)
nicher

nic (n, masc)
nick
  (esquaix) Cadascun dels angles del terra d'una pista de joc amb les parets.
couture
  (esquaix) Cop en què la pilota, després de rebotar a la paret frontal, va a parar en un punt del nic, de manera que queda esmorteïda o fa un bot imprevisible.

nicab /niˈkap/ (n, masc)
niqab

nicotina /ni.koˈti.na/ /ni.koˈti.nə/ /ni.kuˈti.nə/ (n, fem)
nicotine

niell /niˈeʎ/ (n, masc)
niel
  (orfebreria) Gravat fet en metalls preciosos i omplert d’esmalt negre.
tartre
  (medicina) Substància calcària que ataca l'esmalt de les dents.

niellar /ni.eˈʎa/ /ni.eˈʎaɾ/ /ni.əˈʎa/ (v)
nieller

nigromància /ni.ɣɾoˈman.si.a/ /ni.ɣɾoˈman.si.ə/ /ni.ɣɾuˈman.si.ə/ (n, fem)
nécromancie

nihoni (n, masc)
nihonium

nimfa /ˈniɱ.fa/ /ˈniɱ.fə/ (n, fem)
nymphe

nimfòman /niɱˈfɔ.man/ /niɱˈfɔ.mən/ (adj, masc)
nymphomane

nimfòmana /niɱˈfɔ.ma.na/ /niɱˈfɔ.mə.nə/ (n, fem)
nymphomane

nina /ˈni.na/ (n, fem)
poupée
  Figura humana femenina usada de joguina pels infants.

ning-nang /ˌniŋˈnaŋ/ /ˌniŋˈnaŋk/ /ˌniŋˈnaŋk/ (n, masc)
ding-dong
  So repetit d’una campana.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ (Interjection)
drelin
  Evocació del so repetit d’una campaneta.

ning-ning /ˌniŋˈniŋ/ /ˌniŋˈniŋk/ /ˌniŋˈniŋk/ (n, masc)
drelin
  So repetit d’una campaneta.

ningú /niŋˈɡu/ (pronoun)
personne

nino /ˈni.no/ /ˈni.nu/ (n, masc)
poupée
  Joguina que representa una figura humana masculina.
  (plural) Joguina que representa un animal.

ninot /niˈnɔt/ (n, masc)
bonhomme
  Figura humana amb aire grotesc o de caricatura.
pantin
  Persona que es deixa dominar pels altres.

ninot de neu (n, masc)
bonhomme de neige

niobi (n, masc)
niobium

niquelar /ni.keˈɫa/ /ni.keˈɫaɾ/ /ni.kəˈɫa/ (v)
nickeler

nissaga /niˈsa.ɣa/ /niˈsa.ɣə/ (n, fem)
lignage

nit (n, fem)
nuit
  Part del dia on hi ha foscor, període entre la posta de sol i l'alba.
  Socialment, temps entre el vespre i la matinada, mentre habitualment es dorm.

nitisòl /ni.tiˈsɔɫ/ (n, masc)
nitisol

nitrar /niˈtɾa/ /niˈtɾaɾ/ (v)
nitrer

nitrat /niˈtɾat/ (n, masc)
nitrate

nitrogen /niˈtɾɔ.ʒen/ /niˈtɾɔ.ʒən/ (n, masc)
azote

nitrogenar /ni.tɾo.d͡ʒeˈna/ /ni.tɾo.d͡ʒeˈnaɾ/ /ni.tɾo.ʒeˈna/ /ni.tɾo.ʒəˈna/ /ni.tɾu.ʒəˈna/ (v)
azotiser

nitrurar /ni.tɾuˈɾa/ /ni.tɾuˈɾaɾ/ (v)
nitrurer

niu (n, masc)
nid
  Construcció dels ocells on ponen els ous, els coven i alimenten les cries.
  Indret arrecerat on els insectes, els rèptils i els rosegadors alimenten les cries.
  Refugi usat d’amagatall.
  Nucli on s’acumulen persones amb unes característiques comunes, especialment perilloses.
nid, tas
  Gran quantitat, multitud.

nivell /niˈveʎ/ /niˈveʎ/ /niˈβeʎ/ (n, masc)
niveau

nivell d'ensenyament (n, masc)
degré d'instruction

nivell d'escolarització (n, masc)
niveau de scolarisation

nivell de concreció (n, masc)
niveau de précision

nivell de formació (n, masc)
niveau de formation

nivell extra (n, masc)
niveau bonus

nivós /niˈvos/ /niˈvos/ /niˈβos/ (n, masc)
nivôse

no (adv)
non
  Partícula de negació o contradicció.

no dir ase ni bèstia (v)
ni bonjour ni merde

no entendre-hi un borrall (v)
ne savoir ni A ni B

no gens (adv)
pas du tout

no s'hi val (idiom)
cela ne sert pas

no saber-se'n avenir (v)
ne pas y croire

no ésser ni carn ni peix (v)
n'être ni chair ni poisson

no-binari /ˌno.βiˈna.ɾi/ (adj, masc)
non binaire, non-binaire
  (LGBTI) Que no compleix les exigències del binarisme de gènere, especialment algú que no s'emmarca ni com a home ni com a dona.

no-directivitat /ˌno.ði.ɾek.ti.viˈtat/ /ˌno.ði.ɾek.ti.βiˈtat/ /ˌno.ði.ɾək.ti.viˈtat/ /ˌno.ði.ɾək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
non-directivité

no-escolarització /ˌno.es.ko.ɫa.ɾi.d͡za.siˈo/ /ˌno.es.ko.ɫa.ɾi.za.siˈo/ /ˌno.əs.ko.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ /ˌno.əs.ku.ɫə.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
non-scolarisation

no-res /ˌnoˈres/ /ˌnoˈrəs/ /ˌnoˈrɛs/ (n, masc)
néant

no-sé-què /ˌnoˌseˈke/ /ˌnoˌseˈkə/ /ˌnoˌseˈkɛ/ (n, masc)
je ne sais quoi

no-violència /ˌno.vi.oˈɫɛn.si.a/ /ˌno.vi.oˈɫɛn.si.ə/ /ˌno.vi.uˈɫɛn.si.ə/ /ˌno.βi.oˈɫɛn.si.a/ /ˌno.βi.uˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
non-violence

nobeli /noˈbɛ.ɫi/ /nuˈbɛ.ɫi/ /nuˈβɛ.ɫi/ (n, masc)
nobélium

nobiliari /no.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.bi.ɫiˈa.ɾi/ /nu.βi.ɫiˈa.ɾi/ (adj, masc)
nobiliaire

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ (adj)
noble
  Relatiu o pertanyent a la noblesa.
  Allò que és especialment digne i ètic.

noble /ˈno.bɫe/ /ˈno.βɫe/ /ˈnob.bɫe/ /ˈnɔ.βɫə/ /ˈnɔb.bɫə/ (n, neut)
noble
  Membre de la noblesa.

noc /ˈnɔk/ (n, masc)
fosse
  (tèxtil) Lloc on baten les maces d’un molí draper mogudes per la força hidràulica.

noces /ˈnɔ.ses/ /ˈnɔ.səs/ (n, fem)
noce

nociu /noˈsiw/ /nuˈsiw/ (adj, masc)
nocif

noció /no.siˈo/ /nu.siˈo/ (n, fem)
notion
  concepte, idea

nocturn /nokˈtuɾn/ /nukˈturn/ (adj, masc)
nocturne

node /ˈnɔ.ðe/ /ˈnɔ.ðə/ (n, masc)
node

nodrir /noˈðɾi/ /noˈðɾiɾ/ /nuˈðɾi/ (v)
nourrir

nogensmenys /ˌnoˌd͡ʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmeɲs/ /ˌnoˌʒenzˈmɛɲs/ (adv)
bien que

noguer /noˈɣe/ /noˈɣeɾ/ /nuˈɣe/ (n, masc)
noyer

noi (n, masc)
garçon

noia /ˈnɔ.ja/ /ˈnɔ.jɔ/ (n, fem)
jeune fille, fille

noli /ˈnɔ.ɫi/ (n, masc)
fret

noliejar /no.ɫi.eˈd͡ʒa/ /no.ɫi.eˈd͡ʒaɾ/ /no.ɫi.eˈʒa/ /no.ɫi.əˈd͡ʒa/ /nu.ɫi.əˈʒa/ (v)
affréter

nom /ˈnom/ (n, masc)
nom
  (lingüística) Substantiu, categoria gramatical que designa éssers, accions, estats o conceptes.
  Apel·latiu personal.

nom de fonts (n, masc)
cnom de baptême

nom propi (n, masc)
nom propre

nombre /ˈnom.bɾe/ /ˈnom.bɾə/ (n, masc)
nombre, numéro

nombre atòmic (n, masc)
numéro atomique

nombrós /nomˈbɾos/ /numˈbɾos/ (adj, masc)
nombreux

nomenar /no.meˈna/ /no.meˈnaɾ/ /no.məˈna/ /nu.məˈna/ (v)
nommer

nomenclatura /no.meŋ.kɫaˈtu.ɾa/ /no.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ /nu.məŋ.kɫəˈtu.ɾə/ (n, fem)
nomenclature

nomenclàtor /no.meŋˈkɫa.toɾ/ /no.məŋˈkɫa.toɾ/ /nu.məŋˈkɫa.tur/ (n, masc)
répertoire

nominalitzar /no.mi.na.ɫiˈd͡za/ /no.mi.na.ɫiˈza/ /no.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /no.mi.nə.ɫiˈd͡za/ /nu.mi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
nominaliser

nominar /no.miˈna/ /no.miˈnaɾ/ /nu.miˈna/ (v)
sélectionner

nominatiu /no.mi.naˈtiw/ /no.mi.nəˈtiw/ /nu.mi.nəˈtiw/ (adj, masc)
nominatif

nomisma /noˈmiz.ma/ /nuˈmiz.mə/ (n, masc)
nomisma

nomoblidis /ˌno.moˈbɫi.ðis/ /ˌno.muˈbɫi.ðis/ /ˌno.muˈβɫi.ðis/ (n, masc)
gourmette
  (joieria) Braçalet amb una placa per a gravar-hi dades.

només /noˈmes/ /nuˈmes/ (adv)
seulement

nona /ˈnɔ.na/ /ˈnɔ.nɔ/ /ˈnɔ.nə/ (n, fem)
none
  (litúrgia) Hora de l’ofici diví abans de les vespres.
  (històric, plural) Novè dia abans dels idus del calendari romà, corresponent al dia 5 o al 7 segons el mes.

nonuplicar /no.nu.pɫiˈka/ /no.nu.pɫiˈkaɾ/ /nu.nu.pɫiˈka/ (v)
nonupler

nora /ˈnɔ.ɾa/ /ˈnɔ.ɾə/ (n, fem)
belle-fille, bru

norai /noˈɾaj/ /nuˈɾaj/ (n, masc)
bollard

noranta /noˈɾan.ta/ /noˈɾan.tə/ /nuˈɾan.tə/ /nɔˈɾan.tə/ (number)
quatre-vingt-dix, nonante

noranta-cinc /noˌɾan.taˈsiŋ/ /noˌɾan.taˈsiŋk/ /noˌɾan.təˈsiŋk/ /nuˌɾan.təˈsiŋ/ /nuˌɾan.təˈsiŋk/ (number)
quatre-vingt-quinze

noranta-cinquè /noˌɾan.ta.siŋˈke/ /noˌɾan.tə.siŋˈkə/ /nuˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
quatre-vingt-quinzième

noranta-dos /noˌɾan.taˈðos/ /noˌɾan.təˈðos/ /nuˌɾan.təˈðos/ (number)
quatre-vingt-douze

noranta-dosè /noˌɾan.ta.ðoˈze/ /noˌɾan.tə.ðoˈzə/ /nuˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-douzième

noranta-nou /noˌɾan.taˈnɔw/ /noˌɾan.təˈnɔw/ /nuˌɾan.təˈnɔw/ (number)
quatre-vingt-dix-neuf

noranta-novè /noˌɾan.ta.noˈve/ /noˌɾan.ta.noˈβe/ /noˌɾan.tə.noˈvə/ /nuˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /nuˌɾan.tə.nuˈβɛ/ (number)
quatre-vingt-dix-neuvième

noranta-quatre /noˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /noˌɾan.təˈkwa.tɾə/ /nuˌɾan.təˈkwa.tɾə/ (number)
quatre-vingt-quatorze

noranta-quatrè /noˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /noˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /nuˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
quatre-vingt-quatorzième

noranta-set /noˌɾan.taˈsɛt/ /noˌɾan.təˈsɛt/ /nuˌɾan.təˈsɛt/ (number)
quatre-vingt-dix-sept

noranta-setè /noˌɾan.ta.seˈte/ /noˌɾan.tə.səˈtə/ /nuˌɾan.tə.səˈtɛ/ (number)
quatre-vingt-dix-septième

noranta-sis /noˌɾan.taˈsis/ /noˌɾan.təˈsis/ /nuˌɾan.təˈsis/ (number)
quatre-vingt-seize

noranta-sisè /noˌɾan.ta.siˈze/ /noˌɾan.tə.siˈzə/ /nuˌɾan.tə.siˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-seizième

noranta-tres /noˌɾan.taˈtɾes/ /noˌɾan.təˈtɾes/ /nuˌɾan.təˈtɾes/ (number)
quatre-vingt-treize

noranta-tresè /noˌɾan.ta.tɾeˈze/ /noˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /nuˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-treizième

noranta-un /noˌɾan.taˈun/ /noˌɾan.təˈun/ /nuˌɾan.təˈun/ (number)
quatre-vingt-onze

noranta-unè /noˌɾan.ta.uˈne/ /noˌɾan.tə.uˈnə/ /nuˌɾan.tə.uˈnɛ/ (number)
quatre-vingt-onzième

noranta-vuit /noˌɾan.taˈvujt/ /noˌɾan.taˈβujt/ /noˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈvujt/ /nuˌɾan.təˈβujt/ /nɔˌɾan.təˈvujt/ (number)
quatre-vingt-dix-huit

noranta-vuitè /noˌɾan.ta.vujˈte/ /noˌɾan.ta.βujˈte/ /noˌɾan.ta.βwiˈte/ /noˌɾan.tə.vujˈtə/ /nuˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /nuˌɾan.tə.βujˈtɛ/ (number)
quatre-vingt-dix-huitième

norantejar /no.ɾan.teˈd͡ʒa/ /no.ɾan.teˈd͡ʒaɾ/ /no.ɾan.teˈʒa/ /no.ɾən.təˈd͡ʒa/ /nu.ɾən.təˈʒa/ (v)
friser

norantè /no.ɾanˈte/ /nɔ.ɾənˈtə/ (number)
quatre-vingt-dixième

nord (n, masc)
nord

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ (adj, masc)
nord-américain
  De l'Amèrica del Nord.
américain
  Dels Estats Units.

nord-americà /ˌnɔr.tə.mə.ɾiˈka/ (n, masc)
Nord-américain
  Natural de l'Amèrica del Nord.
Américain
  Natural dels Estats Units.

nord-est /ˌnɔrˈtest/ (n, masc)
nord-est

nord-nord-est /ˌnɔrdˌnɔrtˈest/ (n, masc)
nord-nord-est

nord-oest /ˌnɔr.tuˈest/ /ˌnɔɾ.toˈest/ (n, masc)
nord-ouest

norma /ˈnor.mə/ /ˈnoɾ.ma/ (n, fem)
norme

normal /noɾˈmaɫ/ /nurˈmaɫ/ (adj)
normal
  Que segueix una norma.

normalitat /noɾ.ma.ɫiˈtat/ /noɾ.mə.ɫiˈtat/ /nur.mə.ɫiˈtat/ (n, fem)
normalité

normalització /nor.ma.ɫi.d͡za.siˈo/ /noɾ.ma.ɫi.za.siˈo/ /noɾ.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /nur.mə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
normalisation

normalitzar /nor.ma.ɫiˈd͡za/ /noɾ.ma.ɫiˈza/ /noɾ.ma.ɫiˈzaɾ/ /noɾ.mə.ɫiˈd͡za/ /nur.mə.ɫiˈd͡za/ (v)
normaliser

normalment /norˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈmen/ /noɾˌmaɫˈment/ /nurˌmaɫˈmen/ (adv)
normalement

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ (adj, masc)
normand
  Relatiu o pertanyent a Normandia o la seva llengua.

normand /norˈman/ /noɾˈman/ /noɾˈmant/ /nurˈman/ (n, masc)
Normand
  Persona que habita o és originària de Normandia.
normand
  (masculí singular) Llengua romànica parlada a Normandia.

normatiu /noɾ.maˈtiw/ /noɾ.məˈtiw/ /nur.məˈtiw/ (adj, masc)
normatif

normativitzar /nor.ma.ti.βiˈd͡za/ /noɾ.ma.ti.viˈzaɾ/ /noɾ.ma.ti.βiˈza/ /noɾ.mə.ti.viˈd͡za/ /nur.mə.ti.viˈd͡za/ /nur.mə.ti.βiˈd͡za/ (v)
normativiser

norrè /noˈre/ /noˈrə/ /nuˈrɛ/ (adj, masc)
norrain

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ (adj, masc)
norvégien
  Relatiu o pertanyent a Noruega.

noruec /no.ɾuˈɛk/ /nu.ɾuˈɛk/ (n, masc)
Norvégien, norvégien
  Natural de Noruega.
norvégien
  (només singular) Llengua germànica parlada a Noruega.

nosa /ˈnɔ.za/ /ˈnɔ.zɔ/ /ˈnɔ.zə/ (n, fem)
gêne

nosaltres /noˈza.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾes/ /noˈzaɫ.tɾəs/ /nuˈza.tɾəs/ /nuˈzal.trus/ /nuˈzaɫ.tɾəs/ (pronoun)
nous

nostrat /nosˈtɾat/ /nusˈtɾat/ (adj, masc)
de chez nous

nostre /ˈnɔs.tɾe/ /ˈnɔs.tɾə/ (adj, masc)
notre

nostàlgia /nosˈtaɫ.d͡ʒi.a/ /nosˈtaɫ.ʒi.ə/ /nusˈtaɫ.ʒi.ə/ (n, fem)
nostalgie

nota /ˈnɔ.ta/ /ˈnɔ.tɔ/ /ˈnɔ.tə/ (n, fem)
note
  Valoració, quantitativa o qualitativa, d'una assignatura, un examen, un exercici escolar, etc. amb vista a una avaluació educativa.
  Cada un dels elements de l'escala musical.

nota de tall (n, fem)
moyenne requise

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ (adj)
notable
  Que es fa notar per algunes qualitats o actituds.

notable /noˈta.bɫe/ /noˈta.βɫe/ /noˈtab.bɫe/ /noˈtab.bɫə/ /nuˈta.βɫə/ /nuˈtab.bɫə/ (n, masc)
mention bien

notació /no.ta.siˈo/ /no.tə.siˈo/ /nu.tə.siˈo/ (n, fem)
notation

notar /noˈta/ /noˈtaɾ/ /nuˈta/ (v)
noter

notari /noˈta.ɾi/ /nuˈta.ɾi/ (n, masc)
notaire

noticiar /no.ti.siˈa/ /no.ti.siˈaɾ/ /nu.ti.siˈa/ (v)
notifier

notificar /no.ti.fiˈka/ /no.ti.fiˈkaɾ/ /nu.ti.fiˈka/ (v)
notifier

notorietat /no.to.ɾi.eˈtat/ /no.to.ɾi.əˈtat/ /nu.tu.ɾi.əˈtat/ (n, fem)
notoriété

notícia /noˈti.si.a/ /noˈti.si.ə/ /nuˈti.si.ə/ (n, fem)
nouvelles

nou (adj, masc)
nouveau, neuf
  Recent, modern, que implica novetat.

nou (n, fem)
noix
  (botànica) Fruit o llavor de la noguera (Juglans regia); és mengívola i de forma molt rugosa.
  (botànica) Tipus de fruit sec indehiscent.

nou (number)
neuf
  (cardinal) Vuit més un.

nou de coco (n, fem)
noix de coco

nou del coll (n, masc)
pomme d'Adam

nou-cents /ˌnɔwˈsens/ (number)
neuf-cents

nounat /ˌnɔwˈnat/ (adj, masc)
noveau-né

nouvingut /ˌnɔw.viŋˈɡut/ /ˌnɔw.viŋˈɡut/ /ˌnɔw.βiŋˈɡut/ (adj)
nouveau venu

novaiorquès /ˌno.va.joɾˈkes/ /ˌno.βa.jorˈkes/ /ˌnɔ.və.joɾˈkəs/ /ˌnɔ.və.jurˈkɛs/ /ˌnɔ.βə.jurˈkɛs/ (adj, masc)
new-yorkais
  Relatiu o pertanyent a la ciutat o a l'estat de Nova York.

novaiorquès /ˌno.va.joɾˈkes/ /ˌno.βa.jorˈkes/ /ˌnɔ.və.joɾˈkəs/ /ˌnɔ.və.jurˈkɛs/ /ˌnɔ.βə.jurˈkɛs/ (n, masc)
New-Yorkais
  Persona que habita o és originària de la ciutat o de l'estat de Nova York.

novell /noˈveʎ/ /noˈβeʎ/ /nuˈveʎ/ /nuˈβeʎ/ (adj, masc)
noveau

novel·la /noˈvɛɫ.ɫa/ /noˈvɛɫ.ɫə/ /noˈβɛ.ɫa/ /noˈβɛ.ɫɛ/ /noˈβɛɫ.ɫa/ /nuˈvɛɫ.ɫə/ /nuˈβɛ.ɫə/ /nuˈβɛɫ.ɫə/ (n, fem)
roman

novel·la d'idees (n, fem)
﻿roman d'idées

novel·la gràfica (n, fem)
roman graphique

novel·lar /no.veɫˈɫaɾ/ /no.vəɫˈɫa/ /no.βeɫˈɫa/ /no.βeˈɫa/ /nu.vəɫˈɫa/ /nu.βəɫˈɫa/ /nu.βəˈɫa/ (v)
romancer

novel·lista /no.veɫˈɫis.ta/ /no.veɫˈɫis.te/ /no.vəɫˈɫis.tə/ /no.βeɫˈɫis.ta/ /no.βeɫˈɫis.te/ /no.βeˈɫis.ta/ /no.βeˈɫis.te/ /nu.vəɫˈɫis.tə/ /nu.βəɫˈɫis.tə/ /nu.βəˈɫis.tə/ (n, neut)
romancier

novembre /noˈvem.bɾe/ /noˈvem.bɾə/ /noˈβem.bɾe/ /nuˈvem.bɾə/ /nuˈβem.bɾə/ (n, masc)
novembre
  Onzè mes de l'any.

novetat /no.veˈtat/ /no.vəˈtat/ /no.βeˈtat/ /nu.vəˈtat/ /nu.βəˈtat/ (n, fem)
nouveauté

novici /noˈvi.si/ /noˈβi.si/ /nuˈvi.si/ /nuˈβi.si/ (n, masc)
novice

novè /noˈve/ /noˈvə/ /noˈβe/ /nuˈvɛ/ (number)
neuvième

nu (adj, masc)
nu
  Sense roba o vestit.

nuar /nuˈa/ /nuˈaɾ/ (v)
nouer

nuca /ˈnu.ka/ /ˈnu.kə/ (n, fem)
occiput

nuclearitzar /nu.kɫe.a.ɾiˈd͡za/ /nu.kɫe.a.ɾiˈza/ /nu.kɫe.a.ɾiˈzaɾ/ /nu.kɫe.ə.ɾiˈd͡za/ (v)
nucléariser
  Armar amb armes nuclears.

nucleó (n, masc)
nucléon

nuesa /nuˈe.za/ /nuˈə.zə/ /nuˈɛ.zə/ (n, fem)
nudité

nul /ˈnuɫ/ (adj, masc)
nul

nul·litat /nu.ɫiˈtat/ /nuɫ.ɫiˈtat/ (n, fem)
nullité

numeració /nu.me.ɾa.siˈo/ /nu.mə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
numérotage
  Acció de numerar.
numération
  Sistema d’expressió dels nombres amb mots i signes.

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ (adj)
numéral
  Que expressa un nombre.

numeral /nu.meˈɾaɫ/ /nu.məˈɾaɫ/ (n, masc)
numéral
  Adjectiu quantificador que representa un nombre.

numerar /nu.meˈɾa/ /nu.meˈɾaɾ/ /nu.məˈɾa/ (v)
numérer

numismàtic (n, masc)
numismatic

numismàtica /nu.mizˈma.ti.ka/ /nu.mizˈma.ti.kə/ (n, fem)
nimismatique
  Ciència que estudia les monedes i les medalles: les diferents formes, les diferents maneres de fabricar-les, la seva història.

numèric /nuˈmɛ.ɾik/ (adj, masc)
numérique

nun /ˈnun/ (n, fem)
noun

nunci /ˈnun.si/ (n, masc)
héraut
  Pregoner, missatger de noves.
nonce
  Ambaixador del papa.

nus (n, masc)
nœud
  Unió forta de dues cordes o peces semblant que es creuen formant un lligam fort.

nus gordià (n, masc)
nœud gordien

nutricional /nu.tɾi.si.oˈnaɫ/ /nu.tɾi.si.uˈnaɫ/ (adj)
nutritionnel

nutrició /nu.tɾi.siˈo/ (n, fem)
nutrition

nuvi /ˈnu.vi/ /ˈnu.vi/ /ˈnu.βi/ (n, masc)
fiancé, marié

nuviatge /nu.viˈa.d͡ʒe/ /nu.viˈa.d͡ʒə/ /nu.βiˈa.d͡ʒe/ /nu.βiˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
trousseau
  Conjunt de roba i altres objectes que es dona a la núvia, o que aquesta aporta al matrimoni, a més del dot.

nuvolós /nu.voˈɫos/ /nu.vuˈɫos/ /nu.βoˈɫos/ /nu.βuˈɫos/ (adj, masc)
nuageux

nyandú /ɲanˈdu/ /ɲənˈdu/ (n, masc)
nandou

nyanyo /ˈɲa.ɲo/ /ˈɲa.ɲu/ (n, masc)
bosse

nyu /ˈɲu/ (n, masc)
gnou

nyèbit /ˈɲɛ.βit/ (n, masc)
voyou

nàhuatl /ˈna.u.aɫ/ /ˈna.u.əɫ/ (n, masc)
nahuatl
  Antiga llengua nahua parlada per la noblesa asteca i usada com a llengua franca a bona part de Mesoamèrica.

nàufrag /ˈnaw.fɾak/ (n, masc)
naufragé

nàusea /ˈnaw.ze.a/ (n, fem)
nausée
  (normalment en plural) Situació de malestar estomacal associada a la sensació de la proximitat del vòmit.

nàutic /ˈnaw.tik/ (adj, masc)
nautique

nèdol /ˈne.ðoɫ/ /ˈnɛ.ðuɫ/ (n, masc)
herbage non piétiné

néixer /ˈne.ʃe/ /ˈnej.ʃe/ /ˈnej.ʃeɾ/ (v)
naître
  Sortir a llum del ventre de la mare.
  Brotar, sortir una planta de la llavor.
  Brollar una font o riu en cert lloc.
germer
  Originar-se una cosa, començar a ésser.

nét (n, masc)
petit-fils

néta /ˈne.ta/ (n, fem)
petite-fille

nínxol /ˈniɲ.t͡ʃoɫ/ /ˈniɲ.ʃoɫ/ /ˈniɲ.ʃuɫ/ (n, masc)
niche

níquel /ˈni.kəɫ/ (n, masc)
nickel

nítid /ˈni.tit/ (adj, masc)
nitide

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ (adj)
nomade
  Relacionat amb el nomadisme.

nòmada /ˈnɔ.ma.ða/ (n, neut)
nomade
  Individu que canvia sovint de lloc de residència.

nòmer /ˈnɔ.mə/ (v)
s'appeler

nòmina /ˈnɔ.mi.na/ /ˈnɔ.mi.nə/ (n, fem)
paie
  Full en el què s'anomena la quantitat de diners que rebrà un treballador a canvi del treball realitzat en un període de temps.

nòrdic /ˈnɔr.dik/ (adj)
nordique
  Relatiu als grups ètnics del nord d’Europa que parlaven diverses varietats de nòrdic antic.

nós /nos/ (pronoun)
nous

núbil /ˈnu.βiɫ/ (adj)
nubile

número /ˈnu.me.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾo/ /ˈnu.mə.ɾu/ (n, masc)
numéro
  Expressió (amb paraules o símbols) que s'utilitza per designar ordre dins d'una llista.

núvia /ˈnu.vi.a/ /ˈnu.vi.ə/ /ˈnu.βi.a/ /ˈnu.βi.ə/ (n, fem)
fiancée, mariée

núvol /ˈnu.voɫ/ /ˈnu.vuɫ/ /ˈnu.βoɫ/ (n, masc)
nuage
  Condensació d'aigua al cel.
cloud, nuage
  Espai d'internet per a desar arxius de manera que puguin ser consultats per l'usuari des de qualsevol lloc on hi hagi un ordinador.

o /o/ /ˈo/ /ˈɔ/ (conjunction)
ou
  Partícula disjuntiva que expressa alternativa o contraposició dels elements.

o sia (conjunction)
c'est-à-dire
  Expressió d’equivalència d’elements de forma reforçada.

oasi /oˈa.zi/ /uˈa.zi/ (n, masc)
oasis

obaga /oˈba.ɣa/ /oˈba.ɣə/ /uˈba.ɣə/ /uˈβa.ɣə/ (n, fem)
ubac

obeir /o.beˈiɾ/ /o.bəˈi/ /o.βeˈi/ /u.bəˈi/ /u.βəˈi/ (v)
obéir

obelisc /o.beˈɫisk/ /o.bəˈɫisk/ /u.bəˈɫisk/ /u.βəˈɫisk/ (n, masc)
obélisque

obenc /oˈbeŋk/ /oˈbəŋk/ /oˈβeŋ/ /uˈbɛŋk/ /uˈβɛŋ/ (n, masc)
hauban

obert /oˈbɛɾt/ /uˈβɛrt/ /uˈβɛɾt/ (adj, masc)
ouvert

obesitat /o.βe.ziˈtat/ /u.βə.ziˈtat/ (n, fem)
obésité

objectar /ob.d͡ʒekˈta/ /ob.d͡ʒekˈtaɾ/ /ob.ʒəkˈta/ /ub.ʒəkˈta/ (v)
objeter

objecte /obˈd͡ʒɛk.te/ /obˈʒɛk.tə/ /ubˈʒek.tə/ /ubˈʒɛk.tə/ (n, masc)
objet

objecte gràfic (n, masc)
clipart

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ (adj, masc)
objectif
  Imparcial i no subjectiu.

objectiu /ob.d͡ʒekˈtiw/ /ob.ʒəkˈtiw/ /ub.ʒəkˈtiw/ (n, masc)
cible
  (militar) Diana, blanc o objecte sobre el que es dispara.
but
  Meta, fi o objecte sobre el que es dirigeix una acció.
objectif
  (òptica) Lent o sistema de lents d'un instrument òptic que es dirigeix sobre l'objecte del que es vol recollir una imatge.
donne
  (petanca) Lloc precís del camp de joc on un jugador té intenció de fer caure la bola en el moment de disposar-se a llançar-la.

objectiu d'aprenentatge (n, masc)
but d'apprentissage

objectiu de conducta (n, masc)
objectif opérationnel

objectiu didàctic (n, masc)
objectif didactique

objectiu específic (n, masc)
objectif spécifique

objectiu general (n, masc)
objectif général

objectiu terminal (n, masc)
objectif terminal

objectivar /ob.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /ob.d͡ʒek.tiˈβa/ /ob.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈva/ /ub.ʒək.tiˈβa/ (v)
objectiver

objectivitat /ob.d͡ʒek.ti.viˈtat/ /ob.d͡ʒek.ti.βiˈtat/ /ob.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.viˈtat/ /ub.ʒək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
objectivité

oblada /oˈbɫa.ða/ /oˈbɫa.ðə/ /uˈbɫa.ðə/ /uˈβɫa.ðə/ (n, fem)
oblade

oblic /oˈbɫik/ /uˈbɫik/ /uˈβɫik/ (adj, masc)
oblique
  Dit de la línia o pla que cau sobre una altra i no forma angle recte.

oblidar /o.bɫiˈða/ /o.bɫiˈðaɾ/ /o.βɫiˈða/ /u.bɫiˈða/ (v)
oublier
  No recordar.

obligació /o.bɫi.ɣa.siˈo/ /ob.bɫi.ɣə.siˈo/ /ub.bɫi.ɣə.siˈo/ (n, fem)
obligation

obligar /o.bɫiˈɣaɾ/ /o.βɫiˈɣa/ /ob.bɫiˈɣa/ /u.βɫiˈɣa/ /ub.bɫiˈɣa/ (v)
obliger

obligatori /o.bɫi.ɣaˈtɔ.ɾi/ /ob.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /u.βɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ /ub.bɫi.ɣəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
obligatoire

obliquar /o.bɫiˈkwa/ /o.bɫiˈkwaɾ/ /o.βɫiˈkwa/ /u.bɫiˈkwa/ /u.βɫiˈkwa/ (v)
obliquer

oblit /oˈbɫit/ /uˈbɫit/ /uˈβɫit/ (n, masc)
oubli

obliterar /o.bɫi.teˈɾaɾ/ /o.bɫi.təˈɾa/ /o.βɫi.teˈɾa/ /u.bɫi.təˈɾa/ /u.βɫi.təˈɾa/ (v)
oblitérer

oblong /oˈbɫoŋk/ /oˈβɫoŋ/ /uˈbɫoŋk/ /uˈβɫoŋ/ (adj, masc)
oblong

obnubilar /ob.nu.biˈɫa/ /ob.nu.biˈɫaɾ/ /ob.nu.βiˈɫa/ /ub.nu.biˈɫa/ /ub.nu.βiˈɫa/ (v)
obnubiler

oboista /o.boˈis.ta/ /o.boˈis.te/ /o.boˈis.tə/ /u.buˈis.tə/ /u.βuˈis.tə/ (n, neut)
hautboïste

oboè /o.boˈe/ /o.boˈɛ/ /u.buˈɛ/ (n, masc)
hautbois

obra /ˈɔ.bɾa/ /ˈɔ.βɾa/ /ˈɔ.βɾɔ/ /ˈɔ.βɾə/ (n, fem)
travail

obra de consulta (n, fem)
ouvrage à consulter

obra de referència (n, fem)
ouvrage de référence

obrador /o.bɾaˈðoɾ/ /o.bɾəˈðo/ /o.βɾaˈðo/ /u.bɾəˈðo/ /u.βɾəˈðo/ (n, masc)
atelier

obrar /oˈbɾa/ /oˈbɾaɾ/ /oˈβɾa/ /uˈbɾa/ /uˈβɾa/ (v)
agir
  Manera de fer.

obre /ˈɔ.bɾe/ /ˈɔ.βɾə/ (Interjection)
à droite

obreampolles /ˌɔ.bɾe.amˈpo.ʎes/ /ˌɔ.βɾəmˈpo.ʎəs/ (n, masc)
ouvre-bouteille

obrer /oˈbɾe/ /oˈbɾeɾ/ /oˈβɾe/ /uˈbɾe/ /uˈβɾe/ (n, masc)
ouvrier

obrir /oˈbɾi/ /oˈbɾiɾ/ /oˈβɾi/ /uˈbɾi/ (v)
ouvrir

obrir joc (v)
ouvrir jeu

obrir la cara (v)
ouvrir l'engin

obrir línies (v)
ouvrir lignes

obrir-se /oˈβɾiɾ.se/ /uˈβɾir.sə/ (v)
s'écarter
  (pilota) Apartar-se, una pilota, de la paret a la qual anava arrambada, de manera que resulta més fàcil tornar-la.

obriülls /o.bɾiˈuʎs/ /o.βɾiˈuʎs/ /o.βɾiˈuʎʃ/ /u.bɾiˈuʎs/ /u.βɾiˈuʎs/ (n, masc)
centaurée chausse-trappe

obscenitat /op.se.niˈtat/ /op.sə.niˈtat/ /up.sə.niˈtat/ (n, fem)
obscénité
  Qualitat d’obscè.
  Expressió o paraula obscena.

obscuritat /ops.ku.ɾiˈtat/ /os.ku.ɾiˈtat/ /ups.ku.ɾiˈtat/ (n, fem)
obscurité
  (sentit figurat) Qualitat d’obscur.

obscè /opˈse/ /upˈse/ /upˈsɛ/ (adj, masc)
obscène

obsequiar /op.se.kiˈa/ /op.se.kiˈaɾ/ /op.sə.kiˈa/ /up.sə.kiˈa/ (v)
offrir

observació /op.ser.βa.siˈo/ /op.seɾ.va.siˈo/ /op.seɾ.βa.siˈo/ /op.səɾ.və.siˈo/ /up.sər.və.siˈo/ (n, fem)
observation
  Acte o efecte d'observar.

observació no participant (n, fem)
observation non participante

observació participant (n, fem)
observation participante

observació sistemàtica (n, fem)
observation systématique

observar /op.serˈβa/ /op.seɾˈvaɾ/ /op.seɾˈβaɾ/ /op.səɾˈva/ /up.sərˈba/ /up.səɾˈva/ (v)
observer
  Seguir puntualment allò prescrit.
  Mirar amb atenció.
remarquer
  Constatar, notar.

obsessionar /op.se.si.oˈna/ /op.se.si.oˈnaɾ/ /op.sə.si.oˈna/ /up.sə.si.uˈna/ (v)
obséder

obsessió /op.se.siˈo/ /op.sə.siˈo/ /up.sə.siˈo/ (n, fem)
obsession

obsolet /op.soˈlet/ /up.suˈɫɛt/ (adj)
obsolète

obstacle /opsˈta.kɫe/ /opsˈta.kɫə/ /osˈta.kɫe/ /upsˈta.kɫə/ (n, masc)
obstacle

obstacle d'aigua (n, masc)
obstacle d'eau

obstacle d'aigua lateral (n, masc)
obstacle d'eau latéral

obstar /opsˈta/ /opsˈtaɾ/ /osˈta/ /upsˈta/ (v)
empêcher

obstetrícia /ops.teˈtɾi.si.a/ /ops.təˈtɾi.si.ə/ /os.teˈtɾi.si.a/ /ups.təˈtɾi.si.ə/ (n, fem)
obstétrique

obstinar-se /ops.tiˈnar.se/ /ops.tiˈnaɾ.se/ /ops.tiˈnaɾ.sə/ /os.tiˈnaɾ.se/ /ups.ti.nərˈsə/ /ups.tiˈnar.sə/ (v)
obstiner

obstrucció /ops.tɾuk.siˈo/ /os.tɾuk.siˈo/ /ups.tɾuk.siˈo/ (Interjection)
obstruction

obstruir /ops.tɾuˈi/ /ops.tɾuˈiɾ/ /os.tɾuˈi/ /ups.tɾuˈi/ (v)
obstruer

obtenir /op.teˈni/ /op.teˈniɾ/ /op.təˈni/ /up.təˈni/ (v)
obtenir

obturar /op.tuˈɾa/ /op.tuˈɾaɾ/ /up.tuˈɾa/ (v)
obturer

obvenir /ob.beˈni/ /ob.veˈniɾ/ /ob.vəˈni/ /ub.bəˈni/ /ub.vəˈni/ (v)
échoir

obviar /ob.biˈa/ /ob.viˈa/ /ob.viˈaɾ/ /ub.viˈa/ (v)
obvier

obès /oˈbes/ /oˈbɛs/ /uˈbɛs/ /uˈβɛs/ (adj, masc)
obèse

oca /ˈɔ.ka/ /ˈɔ.kɔ/ /ˈɔ.kə/ (n, fem)
oie

ocarina /o.kaˈɾi.na/ /o.kəˈɾi.nə/ /u.kəˈɾi.nə/ (n, fem)
ocarina

ocasionar /o.ka.zi.oˈna/ /o.ka.zi.oˈnaɾ/ /o.kə.zi.oˈna/ /u.kə.zi.uˈna/ (v)
motiver

ocasió /o.ka.ziˈo/ /o.kə.ziˈo/ /u.kə.ziˈo/ (n, fem)
occasion
  Moment determinat, vegada, cop, cas.
  Moment d'oportunitat.

occident /ok.siˈðen/ /ok.siˈðent/ /uk.siˈðen/ /uk.siˈðent/ (n, masc)
occident

occidental /ok.si.ðenˈtaɫ/ /ok.si.ðənˈtaɫ/ /uk.si.ðənˈtaɫ/ (adj)
occidental

occidentalitzar /ok.si.ðen.ta.ɫiˈd͡za/ /ok.si.ðen.ta.ɫiˈza/ /ok.si.ðen.ta.ɫiˈzaɾ/ /ok.si.ðən.tə.ɫiˈd͡za/ /uk.si.ðən.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
occidentaliser

occitanitzar /ok.si.ta.niˈd͡za/ /ok.si.ta.niˈza/ /ok.si.ta.niˈzaɾ/ /ok.si.tə.niˈd͡za/ /uk.si.tə.niˈd͡za/ (v)
occitaniser

occità /ok.siˈta/ /uk.siˈta/ (n, masc)
occitan
  (només singular) Llengua històricament parlada a l'Occitània.

occità antic (n, masc)
ancien occitan, occitan ancian

ocell /oˈseʎ/ /uˈseʎ/ (n, masc)
oiseau

oceà /o.seˈa/ /u.seˈa/ (n, masc)
océan

oci /ˈɔ.si/ (n, masc)
oisiveté

ociós /o.siˈos/ /u.siˈos/ (adj, masc)
oisif

ocra /ˈo.kɾa/ /ˈo.kɾə/ (n, fem)
gombo

ocre /ˈɔ.kɾə/ (n, masc)
ocre

octa /ˈok.ta/ /ˈɔk.tə/ (n, fem)
octa

octaedre /ok.taˈe.ðɾe/ /ok.təˈɛ.ðɾə/ /uk.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
octaèdre

octubre /okˈtu.bɾə/ /ukˈtu.bɾə/ /ukˈtu.βɾə/ (n, masc)
octobre
  Desè mes de l'any.

octuplicar /ok.tu.pɫiˈka/ /ok.tu.pɫiˈkaɾ/ /uk.tu.pɫiˈka/ (v)
octupler

octàgon /okˈta.ɣon/ /ukˈta.ɣun/ (n, masc)
octogone

octàstil /okˈtas.tiɫ/ /ukˈtas.tiɫ/ (adj, masc)
octastyle

ocult /oˈkuɫ/ /oˈkuɫt/ /oˈkuɫt/ /uˈkuɫ/ /uˈkuɫt/ (adj, masc)
caché

ocupa /oˈku.pa/ /oˈku.pə/ /uˈku.pə/ (n, neut)
squatter

ocupar /o.kuˈpa/ /o.kuˈpaɾ/ /u.kuˈpa/ (v)
occuper
  Apoderar-se, prendre possessió d'un lloc.
  Omplir un lloc o espai.
  Exercir una ocupació.

ocàs /oˈkas/ /uˈkas/ (n, masc)
coucher

ocórrer /oˈko.re/ /oˈko.reɾ/ /oˈko.rə/ /uˈko.rə/ (v)
arriver
  Esdevenir-se, succeir casualment.

oda /ˈɔ.ða/ /ˈɔ.ðə/ (n, fem)
ode

odi (n, masc)
haine

odiar /o.ðiˈa/ /o.ðiˈaɾ/ /u.ðiˈa/ (v)
haïr, détester

odiat /o.ðiˈat/ /u.ðiˈat/ (adj, masc)
détesté

odobènids /o.ðoˈbɛ.nits/ /u.ðuˈbɛ.nits/ /u.ðuˈβɛ.nits/ (n, masc)
morses

odontocets /o.ðon.toˈsets/ /o.ðon.toˈsɛts/ /u.ðun.tuˈsɛts/ (n, masc)
baleines odontocètes

odontòleg /o.ðonˈtɔ.ɫek/ /o.ðonˈtɔ.ɫək/ /u.ðunˈtɔ.ɫək/ (n, masc)
odontologiste

oest /oˈest/ /uˈest/ (n, masc)
ouest

oest-nord-oest /oˌest /uˌest (n, masc)
ouest-nord-ouest

oest-sud-oest /oˌesˌsut.oˈest/ /oˌeˌsut.oˈest/ /uˌesˌsut.uˈest/ /uˌeˌsut.uˈest/ (n, masc)
ouest-sud-ouest

ofec /oˈfek/ /oˈfək/ /uˈfɛk/ (n, masc)
étouffement

ofegar /aw.feˈɣa/ /aw.feˈɣaɾ/ /o.feˈɣa/ /o.feˈɣaɾ/ /o.fəˈɣa/ /u.fəˈɣa/ /əw.fəˈɣa/ (v)
étouffer
  Impedir la respiració per immersió en aigua.

ofendre /oˈfen.dɾe/ /oˈfen.dɾə/ /uˈfen.dɾə/ /uˈfɛn.dɾə/ (v)
offenser

ofensa /oˈfen.sa/ /oˈfɛn.sa/ /uˈfɛn.sə/ (n, fem)
offense

ofensiu /o.fenˈsiw/ /o.fənˈsiw/ /u.fənˈsiw/ (adj, masc)
offensant

oferir /o.feˈɾi/ /o.feˈɾiɾ/ /o.fəˈɾi/ /u.fəˈɾi/ /uˈfɾiɾ/ (v)
offrir
  Posar alguna cosa a disposició d'algú.
présenter
  Expressar una intenció o un sentiment, mostrar unes característiques.

oferta /oˈfɛr.ta/ /oˈfɛɾ.ta/ /oˈfɛɾ.tə/ /oˈfɛɾ.tɛ/ /uˈfɛr.tə/ (n, fem)
occasion
  Producte que s’ofereix a millor preu.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ (adj)
officiel
  Sancionat per l'autoritat competent, formal, legal.

oficial /o.fi.siˈaɫ/ /u.fi.siˈaɫ/ (n, masc)
officier
  Càrrec militar de sergent en amunt.

oficial de pista (n, masc)
officiel

oficialitzar /o.fi.si.a.ɫiˈd͡za/ /o.fi.si.a.ɫiˈza/ /o.fi.si.a.ɫiˈzaɾ/ /o.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ /u.fi.si.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
officialiser

oficialment /o.fi.siˌaɫˈmen/ /o.fi.siˌaɫˈment/ /u.fi.siˌaɫˈmen/ (adv)
officiellement

oficiar /o.fi.siˈa/ /o.fi.siˈaɾ/ /u.fi.siˈa/ (v)
officier

oficina /o.fiˈsi.na/ /o.fiˈsi.nə/ /u.fiˈsi.nə/ (n, fem)
office

oficina de turisme (n, fem)
office de tourism

oficina territorial (n, fem)
bureau régional

ofimàtica /o.fiˈma.ti.ka/ /o.fiˈma.ti.kə/ /u.fiˈma.ti.kə/ (n, fem)
bureautique

ofrenar /o.fɾeˈna/ /o.fɾeˈnaɾ/ /o.fɾəˈna/ /u.fɾəˈna/ (v)
offrir

ofuscar /o.fusˈka/ /o.fusˈkaɾ/ /u.fusˈka/ (v)
aveugler

oganessó /o.ɣə.nəˈso/ /u.ɣə.nəˈso/ (n, masc)
oganesson

ogre /ˈɔ.ɣɾe/ /ˈɔ.ɣɾə/ (n, masc)
ogre

ogressa /oˈɣɾe.sa/ /oˈɣɾə.sə/ /uˈɣɾɛ.sə/ (n, fem)
ogresse

oi /ˈoj/ /ˈɔj/ (Interjection)
n'est-ce pas
  (interrogatiu, central, nord-occidental) Demanda de confirmació d’una afirmació o d’assentiment a una petició.
tiens
  Expressió de sorpresa.
aïe
  (sovint reduplicat) Expressió de dolor.

oic /ˈɔjk/ (Interjection)
groin

oir /oˈi/ /oˈiɾ/ /uˈi/ (v)
entendre
  sentir (amb l'oïda)
ouïr
  Atendre les al·legacions abans de dictar sentència.

olfacte /oɫˈfak.te/ /uɫˈfak.tə/ (n, masc)
odorat

oli (n, masc)
huile
  (normalment incomptable) Líquid espès extret d'animals o vegetals usat per greixar màquines o amanir aliments.

oli en un llum (n, masc)
faire merveille

oliar /o.ɫiˈa/ /o.ɫiˈaɾ/ /u.ɫiˈa/ (v)
huiler

olifant /o.liˈfan/ /o.liˈfant/ /o.ɫiˈfant/ /u.ɫiˈfan/ /u.ɫiˈfant/ (n, masc)
olifant

olimpíada /o.ɫimˈpi.a.ða/ /o.ɫimˈpi.ə.ðə/ /u.ɫimˈpi.ə.ðə/ (n, fem)
olympiade

oliva /awˈɫi.βɛ/ /oˈɫi.va/ /oˈɫi.və/ /oˈɫi.βa/ /uˈɫi.və/ /uˈɫi.βə/ /əwˈɫi.βə/ (n, fem)
olive

olivera /o.ɫiˈve.ɾa/ /o.ɫiˈve.ɾə/ /o.ɫiˈβe.ɾa/ /u.ɫiˈve.ɾə/ /u.ɫiˈβe.ɾə/ (n, masc)
olivier

oliós /o.ɫiˈos/ /u.ɫiˈos/ (adj, masc)
huileux

olla /ˈo.ʎə/ /ˈɔ.ʎa/ /ˈɔ.ʎɔ/ /ˈɔ.ʎə/ (n, fem)
cauldron, pot

olor /oˈɫo/ /oˈɫoɾ/ /oˈɫoɾ/ /uˈɫo/ /uˈɫor/ (n, fem)
odeur

olorar /aw.ɫoˈɾa/ /aw.ɫoˈɾaɾ/ /o.ɫoˈɾa/ /o.ɫoˈɾaɾ/ /u.ɫuˈɾa/ /əw.ɫuˈɾa/ (v)
sentir

olímpic /oˈɫim.pik/ /uˈɫim.pik/ (adj, masc)
Olympique

om /ˈom/ /ˈom/ /ˈum/ (n, masc)
orme

ombra /ˈom.bɾa/ (n, fem)
ombre
  Foscor, obscuritat, absència de llum.
  Silueta fosca que projecta un objecte sota la llum.

ombrar /omˈbɾa/ /omˈbɾaɾ/ /umˈbɾa/ (v)
ombrager
  Fer ombra.

ombrel·la /omˈbɾɛ.ɫa/ /omˈbɾɛ.ɫɛ/ /omˈbɾɛɫ.ɫa/ /omˈbɾɛɫ.ɫə/ /umˈbɾɛ.ɫə/ /umˈbɾɛɫ.ɫə/ (n, fem)
ombrelle

ombrívol /omˈbɾi.voɫ/ /omˈbɾi.βoɫ/ /umˈbɾi.vuɫ/ /umˈbɾi.βuɫ/ (adj)
sombre
  Dit d'un lloc on dóna poc el sol i acostuma a haver-hi ombra.
  Tenebrós, cobert de tenebres.

omega /oˈme.ɣa/ /oˈmɛ.ɣə/ /uˈmɛ.ɣə/ (n, fem)
oméga

ometre /oˈme.tɾe/ /oˈmə.tɾə/ /uˈmɛ.tɾə/ (v)
omettre

omissió /o.mi.siˈo/ /u.mi.siˈo/ (n, fem)
omission
  Delicte consistent en no actuar quan la llei ho fa obligatori.

omplir /omˈpɫi/ /omˈpɫiɾ/ /umˈpɫi/ (v)
remplir

on (adv)
où

ona /ˈo.na/ (n, fem)
onde

onada /oˈna.ða/ /oˈna.ðə/ /uˈna.ðə/ (n, fem)
vague, onde
  Ona gran.
vague
  Seguit de fets que es produeixen de forma massiva, sobtada i, de vegades, periòdica.

onagre /oˈna.ɣɾe/ /oˈna.ɣɾə/ /uˈna.ɣɾə/ (n, masc)
onagre

oncle /ˈoŋ.kɫe/ (n, masc)
oncle
  Germà del pare o de la mare.

oncle valencià (n, masc)
oncle deuxième

oncologia /oŋ.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.a/ /oŋ.ko.ɫoˈʒi.ə/ /uŋ.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
oncologie

onda /ˈon.da/ /ˈon.də/ (n, fem)
onde

ondejar /on.deˈd͡ʒa/ /on.deˈd͡ʒaɾ/ /on.deˈʒa/ /on.dəˈd͡ʒa/ /un.dəˈʒa/ (v)
ondoyer

ondular /on.duˈɫa/ /on.duˈɫaɾ/ /un.duˈɫa/ (v)
onduler

onejar /o.neˈd͡ʒa/ /o.neˈd͡ʒaɾ/ /o.neˈʒa/ /o.nəˈd͡ʒa/ /u.nəˈʒa/ (v)
ondoyer

ones Martenot (n, fem)
ondes Martenot

onomatopeia /o.no.ma.toˈpe.ja/ /o.no.mə.toˈpɛ.jə/ /u.nu.mə.tuˈpɛ.jə/ (n, fem)
onomatopée

onomatopeic /o.no.ma.toˈpɛjk/ /o.no.mə.toˈpɛjk/ /u.nu.mə.tuˈpɛjk/ (adj, masc)
onomatopéique

onomàstic /o.noˈmas.tik/ /u.nuˈmas.tik/ (adj, masc)
onomastique

onomàstica /o.noˈmas.ti.ka/ /o.noˈmas.ti.kə/ /u.nuˈmas.ti.kə/ (n, fem)
onomastique

onsevulga /on.seˈvuɫ.ɣa/ /on.seˈβuɫ.ɣa/ /on.səˈvuɫ.ɣə/ /on.səˈβuɫ.ɣə/ (adv)
où

onze /ˈon.ze/ (number)
onze

onze-cents /ˌon.zeˈsens/ /ˌon.zəˈsens/ (number)
onze cents

onzè /onˈze/ /onˈzə/ /unˈzɛ/ (number)
onzième

oníric /oˈni.ɾik/ /uˈni.ɾik/ (adj)
onirique
  Pertanyent o relatiu al somni.

opac /oˈpak/ /uˈpak/ (adj, masc)
opaque

opció (n, fem)
option
  Elecció entre dues o més possibilitats.

operació /o.pe.ɾa.siˈo/ /o.pə.ɾə.siˈo/ /u.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
opération
  Acció d'operar.
  Intervenció quirúrgica realitzada per millorar la salut d'un malalt.

operar /o.peˈɾa/ /o.peˈɾaɾ/ /o.pəˈɾa/ /u.pəˈɾa/ (v)
opérer

operari /o.peˈɾa.ɾi/ /o.pəˈɾa.ɾi/ /u.pəˈɾa.ɾi/ (n, masc)
ouvrier

opercle (n, masc)
opercule

opinar /o.piˈna/ /o.piˈnaɾ/ /u.piˈna/ (v)
penser

opinió /o.pi.niˈo/ /u.pi.niˈo/ (n, fem)
opinion, avis

opinió pública /o.pi.niˌo /u.pi.niˌo (n, fem)
opinion publique

oportunitat /o.poɾ.tu.niˈtat/ /u.pur.tu.niˈtat/ (n, fem)
opportunité

oposar /o.poˈza/ /o.poˈzaɾ/ /u.puˈza/ (v)
opposer

oposat /o.poˈzat/ /u.puˈzat/ (adj, masc)
opposé

oposició /o.po.zi.siˈo/ /u.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
opposition
  Acció o efecte d'oposar o oposar-se.
  Concurs per a l'obtenció de certes ocupacions, especialment de la funció pública o en un concurs literari.

opressiu /o.pɾeˈsiw/ /u.pɾəˈsiw/ (adj, masc)
oppressif

oprimir /o.pɾiˈmi/ /o.pɾiˈmiɾ/ /u.pɾiˈmi/ (v)
presser
  Fer pressió sobre una cosa.
opprimer
  Tractar amb rigor injust, amb autoritat excessiva.

opsonitzar /op.so.niˈd͡za/ /op.so.niˈza/ /op.so.niˈzaɾ/ /up.su.niˈd͡za/ (v)
opsoniser

optar /opˈta/ /opˈtaɾ/ /upˈta/ (v)
opter

optimisme /op.tiˈmiz.me/ /op.tiˈmiz.mə/ /up.tiˈmiz.mə/ (n, masc)
optimisme

optimista /op.tiˈmis.ta/ /op.tiˈmis.te/ /op.tiˈmis.tə/ /up.tiˈmis.tə/ (adj)
optimiste
  Persona que veu les coses de manera positiva

optimitzar /op.ti.miˈd͡za/ /op.ti.miˈza/ /op.ti.miˈzaɾ/ /up.ti.miˈd͡za/ (v)
optimiser

or /ˈoɾ/ /ˈɔ/ /ˈɔr/ /ˈɔrt/ (n, masc)
or

orada /oˈɾa.ða/ /oˈɾa.ðə/ /uˈɾa.ðə/ (n, fem)
daurade

orador /o.ɾaˈðo/ /o.ɾaˈðoɾ/ /o.ɾəˈðo/ /u.ɾəˈðo/ (n, masc)
orateur

oral /oˈɾaɫ/ /uˈɾaɫ/ (adj)
oral
  Relatiu o pertanyent a la boca.

orangutan /o.ɾaŋ.ɡuˈtan/ /o.ɾəŋ.ɡuˈtan/ /u.ɾəŋ.ɡuˈtan/ (n, masc)
orang-outan

orar /oˈɾa/ /oˈɾaɾ/ /uˈɾa/ (v)
pregare, prier

oratori /o.ɾaˈtɔ.ɾi/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
oratoire

oratòria /o.ɾaˈtɔ.ɾi.a/ /o.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ /u.ɾəˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
oratoire

orbitar /or.βiˈta/ /oɾ.biˈta/ /oɾ.biˈtaɾ/ /oɾ.βiˈta/ /ur.biˈta/ (v)
orbiter

orca /ˈɔr.ka/ /ˈɔr.kə/ /ˈɔɾ.ka/ /ˈɔɾ.kɔ/ (n, fem)
orque

orca nana (n, fem)
péponocéphale

orca pigmea (n, fem)
orque pygmée

orde /ˈor.də/ /ˈoɾ.ðe/ (n, masc)
ordre

ordenadament /or.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈmen/ /oɾ.ðeˌna.ðaˈment/ /oɾ.ðəˌna.ðəˈment/ /ur.dəˌna.ðəˈmen/ /ur.ðəˌna.ðəˈmen/ (adv)
ordonnément

ordenador /or.ðe.naˈðo/ /oɾ.ðe.naˈðoɾ/ /oɾ.ðə.nəˈðo/ /ur.də.nəˈðo/ /ur.ðə.nəˈðo/ (adj, masc)
ordonnateur

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ (n, fem)
ordonnance
  Norma dictada per un organisme públic.
  Conjunt de reglaments que regulen el funcionament d'una comunitat.

ordenança /oɾ.ðeˈnan.sa/ /oɾ.ðəˈnan.sə/ /ur.ðəˈnan.sə/ (n, neut)
planton
  Soldat complint encàrrecs per ordre d'un oficial.

ordenar /or.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈna/ /oɾ.ðeˈnaɾ/ /oɾ.ðəˈna/ /ur.dəˈna/ /ur.ðəˈna/ (v)
ordonner
  Arranjar en un ordre.
  Concedir un orde sagrat.
  Donar ordres, manar.

ordi /ˈɔl.di/ /ˈɔɾ.ði/ /ˈɔɾ.ði/ (n, masc)
orge

ordiar /or.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈa/ /oɾ.ðiˈaɾ/ /ur.diˈa/ /ur.ðiˈa/ (n, masc)
champ d'orge
  Camp d'ordi.

ordinador /or.ði.naˈðo/ /oɾ.ði.nəˈðo/ /ur.ði.nəˈðo/ (n, masc)
ordinateur

ordinal /oɾ.ðiˈnaɫ/ /ur.diˈnaɫ/ /ur.ðiˈnaɫ/ (adj)
ordinal

ordinari /oɾ.ðiˈna.ɾi/ /uɾ.ðiˈna.ɾi/ (adj, masc)
ordinaire

ordir /orˈði/ /oɾˈði/ /oɾˈðiɾ/ /urˈdi/ /urˈði/ (v)
ourdir

ordit /oɾˈðit/ /urˈdit/ /urˈðit/ (n, masc)
Fil de chaîne
  Conjunt de fils que es posen en un teler, en disposició vertical, i que serveixen de base per a començar a fer un teixit.
intrigue
  Conjunt de situacions que componen l'argument d'una novel·la o d'una obra dramàtica.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ (n, fem)
ordre
  Manament o prescripció d’una autoritat.

ordre /ˈoɾ.ðɾe/ (n, masc)
ordre
  Distribució o organització de les coses segons un criteri concret.

ordre de batuda (n, masc)
ordre à la batte

ordre de joc (n, masc)
ordre de jeu
  (esports de raqueta) Ordre seguit pels jugadors a l'hora d'intervenir en cada joc d'un partit.
convocations
  (tennis) Document en què els responsables de l'organització d'un torneig fan constar l'ordre, l'horari, el número de pista de joc i altres fets relacionats amb els partits d'una competició abans que comenci a disputar-se.

ordre de restada (n, masc)
ordre du relanceur

ordre de rotació (n, masc)
ordre de rotation

ordre de servei (n, masc)
ordre au service

orejar /o.ɾeˈd͡ʒa/ /o.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /o.ɾeˈʒa/ /o.ɾəˈd͡ʒa/ /u.ɾəˈʒa/ (v)
aérer

orella /oˈɾe.ʎa/ /oˈɾə.ʎə/ /uˈɾɛ.jə/ (n, fem)
oreille

orellana /o.ɾeˈʎa.na/ /o.ɾəˈʎa.nə/ /u.ɾəˈja.nə/ /u.ɾəˈʎa.nə/ (n, fem)
oreillon

oreneta /o.ɾeˈne.ta/ /o.ɾəˈnə.tə/ /u.ɾəˈnɛ.tə/ (n, fem)
hirondelle

orenga /oˈɾeŋ.ɡa/ /oˈɾəŋ.ɡə/ /uˈɾɛŋ.ɡə/ (n, fem)
origan
  Planta aromàtica, perenne, de la família de les lamiàcies (Origanum vulgare).

orenol /o.ɾeˈnɔɫ/ /o.ɾəˈnɔɫ/ /u.ɾəˈnɔɫ/ (n, masc)
exocet rayé

orenyola /o.ɾeˈɲɔ.ɫa/ /o.ɾeˈɲɔ.ɫɔ/ /o.ɾəˈɲɔ.ɫə/ /u.ɾəˈɲɔ.ɫə/ (n, fem)
exocet méditerranéen
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cheilopogon heterurus)
exocet volant
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Exocoetus volitans)
exocet-ailes noires
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Hirundichthys rondeletii)

orfe /ˈɔr.fə/ /ˈɔɾ.fe/ (n, masc)
orphelin

orfebre /oɾˈfɛ.βɾe/ /urˈfɛ.βɾə/ (n, neut)
orfèvre

orfenat /oɾ.feˈnat/ /oɾ.fəˈnat/ /ur.fəˈnat/ (n, masc)
orphelinat

organicisme /oɾ.ɣa.niˈsiz.me/ /oɾ.ɣə.niˈsiz.mə/ /ur.ɡə.niˈsiz.mə/ /ur.ɣə.niˈsiz.mə/ (n, masc)
organicisme

organigrama /oɾ.ɣa.niˈɣɾa.ma/ /oɾ.ɣə.niˈɣɾa.mə/ /ur.ɡə.niˈɣɾa.mə/ /ur.ɣə.niˈɣɾa.mə/ (n, masc)
organigramme

organisme /oɾ.ɣaˈniz.me/ /oɾ.ɣəˈniz.mə/ /ur.ɡəˈniz.mə/ /ur.ɣəˈniz.mə/ (n, masc)
organisme

organista /oɾ.ɣaˈnis.ta/ /oɾ.ɣaˈnis.te/ /oɾ.ɣəˈnis.tə/ /ur.ɡəˈnis.tə/ /ur.ɣəˈnis.tə/ (n, neut)
organiste

organització /or.ɣa.ni.d͡za.siˈo/ /oɾ.ɣa.ni.za.siˈo/ /oɾ.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɡə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.ɣə.ni.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
organisation
  Acció i efecte d'organitzar o organitzar-se
  (metonímia) Conjunt de persones que pertanyen a una organització o que s'encarreguen d'organitzar quelcom

organització escolar (n, fem)
organisation scolaire

organitzar /or.ɣa.niˈd͡za/ /oɾ.ɣa.niˈza/ /oɾ.ɣa.niˈzaɾ/ /oɾ.ɣə.niˈd͡za/ /ur.ɡə.niˈd͡za/ /ur.ɣə.niˈd͡za/ (v)
organiser
  Estructurar convenientment per acomplir la seva funció.

orgasme /oɾˈɣaz.me/ /oɾˈɣaz.mə/ /urˈɣaz.mə/ (n, masc)
orgasme

orgue /ˈɔr.ɡə/ /ˈɔɾ.ɣe/ (n, masc)
orgue

orgue de boca (n, masc)
orgue à bouche

orgue electrònic (n, masc)
orgue électronique

orgue elèctric (n, masc)
orgue électrique

orgue portàtil (n, masc)
orgue portatif

orgue positiu (n, masc)
orgue positif

orgull /oɾˈɣuʎ/ /urˈɡuʎ/ /urˈɣuʎ/ (n, masc)
fierté

orgullós /oɾ.ɣuˈʎos/ /ur.ɡuˈʎos/ /ur.ɣuˈʎos/ (adj)
orgueilleux, fier
  Persona que té orgull.

orgànic /oɾˈɣa.nik/ /urˈɡa.nik/ /urˈɣa.nik/ (adj, masc)
organique, biologique

orgàstic /oɾˈɣas.tik/ /urˈɡas.tik/ /urˈɣas.tik/ (adj)
orgastique

orient /o.ɾiˈen/ /o.ɾiˈent/ /u.ɾiˈen/ (n, masc)
orient

orientació /o.ɾi.en.ta.siˈo/ /o.ɾi.ən.tə.siˈo/ /u.ɾi.ən.tə.siˈo/ (n, fem)
orientation

orientació didàctica (n, fem)
orientation didactique

orientació educativa (n, fem)
orientation éducative

orientació escolar (n, fem)
orientation scolaire

orientació familiar (n, fem)
conseil familial

orientació personal (n, fem)
orientation individuelle

orientació professional (n, fem)
orientation professionnelle

orientador escolar (n, masc)
conseiller d'orientation psychologique

oriental /o.ɾi.enˈtaɫ/ /o.ɾi.ənˈtaɫ/ /u.ɾi.ənˈtaɫ/ (adj)
oriental

orientalitzar /o.ɾi.en.ta.ɫiˈd͡za/ /o.ɾi.en.ta.ɫiˈza/ /o.ɾi.en.ta.ɫiˈzaɾ/ /o.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ /u.ɾi.ən.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
orientaliser

orientar /o.ɾi.enˈta/ /o.ɾi.enˈtaɾ/ /o.ɾi.ənˈta/ /u.ɾi.ənˈta/ (v)
orienter

origen /oˈɾi.d͡ʒen/ /oˈɾi.ʒen/ /oˈɾi.ʒən/ /uˈɾi.ʒən/ (n, masc)
origine

original /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɫ/ /o.ɾi.ʒiˈnaɫ/ /u.ɾi.ʒiˈnaɫ/ (adj)
originel
  Que es remunta a l’origen.
original
  Que no és una còpia, sinó el model que altres imiten.
  Creat des d'un punt de vista innovador.

originalitat /o.ɾi.d͡ʒi.na.ɫiˈtat/ /o.ɾi.ʒi.na.ɫiˈtat/ /o.ɾi.ʒi.nə.ɫiˈtat/ /u.ɾi.ʒi.nə.ɫiˈtat/ (n, fem)
originalité

originalment /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌnaɫˈment/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌnaɫˈment/ /u.ɾi.ʒiˌnaɫˈmen/ (adv)
originairement

originar /o.ɾi.d͡ʒiˈna/ /o.ɾi.d͡ʒiˈnaɾ/ /o.ɾi.ʒiˈna/ /u.ɾi.ʒiˈna/ (v)
causer

originari /o.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ /u.ɾi.ʒiˈna.ɾi/ (adj, masc)
originaire

originàriament /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.d͡ʒiˌna.ɾi.aˈment/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.aˈmen/ /o.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈment/ /u.ɾi.ʒiˌna.ɾi.əˈmen/ (adv)
originariement

orina /oˈɾi.na/ /oˈɾi.nə/ /uˈɾi.nə/ (n, fem)
urine

orinar /o.ɾiˈna/ /o.ɾiˈnaɾ/ /u.ɾiˈna/ (v)
uriner

orinc /oˈɾiŋ/ /oˈɾiŋk/ /uˈɾiŋ/ /uˈɾiŋk/ (n, masc)
orin

orins /oˈɾins/ /uˈɾins/ (n, masc)
urines

oriol /o.ɾiˈɔɫ/ /u.ɾiˈɔɫ/ (n, masc)
loriot
  Ocell passeriforme molt vistós, amb un groc brillant al cos i les ales i la cua principalment negra, de cant fort i aflautat amb un xiulet característic (Oriolus oriolus).

oripellar /o.ɾi.peˈʎa/ /o.ɾi.peˈʎaɾ/ /o.ɾi.pəˈʎa/ /u.ɾi.pəˈʎa/ (v)
clinquanter

orlar /orˈɫa/ /oɾˈɫa/ /oɾˈɫaɾ/ /urˈɫa/ (v)
ourler

ornamentar /or.na.menˈta/ /oɾ.na.menˈta/ /oɾ.na.menˈtaɾ/ /oɾ.nə.mənˈta/ /ur.nə.mənˈta/ (v)
ornementer

ornar /orˈna/ /oɾˈna/ /oɾˈnaɾ/ /urˈna/ (v)
orner

ornitorinc /orˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋ/ /oɾˌni.toˈriŋk/ /urˌni.tuˈriŋ/ /urˌni.tuˈriŋk/ (n, masc)
ornithorynque

ornitònim /oɾ.niˈtɔ.nim/ /ur.niˈtɔ.nim/ (n, masc)
ornithonyme

oro /ˈo.ɾo/ /ˈo.ɾo/ /ˈo.ɾu/ /ˈɔ.ɾo/ /ˈɔ.ɾu/ (n, masc)
or
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes representada per una moneda d’or.

oronímia /o.ɾoˈni.mi.a/ /o.ɾoˈni.mi.ə/ /u.ɾuˈni.mi.ə/ (n, fem)
oronymie

orpiment /or.piˈmen/ /oɾ.piˈmen/ /oɾ.piˈment/ /ur.piˈmen/ (n, masc)
orpiment

orquestra /oɾˈkes.tɾa/ /oɾˈkes.tɾə/ /urˈkes.tɾə/ (n, fem)
orchestre

orquestrar /or.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾa/ /oɾ.kesˈtɾaɾ/ /oɾ.kəsˈtɾa/ /ur.kəsˈtɾa/ (v)
orchestrer

orquídia /oɾˈki.ði.ə/ /urˈki.ði.ə/ (n, fem)
orchidée

orsar /orˈsa/ /oɾˈsa/ /oɾˈsaɾ/ /ulˈsa/ /urˈsa/ (v)
orser

ortigar /or.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣa/ /oɾ.tiˈɣaɾ/ /ur.tiˈɣa/ (v)
ortier
  Punxar amb ortigues.

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ (adj, masc)
orthodoxe
  Relatiu o pertanyent a la ortodòxia.

ortodox /oɾ.toˈðɔks/ /ur.tuˈðɔks/ (n, masc)
orthodoxe
  Individu membre o partidari d'una església ortodoxa.

ortodòxia /oɾ.toˈðɔk.si.a/ /oɾ.toˈðɔk.si.ə/ /ur.tuˈðɔk.si.ə/ (n, fem)
orthodoxie

ortofonia /oɾ.to.foˈni.a/ /ur.tu.fuˈni.ə/ (n, fem)
orthophonie

ortografia /oɾ.to.ɣɾaˈfi.a/ /oɾ.to.ɣɾəˈfi.ə/ /ur.tu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
orthographe

ortografiar /or.to.ɣɾa.fiˈa/ /oɾ.to.ɣɾa.fiˈa/ /oɾ.to.ɣɾa.fiˈaɾ/ /oɾ.to.ɣɾə.fiˈa/ /ur.tu.ɣɾə.fiˈa/ (v)
orthographier

ortogràficament /or.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /oɾ.toˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /oɾ.toˌɣɾa.fi.kaˈment/ /oɾ.toˌɣɾa.fi.kəˈment/ /ur.tuˌɣɾa.fi.kəˈmen/ (adv)
orthographiquement

ortopràxia /oɾ.toˈpɾa.t͡ʃi.a/ /oɾ.toˈpɾa.ʃi.ə/ /ur.tuˈpɾa.ʃi.ə/ (n, fem)
orthopraxie

ortopèdia /oɾ.toˈpɛ.ði.a/ /ur.tuˈpɛ.ði.ə/ (n, fem)
orthopédie

ortorèxia /oɾ.toˈrɛk.si.a/ /oɾ.toˈrɛk.si.ə/ /ur.tuˈrɛk.si.ə/ (n, fem)
orthorexie

ortostàtic /oɾ.tosˈta.tik/ /ur.tusˈta.tik/ (adj, masc)
orthostatique

orwel·lià /oɾ.we.ɫiˈa/ /oɾ.weɫ.ɫiˈa/ /oɾ.wəɫ.ɫiˈa/ /ur.wə.ɫiˈa/ /ur.wəɫ.ɫiˈa/ (adj, masc)
orwellien
  (literatura) Corresponent o pertanyent a George Orwell o a la seva obra.

orònim /oˈɾɔ.nim/ /uˈɾɔ.nim/ (n, masc)
oronyme

os /ˈos/ (n, masc)
os
  Òrgan dur i resistent, no gaire pesant, que forma l'esquelet dels vertebrats.

os blanc (n, masc)
ours blanc

os marí afroaustralià (n, masc)
otarie du Cap

os marí antàrtic (n, masc)
otarie antarctique

os marí de Guadalupe (n, masc)
otarie de Guadalupe

os marí de Juan Fernández (n, masc)
otarie de Juan Fernández

os marí de Nova Zelanda (n, masc)
otarie de Nouvelle-Zélande

os marí de les Galápagos (n, masc)
otarie des Galápagos

os marí septentrional (n, masc)
otarie des Pribilofs

os marí subantàrtic (n, masc)
otarie sub-antarctique

os marí sud-americà (n, masc)
otarie d'Amérique du Sud

osca /ˈɔs.ka/ /ˈɔs.kɔ/ /ˈɔs.kə/ (n, fem)
brèche

oscar /osˈka/ /osˈkaɾ/ /usˈka/ (v)
ébrécher

oscil·lar /o.siɫˈɫa/ /o.siɫˈɫaɾ/ /o.siˈɫa/ /os.siɫˈɫa/ /u.siɫˈɫa/ /u.siˈɫa/ /us.siɫˈɫa/ (v)
osciller
  Moure's d'un costat a un altre, en relació a un punt fix.

osmi (n, masc)
osmium

osmòtic /ozˈmɔ.tik/ /uzˈmɔ.tik/ (adj, masc)
osmotique

ossificar /o.si.fiˈka/ /o.si.fiˈkaɾ/ /u.si.fiˈka/ (v)
ossifier

ostatge /osˈta.d͡ʒe/ /osˈta.d͡ʒə/ /usˈta.d͡ʒə/ (n, neut)
otage

ostensiblement /os.tenˌsi.bɫeˈment/ /os.tenˌsi.βɫeˈmen/ /os.tenˌsib.bɫeˈmen/ /os.tənˌsib.bɫəˈment/ /us.tənˌsi.βɫəˈmen/ /us.tənˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
ostensiblement

ostentació /os.ten.ta.siˈo/ /os.tən.tə.siˈo/ /us.tən.tə.siˈo/ (n, masc)
ostentation

ostentar /os.tenˈta/ /os.tenˈtaɾ/ /os.tənˈta/ /us.tənˈta/ (v)
arborer

ostiari /os.tiˈa.ɾi/ /us.tiˈa.ɾi/ (n, masc)
ostiaire

ostra /ˈɔs.tɾa/ /ˈɔs.tɾɔ/ (n, fem)
huître, huitre

otitis /oˈti.tis/ /uˈti.tis/ (n, fem)
otite

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ (adj, masc)
ottoman
  Relatiu o pertanyent a l'Imperi Otomà o als otomans.

otomà /o.toˈma/ /u.tuˈma/ (n, masc)
ottoman
  Persona que habita o és originària de l'Imperi Otomà.
  Persona originària dels pobles turcs de l'Àsia Central

otorino /ˌɔ.toˈri.no/ /ˌɔ.tuˈri.nu/ (n, neut)
otorhino

otorinolaringologia /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.a/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋ.ɡo.ɫoˈʒi.ə/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋ.ɡu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
otorhinolaryngologie

otorinolaringòleg /ˌɔ.toˌri.no.ɫa.ɾiŋˈɡɔ.ɫek/ /ˌɔ.toˌri.no.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ /ˌɔ.tuˌri.nu.ɫə.ɾiŋˈɡɔ.ɫək/ (n, masc)
otorhinolaryngologiste

otàrids /oˈta.ɾits/ /uˈta.ɾits/ (n, masc)
lions de mer

ou /ˈow/ (n, masc)
œuf
  Cèl·lula de la què surt el nou ésser viu en els animals ovípars; òvul.
  (aliments) Aliment consistent en un rovell envoltat per una clara.
couille, œuf
  (col·loquial) testicle

ou de Pasqua /ˌɔw.ðəˈpas.kwə/ (n, masc)
œuf de Pâques

ou ferrat (n, masc)
œuf sur le plat, œuf au plat

ovacionar /o.va.si.oˈnaɾ/ /o.və.si.oˈna/ /o.βa.si.oˈna/ /u.və.si.uˈna/ /u.βə.si.uˈna/ (v)
ovationner

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ (adj)
ovale
  De forma curvilínia allargada per un dels caps, com un ou.

oval /oˈvaɫ/ /oˈβaɫ/ /uˈvaɫ/ /uˈβaɫ/ (n, masc)
ovale
  Figura geomètrica tancada, oblonga amb corba convexa i simètrica respecte a un o a dos eixos.

ovalar /o.vaˈɫaɾ/ /o.vəˈɫa/ /o.βaˈɫa/ /u.vəˈɫa/ /u.βəˈɫa/ (v)
ovaliser

ovari /oˈva.ɾi/ /oˈβa.ɾi/ /uˈva.ɾi/ /uˈβa.ɾi/ (n, masc)
ovaire

ovella /oˈve.ʎa/ /oˈvə.ʎə/ /oˈβe.ʎa/ /uˈvɛ.jə/ (n, fem)
mouton

oviforme /o.viˈfoɾ.me/ /o.viˈfoɾ.mə/ /o.βiˈfor.me/ /o.βiˈfoɾ.me/ /u.viˈfor.mə/ /u.βiˈfor.mə/ (adj)
oviforme
  De la forma d'un ou.

ovoide /oˈvɔj.ðe/ /oˈvɔj.ðə/ /oˈβɔj.ðe/ /uˈvɔj.ðə/ /uˈβɔj.ðə/ (adj)
ovoïde
  Que té forma d'ou.

ovoscopi /o.vosˈkɔ.pi/ /o.βosˈkɔ.pi/ /u.vusˈkɔ.pi/ /u.βusˈkɔ.pi/ (n, masc)
mire-oeufs

ovoscòpia /o.vosˈkɔ.pi.a/ /o.vosˈkɔ.pi.ə/ /o.βosˈkɔ.pi.a/ /u.vusˈkɔ.pi.ə/ /u.βusˈkɔ.pi.ə/ (n, fem)
ovoscopie

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ (adj)
ovulaire
  Referit a l’òvul.

ovular /o.vuˈɫa/ /o.vuˈɫaɾ/ /o.βuˈɫa/ /o.βuˈɫar/ /o.βuˈɫaɾ/ /u.vuˈɫa/ /u.vuˈɫar/ /u.βuˈɫa/ /u.βuˈɫar/ (v)
ovuler
  L’ovari, deixar anar un òvul, tenir una ovulació.

ovàric /oˈva.ɾik/ /oˈβa.ɾik/ /uˈva.ɾik/ /uˈβa.ɾik/ (adj, masc)
ovarien

oxidar /ok.siˈða/ /ok.siˈðaɾ/ /uk.siˈða/ (v)
oxyder

oxigen /okˈsi.ʒen/ /okˈsi.ʒən/ /ukˈsi.ʒən/ (n, masc)
oxygène

oxigenar /ok.si.d͡ʒeˈna/ /ok.si.d͡ʒeˈnaɾ/ /ok.si.ʒeˈna/ /ok.si.ʒəˈna/ /uk.si.ʒəˈna/ (v)
oxygéner

oxirinc /ok.siˈriŋ/ /ok.siˈriŋk/ /uk.siˈriŋ/ /uk.siˈriŋk/ (adj, masc)
oxyrhynque

oxisòl /ok.siˈsɔɫ/ /uk.siˈsɔɫ/ (n, masc)
oxisol

oxímoron /okˈsi.mo.ɾon/ /ukˈsi.mu.ɾun/ (n, masc)
oxymoron

ozonitzar /o.zo.niˈd͡za/ /o.zo.niˈza/ /o.zo.niˈzaɾ/ /u.zu.niˈd͡za/ (v)
ozoniser

ozó /oˈzo/ /uˈzo/ (n, masc)
ozone

oïda /oˈi.ða/ /oˈi.ðə/ /uˈi.ðə/ (n, fem)
ouïe
  Sentit responsable de la percepció dels sons.

oïdi /oˈi.ði/ /uˈi.ði/ (n, masc)
oïdium

oïdor /o.iˈðo/ /o.iˈðoɾ/ /u.iˈðo/ (adj, masc)
auditeur
  Que escolta.

oïdor /o.iˈðo/ /o.iˈðoɾ/ /u.iˈðo/ (n, masc)
auditeur
  Persona que escolta.
  Alumne que assisteix a una classe sense haver-s’hi matriculat.

pa (n, masc)
pain
  (aliments, no comptable) Aliment fet d'una pasta de farina i aigua, en especial quan la pasta està fermentada i fornejada.

pa de motlle (n, masc)
pain de mie

pa de pessic (n, masc)
génoise

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ (adj)
patient
  Que té paciència.

pacient /pa.siˈen/ /pa.siˈent/ /pə.siˈen/ /pə.siˈent/ (n, neut)
patient, malade

pacientment /pa.siˌemˈmen/ /pa.siˌemˈment/ /pə.siˌemˈmen/ /pə.siˌemˈment/ (adv)
patiemment

pacificar /pa.si.fiˈka/ /pa.si.fiˈkaɾ/ /pə.si.fiˈka/ (v)
pacifier

pacifisme /pa.siˈfiz.me/ /pə.siˈfiz.mə/ (n, masc)
pacifisme

paciència /pa.siˈɛn.si.a/ /pə.siˈen.si.ə/ (n, fem)
patience
  (no comptable) Virtut que ensenya a sofrir, sofriment, constància, tolerància.
  (no comptable) Espera, aguant, lentitud, tardança, patxorra, assossec.

pacotilla /pa.koˈti.ʎa/ /pə.koˈti.ʎə/ /pə.kuˈti.ʎə/ (n, fem)
pacotille

pactar /pakˈta/ /pakˈtaɾ/ /pəkˈta/ (v)
pactiser

pacte /ˈpak.te/ /ˈpak.tə/ (n, masc)
pacte

padrastre /paˈras.tɾa/ /paˈðɾas.tɾe/ /pəˈðɾas.tɾə/ /pəˈðɾas.tɾə/ (n, masc)
beau-père
  El marit de la mare quan ha quedat vídua o s'ha divorciat i es casa una altra vegada.

padrina /paˈðɾi.na/ (n, fem)
marraine

padrinejar /pa.ðɾi.neˈd͡ʒa/ /pa.ðɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.ðɾi.neˈʒa/ /pə.ðɾi.nəˈd͡ʒa/ /pə.ðɾi.nəˈʒa/ (v)
parrainer

padrí /paˈðɾi/ /pəˈðɾi/ (n, masc)
parrain, témoin
  Persona que assisteix qui rep el sagrament de la confirmació, del matrimoni, de l'ordenació, qui professa en un orde.

padró /paˈðɾo/ /pəˈðɾo/ (n, masc)
cens
  Llistat oficial on són inscrits els habitants d'un municipi en una data concreta amb les seves dades d'interès.

paella /paˈe.ʎa/ (n, fem)
poêle
  Recipient de metall amb un mànec llarg, de forma ampla i no massa fondo, emprat per cuinar principalment aliments que es vol fregir.
paella
  Plat d'arròs cuinat a la paella.

pagament /pa.ɣaˈmen/ /pa.ɣaˈment/ /pə.ɣəˈmen/ /pə.ɣəˈment/ (n, masc)
paiement

paganitzar /pa.ɣa.niˈd͡za/ /pa.ɣa.niˈza/ /pa.ɣa.niˈzaɾ/ /pə.ɣə.niˈd͡za/ (v)
paganizer

pagar /paˈɣa/ /paˈɣaɾ/ (v)
payer

pagell /paˈd͡ʒeʎ/ /paˈʒeʎ/ /pəˈʒeʎ/ (n, masc)
pageau

pagell de taca roja (n, masc)
pageot à tache rouge

pagell déntol (n, masc)
denté a gros yeux

pagerol /pa.d͡ʒeˈɾɔɫ/ /pa.ʒeˈɾɔɫ/ /pə.ʒəˈɾɔɫ/ (n, masc)
paysan

pagesot /pa.d͡ʒeˈzɔt/ /pa.ʒeˈzɔt/ /pə.ʒəˈzɔt/ (n, masc)
jacques

paginar /pa.d͡ʒiˈna/ /pa.d͡ʒiˈnaɾ/ /pa.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ /pə.ʒiˈna/ (v)
paginer

pagre /ˈpa.ɣɾe/ /ˈpa.ɣɾə/ (n, masc)
pagre

pagre reial (n, masc)
pagre à points bleus

pagès /paˈd͡ʒes/ /paˈʒes/ /pəˈʒəs/ /pəˈʒɛs/ (n, masc)
paysan

paisatge /pajˈza.d͡ʒe/ /pəjˈza.d͡ʒə/ (n, masc)
paysage

pal /ˈpaɫ/ (n, masc)
poteau
  Peça allargada de fusta que es planta a terra com a suport d’alguna cosa.
  (esports de pilota) Impacte d'una pilota en joc en el travesser o en un dels dos pals d'una porteria.
  (corfbol) Cadascuna de les dues barres de metall o fusta d’una pista de joc, una per a cada camp, situades a una distància del punt mig de la línia de fons respectiva corresponent a una sisena part de la llargada total de la pista, que serveixen per a sostenir les cistelles.

pal d'individuals (n, masc)
piquet de simple

pal de fora (n, masc)
poteau de limite de jeu

pal de la porteria (n, masc)
montant du but

pal de racó (n, masc)
poteau de but

pal de subjecció (n, masc)
poteau de suspension

pal de toc (n, masc)
poteau de touche

pal del banderó (n, masc)
piquet

pala /ˈpa.la/ /ˈpa.ɫə/ (n, fem)
raquette, pala
  (tennis de taula) Instrument de fusta de dimensions i pes variables, consistent en una làmina de forma arrodonida proveïda de revestiment de goma i en una empunyadura, que s'utilitza per a colpejar la pilota.
raquette
  (pàdel) Instrument de material elàstic i lleuger consistent en una fulla envoltada d'un marc ovalat i perforada amb un nombre indeterminat de forats i en una empunyadura amb un cordill a l'extrem, que s'utilitza per a colpejar la pilota.
pala
  (pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es practiquen amb una pala.
lame
  (hoquei) Part inferior corba d'un estic, que s'utilitza per a conduir o colpejar la bola o el disc.
coup-de-pied
  (calçat) empenya del calçat.

pala combinada (n, fem)
raquette combi

pala curta (n, fem)
pala corta
  (pilota basca) Pala de 51 cm de llargada màxima, 10,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 a 3 cm de gruix i de 650 a 750 g de pes.

pala llarga (n, fem)
grosse pala
  (pilota basca) Pala de 52,5 cm de llargada màxima, 10,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 a 3,5 cm de gruix i de 800 a 900 g de pes.

palafanga /pa.ɫaˈfaŋ.ɡa/ /pə.ɫəˈfaŋ.ɡə/ (n, fem)
bêche

palaia /paˈɫa.ja/ /pəˈɫa.jə/ (n, fem)
feuille

palaia d'ulls grossos (n, fem)
fausse limande de Ruppell

palaia misèries (n, fem)
phrynorhombe unimaculé

palanca /paˈɫaŋ.ka/ (n, fem)
levier

palanca de control (n, fem)
manche à balai

palangre /paˈɫaŋ.ɡɾe/ /pəˈɫaŋ.ɡɾə/ (n, masc)
palangre

palatalitzar /pa.ɫa.ta.ɫiˈd͡za/ /pa.ɫa.ta.ɫiˈza/ /pa.ɫa.ta.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɫə.tə.ɫiˈd͡za/ (v)
palataliser

palau (n, masc)
palais

palejar /pa.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɫeˈʒa/ /pə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɫəˈʒa/ (v)
pelleter
  Treballar amb la pala.
pagayer
  (nàutica) Servir-se de la pala amb una o dues culleres per a fer avançar cap endavant una embarcació (caiac o canoa) en l’aigua.

paleografia /pa.ɫe.o.ɡɾaˈfi.a/ /pə.ɫə.u.ɡɾəˈfi.ə/ (n, fem)
paleographie

paleolític /pa.ɫe.oˈɫi.tik/ /pə.ɫe.uˈɫi.tik/ (adj, masc)
paléolithique

palesar /pa.ɫeˈza/ /pa.ɫeˈzaɾ/ /pə.ɫəˈza/ (v)
mettre en évidence

palestra /paˈɫes.tɾa/ /pəˈɫes.tɾə/ (n, fem)
arène

palet /paˈɫet/ /pəˈɫət/ /pəˈɫɛt/ (n, masc)
caillou
  (geologia) Partícula amb una granulometria entre 4 i 64 mm de diàmetre.
palette
  Plataforma de càrrega per ser transportada mecànicament amb carretons d'elevació.
palet
  (petanca) Llançament executat de manera que la bola llançada s'allunya una mica del lloc de l'impacte amb la bola contrària.

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ (n, fem)
truelle
  (construcció) Eina consistent en una planxa triangular amb un mànec que permet treballar i aplicar una mescla de construcció com morter, ciment, etc.
palette
  (pintura) Làmina de fusta ovalada on el pintor hi disposa els colors a emprar.
paleta
  (pilota basca) Conjunt de modalitats de pilota basca que es practiquen amb una paleta.

paleta /paˈɫe.ta/ /pəˈɫə.tə/ /pəˈɫɛ.tə/ (n, neut)
maçon
  Mestre obrer de la construcció.

paleta de colors (n, fem)
palette de couleurs

paleta de cuir (n, fem)
paleta, paleta pelote de cuir
  (pilota basca) Paleta massissa de 50 cm de llargada màxima, de 13,5 cm d'amplada màxima, de 2,5 cm de gruix i de 550 a 600 g de pes.

paleta de goma (n, fem)
paleta pelote de gomme
  (pilota basca) Paleta constituïda generalment per més d'una peça, de 50 cm de llargada màxima, de 17,5 cm d'amplada màxima, d'1 cm de gruix i de 400 a 500 g de pes.

palimpsest /pa.ɫimˈsest/ /pə.ɫimˈsest/ (n, masc)
palimpseste
  Document, normalment de pergamí, escrit, esborrat i tornat a ser escrit.

palla /ˈpa.jə/ /ˈpa.ʎa/ /ˈpa.ʎə/ (n, fem)
paille

paller /paˈʎe/ /paˈʎeɾ/ /pəˈje/ /pəˈʎe/ (n, masc)
meule

pallissa /paˈʎi.sa/ /pəˈji.sə/ /pəˈʎi.sə/ (n, fem)
raclée
  Palissa, gran quantitat de cops de pal o d'altra mena rebuts fruit d'una agressió.

pallol /paˈʎɔɫ/ /pəˈjɔɫ/ /pəˈʎɔɫ/ (n, masc)
silo
  Edifici públic on es guardava el gra.
soute
  (nàutica) Compartiment en la bodega d’un vaixell on es guarden les provisions.

palmarès /paɫ.maˈɾes/ /pəɫ.məˈɾɛs/ (n, masc)
palmarès

palmatòria /paɫ.maˈtɔ.ɾi.a/ /pəɫ.məˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
bougeoir

palmell /paɫˈmeʎ/ /pəɫˈmeʎ/ (n, masc)
paume
  (anatomia) Part interior de la mà entre els dits i el canell.
centre
  (beisbol) Part central i més profunda d'un guant, que els defensors utilitzen per a agafar la pilota amb més seguretat.

palmera /paɫˈme.ɾa/ /pəɫˈme.ɾə/ (n, fem)
palmier
  Nom comú de les espècies de la família de les arecàcies.
  Dolç de pastisseria fet de pasta de full caramel·litzat o amb cobertura de xocolata negra.

palomida /pa.ɫoˈmi.ða/ /pə.ɫoˈmi.ðə/ /pə.ɫuˈmi.ðə/ (n, fem)
liche

palomida xica (n, fem)
liche glauca

palpar /paɫˈpa/ /paɫˈpaɾ/ /pəɫˈpa/ (v)
palper

palpejar /paɫ.peˈd͡ʒa/ /paɫ.peˈd͡ʒaɾ/ /paɫ.peˈʒa/ /pəɫ.pəˈd͡ʒa/ /pəɫ.pəˈʒa/ (v)
tâter

palpitar /paɫ.piˈta/ /paɫ.piˈtaɾ/ /pəɫ.piˈta/ (v)
palpiter

palplantar-se /ˌpaɫ.pɫanˈtaɾ.se/ /ˌpaɫ.pɫən.tərˈsə/ /ˌpaɫ.pɫənˈtar.sə/ /ˌpaɫ.pɫənˈtaɾ.sə/ (v)
figer

pals /ˈpaɫs/ (n, masc)
poteaux de but

paludisme /pa.ɫuˈðiz.me/ /pə.ɫuˈðiz.mə/ (n, masc)
paludisme
  malària

palustre /paˈɫus.tɾe/ /pəˈɫus.tɾə/ (adj)
palustre

pal·ladi /paɫˈɫa.ði/ /pəɫˈɫa.ði/ /pəˈɫa.ði/ (n, masc)
palladium

pal·li /ˈpa.ɫi/ /ˈpaɫ.ɫi/ (n, masc)
pallium

pal·liar /pa.ɫiˈa/ /paɫ.ɫiˈa/ /paɫ.ɫiˈaɾ/ /pə.ɫiˈa/ /pəɫ.ɫiˈa/ (v)
pallier

pal·liatiu /pa.ɫi.aˈtiw/ /paɫ.ɫi.aˈtiw/ /pə.ɫi.əˈtiw/ /pəɫ.ɫi.əˈtiw/ (adj, masc)
palliatif

palès /paˈɫes/ (adj, masc)
évident

pamflet /paɱˈfɫet/ /pəɱˈfɫɛt/ (n, masc)
pamphlet

pampalluguejar /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒa/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /pam.pa.ʎu.ɣeˈʒa/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈd͡ʒa/ /pəm.pə.ʎu.ɣəˈʒa/ (v)
papilloter

pampallugues /pam.paˈʎu.ɣes/ /pəm.pəˈʎu.ɣəs/ (n, fem)
papillotement

panacea /pa.naˈse.a/ /pə.nəˈse.ə/ (n, fem)
panacée

panda /ˈpan.da/ /ˈpan.də/ (n, masc)
panda

pandemònium /pan.deˈmɔ.ni.um/ /pən.dəˈmɔ.ni.um/ (n, masc)
pandémonium

pandereta /pan.deˈɾe.ta/ /pən.dəˈɾə.tə/ /pən.dəˈɾɛ.tə/ (n, fem)
tambour de basque

pandero /panˈde.ɾo/ /pənˈdɛ.ɾu/ (n, masc)
pandero
  Instrument membranòfon que consisteix en un cèrcol ample de fusta amb l'ull tapat per un costat o per ambdós amb una pell prima i tibant, sovint amb forats en el cèrcol en els quals van uns cascavells o sonalls.

pandora /panˈdo.ɾa/ /pənˈdo.ɾə/ (n, fem)
pandora

pandèmia /panˈdɛ.mi.a/ /pənˈdɛ.mi.ə/ (n, fem)
pandémie

pandèmic /panˈdɛ.mik/ (adj, masc)
pandémique

panegiritzar /pa.ne.d͡ʒi.ɾiˈza/ /pa.ne.d͡ʒi.ɾiˈzaɾ/ /pa.ne.ʒi.ɾiˈd͡za/ /pə.nə.ʒi.ɾiˈd͡za/ (v)
panégyriquer

panegíric /pa.neˈd͡ʒi.ɾik/ /pa.neˈʒi.ɾik/ /pə.nəˈʒi.ɾik/ (n, masc)
panégyrique
  Oració retòrica en alabança d'algú.

panel /paˈneɫ/ /pəˈnɛɫ/ (n, masc)
panel

panerola /pa.neˈɾɔ.ɫa/ /pa.neˈɾɔ.ɫɔ/ (n, fem)
cafard

panescalm /pa.nesˈkaɫm/ /pə.nəsˈkaɫm/ (n, masc)
paliscalme

panificar /pa.ni.fiˈka/ /pa.ni.fiˈkaɾ/ /pə.ni.fiˈka/ /pə.ni.fiˈka/ (v)
panifier

panoli /pəˈnɔ.ɫi/ (adj)
sot

panorama /pa.noˈɾa.ma/ /pə.noˈɾa.mə/ /pə.nuˈɾa.mə/ (n, masc)
panorama

pansa /ˈpan.sa/ /ˈpan.sə/ (n, fem)
raisin sec
  Gra de raïm dessecat al sol.
bouton de fièvre
  Herpes labial.

pansir /panˈsi/ /panˈsiɾ/ /pənˈsi/ (v)
flétrir

pansit /panˈsit/ /pənˈsit/ (adj, masc)
flétri

pantagruèlic /pan.ta.ɣɾuˈɛ.ɫik/ /pən.tə.ɣɾuˈɛ.ɫik/ (adj, masc)
pantagruélique

pantalla /panˈta.ʎa/ /pənˈta.ʎə/ (n, fem)
écran
  (basquetbol, handbol) Acció ofensiva d'un o més atacants consistent a obstruir amb el cos l'acció defensiva d'un o més adversaris per a facilitar el llançament d'un company d'equip.
écran, abat-jour
  (voleibol) Falta de servei en què un o més jugadors de l'equip servidor es disposen de manera que impedeixen la visió de la trajectòria de la pilota en el moment d'efectuar un servei.

pantalla col·lectiva (n, fem)
écran collectif

pantalla de dos jugadors (n, fem)
double écran

pantalla de tres jugadors (n, fem)
triple écran

pantalla individual (n, fem)
écran individuel

pantalà /pan.taˈɫa/ /pən.təˈɫa/ (n, masc)
ponton

pantaló /pan.taˈɫo/ /pən.təˈɫo/ (n, masc)
pantalon

panteix /panˈtaјʃ/ /pənˈtɛʃ/ (n, masc)
halètement

panteixar /pan.tejˈʃa/ /pan.tejˈʃaɾ/ /pan.teˈʃa/ (v)
souffler

panteó /pan.teˈo/ /pən.təˈo/ (n, masc)
pantéon

pantà /panˈta/ /pənˈta/ (n, masc)
marais

pantògraf /panˈtɔ.ɣɾaf/ /pənˈtɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
pantographe

panxa /ˈpaɲ.t͡ʃa/ (n, fem)
ventre
  Ventre, estómac, abdomen dels animals.

panxell /paɲˈt͡ʃeʎ/ /pəɲˈʃeʎ/ (n, masc)
mollet

pany (n, masc)
serrure
  Mecanisme de metall incorporat a portes i calaixos per controlar llur tancament i obertura.

panícula /paˈni.ku.ɫa/ /pəˈni.ku.ɫə/ (n, fem)
panicule

paona /paˈo.na/ /pəˈo.nə/ (n, fem)
grondin camard

papa /ˈpa.pa/ (n, masc)
papa
  (familiarment) pare
pape
  (religió) Títol del bisbe de Roma, cap de l'Església catòlica.

papallona /pa.paˈʎo.na/ /pə.pəˈjo.nə/ /pə.pəˈʎo.nə/ (n, fem)
papillon
  Insecte lepidòpter.

papallonejar /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒa/ /pa.pa.ʎo.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.pa.ʎo.neˈʒa/ /pə.pə.ju.nəˈʒa/ /pə.pə.ʎo.nəˈd͡ʒa/ /pə.pə.ʎu.nəˈʒa/ (v)
papillonner

papar /paˈpa/ /paˈpaɾ/ /pəˈpa/ (v)
avaler

paparra /paˈpa.ra/ /pəˈpa.rə/ (n, fem)
tique
  Àcar paràsit pla i ovalat amb mandíbules que xuclen la sang.
crampon
  (figurat) Persona molesta difícil d’esquivar.

papat /paˈpat/ /pəˈpat/ (n, masc)
papauté

paper /paˈpe/ /pəˈpe/ (n, masc)
papier
  Suport per a l'escriptura fet de cel·lulosa provinent de la fusta o altres fibres vegetals.
rôle
  rol, actuació

paper higiènic (n, masc)
papier toilette, papier hygiénique

paperassa /pa.peˈɾa.sa/ /pə.pəˈɾa.sə/ (n, fem)
tâches administratives

paperera /pa.peˈɾe.ɾa/ /pə.pəˈɾe.ɾə/ (n, fem)
poubelle
  Cistella on es llença els papers inútils i altres residus.

paperina /pə.pəˈɾi.nə/ (n, fem)
cornet
  Paper enrotllat en forma de con.

papessa /paˈpe.sa/ /pəˈpə.sə/ /pəˈpɛ.sə/ (n, fem)
papesse

papiament /pa.pi.aˈmen/ /pa.pi.aˈment/ /pə.pi.əˈmen/ /pə.pi.əˈment/ (n, masc)
papiamento

papil·la /paˈpi.ɫa/ /paˈpiɫ.ɫa/ /pəˈpi.ɫə/ /pəˈpiɫ.ɫə/ (n, fem)
papille

papir /paˈpiɾ/ /pəˈpir/ (n, masc)
papyrus

papiroflèxia /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.a/ /ˌpa.pi.ɾoˈfɫɛk.si.ə/ /ˌpa.pi.ɾuˈfɫɛk.si.ə/ (n, fem)
origami

papissotejar /pa.pi.so.teˈd͡ʒa/ /pa.pi.so.teˈd͡ʒaɾ/ /pa.pi.so.teˈʒa/ /pə.pi.so.təˈd͡ʒa/ /pə.pi.su.təˈʒa/ (v)
zozoter

paquet /paˈket/ /pəˈkɛt/ (n, masc)
paquet
  Conjunt d'objectes lligats o embolicats junts.
  (rugbi) Conjunt de davanters d'un equip.

paquet d'activitats d'aprenentatge (n, masc)
guide d'accompagnement

par /ˈpar/ (n, masc)
normale

para-sol /ˌpa.ɾaˈsɔɫ/ /ˌpa.ɾəˈsɔɫ/ (n, masc)
parasol

paraboloïdal /pa.ɾa.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bo.ɫo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.bu.ɫu.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.βu.ɫu.iˈðaɫ/ (adj)
paraboloïdal

paracaigudisme /ˌpa.ɾa.kaj.ɣuˈðiz.me/ /ˌpa.ɾə.kəj.ɣuˈðiz.mə/ (n, masc)
parachutisme

parada /paˈɾa.ða/ /pəˈɾa.ðə/ (n, fem)
arrêt
  Lloc establert on paren els vehicles de transport públic.
  (basquetbol) Acció i efecte d'un jugador de deixar de desplaçar-se mentre fa botar la pilota o espera que la hi passin.

parada de salt (n, fem)
arrêt simultané

paradigma /pa.ɾaˈðiɡ.ma/ /pə.ɾəˈðiɡ.mə/ (n, masc)
paradigme

paradigma comprensiu (n, masc)
paradigme compréhensif

paradigma de recerca (n, masc)
démarche de recherche

paradigma educatiu (n, masc)
paradigme éducatif

paradigma interpretatiu (n, masc)
paradigme interprétatif

paradigma positivista (n, masc)
paradigme positiviste

paradigma postpositivista (n, masc)
paradigme postpositiviste

paradigma social (n, masc)
paradigme critique

paradisíac /pa.ɾa.ðiˈsi.ak/ /pə.ɾə.ðiˈzi.ək/ (adj, masc)
paradisiaque

paradoxa /pa.ɾaˈðɔk.sa/ /pa.ɾaˈðɔk.sɔ/ /pə.ɾəˈðɔk.sə/ (n, fem)
paradoxe

paradoxal /pa.ɾa.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðokˈsaɫ/ /pə.ɾə.ðukˈsaɫ/ (adj)
paradoxal

paradís /pa.ɾaˈðis/ /pə.ɾəˈðis/ (n, masc)
paradis, cieux

parafang /ˌpa.ɾaˈfaŋ/ /ˌpa.ɾaˈfaŋk/ /ˌpa.ɾəˈfaŋ/ /ˌpa.ɾəˈfaŋk/ (n, masc)
garde-boue

parafinar /pa.ɾa.fiˈna/ /pa.ɾa.fiˈnaɾ/ /pə.ɾə.fiˈna/ (v)
paraffiner

parafrasejar /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒa/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾa.fɾa.zeˈʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈd͡ʒa/ /pə.ɾə.fɾə.zəˈʒa/ (v)
paraphraser

paraigua /paˈɾaj.ɣwa/ /pəˈɾaj.ɣo/ /pəˈɾaj.ɣə/ (n, masc)
parapluie

paraire /paˈɾaj.ɾe/ /pəˈɾaj.ɾə/ (n, neut)
drapier

paralitzar /pa.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫiˈza/ /pa.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
paralyser

paralogitzar /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈza/ /pa.ɾa.ɫo.d͡ʒiˈzaɾ/ /pa.ɾa.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫo.ʒiˈd͡za/ /pə.ɾə.ɫu.ʒiˈd͡za/ (v)
paralogiser

paral·laxi /pa.ɾaɫˈɫak.si/ /pa.ɾaˈɫak.si/ /pə.ɾəɫˈɫak.si/ /pə.ɾəˈɫak.si/ (n, fem)
parallaxe

paral·lel /pa.ɾaɫˈɫɛɫ/ /pa.ɾaˈɫɛɫ/ /pə.ɾəɫˈɫɛɫ/ /pə.ɾəˈɫɛɫ/ (adj, masc)
en ligne droite

paral·lelament /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pa.ɾaɫˌɫɛ.ɫaˈment/ /pa.ɾaˌɫɛ.ɫaˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈmen/ /pə.ɾəɫˌɫɛ.ɫəˈment/ /pə.ɾəˌɫɛ.ɫəˈmen/ (adv)
parallèlement

paral·lelitzar /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾa.ɫe.ɫiˈza/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈd͡za/ /pa.ɾaɫ.ɫe.ɫiˈzaɾ/ /pə.ɾə.ɫə.ɫiˈd͡za/ /pə.ɾəɫ.ɫə.ɫiˈd͡za/ (v)
paralléliser

parament /pa.ɾaˈmen/ /pa.ɾaˈment/ /pə.ɾəˈmen/ /pə.ɾəˈment/ (n, masc)
parement
  Conjunt d’objectes o ornaments amb què es munta o es prepara una cosa per deixar-la en disposició de funcionar o de fer-la servir.
  Cara d’un mur, d’una construcció.

paramilitar /ˌpa.ɾa.mi.ɫiˈtaɾ/ /ˌpa.ɾə.mi.ɫiˈtar/ (adj)
paramilitaire

parany /paˈɾaɲ/ /pəˈɾaɲ/ (n, masc)
piège

parapet /pa.ɾaˈpet/ /pə.ɾəˈpɛt/ (n, masc)
parapet

parapetar /pa.ɾa.peˈta/ /pa.ɾa.peˈtaɾ/ /pə.ɾə.pəˈta/ (v)
abriter

paraplegia /pa.ɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /pa.ɾa.pɫeˈʒi.a/ /pə.ɾə.pɫəˈʒi.ə/ (n, fem)
paraplégie

parar /paˈɾa/ /paˈɾaɾ/ /pəˈɾa/ (v)
arrêter
  Aturar una cosa perquè no avanci.
monter
  Preparar una cosa per al seu funcionament o servei.

parasitar /pa.ɾa.ziˈta/ /pa.ɾa.ziˈtaɾ/ /pə.ɾə.ziˈta/ (v)
parasiter

parasíntesi /ˌpa.ɾaˈsin.te.zi/ /ˌpa.ɾəˈsin.tə.zi/ (n, fem)
parasynthèse

parat /paˈɾat/ /pəˈɾat/ (adj, masc)
mou

paratge /paˈɾa.d͡ʒe/ /pəˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
noble, pays
  Espai natural.
  Família d'ascendència noble.

parathormona /pa.ɾa.toɾˈmo.na/ /pə.ɾə.toɾˈmo.nə/ /pə.ɾə.turˈmo.nə/ (n, fem)
parathormone

paratiroïdal /pa.ɾa.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾo.iˈðaɫ/ /pə.ɾə.ti.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
parathyroïde

paraula /paˈɾaw.ɫa/ (n, fem)
parole, mot
  Allò que es diu.
parole
  Compromís verbal.
  Mot que expressa el pensament.

paraula generadora (n, fem)
mot clé

paraulejar /pa.ɾaw.ɫeˈd͡ʒa/ /pa.ɾaw.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pa.ɾaw.ɫeˈʒa/ /pə.ɾəw.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ɾəw.ɫəˈʒa/ (v)
bavarder

parc /ˈpark/ (adj, masc)
modéré
  Moderat en les quantitats.

parc /ˈpark/ (n, masc)
parc, jardin public
  Dins d'una població, espai públic destinat a l'esbarjo que sovint té vegetació, especialment gespa i alguns arbres.
  Fora de les poblacions, terreny ampli destinat a la cria ornamental de vegetació o a l'esbarjo o bé a la cacera.

parc temàtic (n, masc)
jardin thématique

parcel·lar /par.seɫˈɫa/ /paɾ.seɫˈɫaɾ/ /paɾ.seˈɫa/ /pər.səɫˈɫa/ /pər.səˈɫa/ /pəɾ.səɫˈɫa/ (v)
parceller

parcial /paɾ.siˈaɫ/ /pər.siˈaɫ/ (n, masc)
partiel

pardal /pərˈdaɫ/ (n, masc)
moineau, piaf
  (ocells, especialment a Catalunya) Petit ocell (normalment té menys de 16 cm de llarg) que abunda en les ciutats i altres zones poblades per l'home. Es caracteritza pels saltets que fa en desplaçar-se pel terra, pel seu plomatge blanquinós al pit (llevat d'una taca fosca en els mascles) i grisós o marronós per les ales i l'esquena (Passer domesticus).

pare /ˈpa.ɾa/ /ˈpa.ɾə/ /ˈpa.ɾə/ (n, masc)
père, papa
  Progenitor masculí.

paredar /pa.ɾeˈða/ /pa.ɾeˈðaɾ/ /pə.ɾəˈða/ (v)
murer

paredó (n, masc)
grand errebot

pareidolia /pa.ɾej.ðoˈɫi.a/ /pə.ɾəj.ðoˈɫi.ə/ /pə.ɾəj.ðuˈɫi.ə/ (n, masc)
paréidolie

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ (adj, masc)
pareil
  Dos semblants o iguals.
pair
  (matemàtiques) Divisible per dos.

parell /paˈɾeʎ/ /pəˈɾəʎ/ /pəˈɾɛj/ /pəˈɾɛʎ/ (n, masc)
paire
  Conjunt de dues coses de la mateixa espècie.
  (agronomia) Conjunt de dos animals de jou.
un
  (balear) Uns quants, una partida, un nombre petit indeterminat.

parell mínim (n, masc)
paire minimale

parella /paˈɾe.ʎa/ /pəˈɾə.ʎə/ /pəˈɾɛ.jə/ /pəˈɾɛ.ʎə/ (n, fem)
couple
  Conjunt de dues persones o animals en una unió sentimental.
paire, doublette
  (esports de raqueta, petanca, botxes) Bàndol de dos jugadors que disputen un partit o una partida.

parella mixta (n, fem)
paire de mixte

parella restadora (n, fem)
paire qui reçoit

parella servidora (n, fem)
paire qui sert

parellada /pa.ɾeˈʎa.ða/ /pə.ɾəˈja.ðə/ /pə.ɾəˈʎa.ðə/ (n)
parellada

parells /paˈɾeʎs/ /paˈɾeʎʃ/ /pəˈɾəʎs/ /pəˈɾɛjs/ /pəˈɾɛʎs/ (adj, masc)
appparier, deux, pair
  Forma plural de parell.

paremiologia /pə.ɾə.mi.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
parémiologie

parenostre /ˌpa.ɾeˈnɔs.tɾe/ /ˌpa.ɾəˈnɔs.tɾə/ (n, masc)
Notre Père

parent /paˈɾen/ /paˈɾent/ /pəˈɾen/ /pəˈɾent/ (n, masc)
parent

parental /pa.ɾenˈtaɫ/ /pə.ɾənˈtaɫ/ (adj)
parental

pareo /paˈɾe.o/ /paˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.o/ /pəˈɾɛ.u/ (n, masc)
paréo

parer /paˈɾe/ /paˈɾeɾ/ /pəˈɾə/ /pəˈɾɛ/ (n, masc)
jugement

pares /ˈpa.ɾəs/ (n, masc)
parents
  Pare i mare.

paret /paˈɾet/ /pəˈɾət/ /pəˈɾɛt/ (n, fem)
mur
  Barrera física permanent que serveix per a separar les diferents cambres d'un habitatge.
  (pilota, esports de raqueta) Cadascun dels murs d'una pista de joc que la limiten, generalment considerats també superfície vàlida per al joc.
passe et va
  (esports de pilota) Successió d'accions consistents en una primera passada d'un jugador a un company d'equip, la superació d'un adversari per part del passador i una segona passada del jugador que té la pilota, la bola o el disc al mateix jugador que l'hi havia passat.

paret de rebot (n, fem)
mur d'errebot

paret doble (n, fem)
une-deux-trois

paret dreta (n, fem)
mur de droite

paret esquerra (n, fem)
mur de gauche

paret lateral (n, fem)
mur latéral
  (pàdel) Cadascuna de les quatre parets d'una pista de joc, de 4 m de llargada, que la delimiten parcialment pels costats.
  (esquaix, raquetbol) Cadascuna de les dues parets d'una pista de joc que la delimiten pels costats.

paret posterior (n, fem)
mur arrière

parir /paˈɾi/ /paˈɾiɾ/ /pəˈɾi/ (v)
accoucher

parió /pa.ɾiˈo/ /pə.ɾiˈo/ (adj, masc)
pareil
  Igual, semblant, company, companyó, parell.

parkour /parˈkur/ (n, masc)
parkour

parla /ˈpar.ɫə/ /ˈpaɾ.ɫa/ (n, fem)
parle

parlament /par.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈmen/ /paɾ.ɫaˈment/ /pər.ɫəˈmen/ /pəɾ.ɫəˈment/ (n, masc)
parlement
  Assemblea que exerceix el poder legislatiu

parlamentar /par.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈta/ /paɾ.ɫa.menˈtaɾ/ /pər.ɫə.mənˈta/ (v)
parlementer

parlant /parˈɫan/ /paɾˈɫan/ /paɾˈɫant/ /pərˈɫan/ /pəɾˈɫant/ (adj)
parleur

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ (n, masc)
parler
  Manera d’expressar-se.

parlar /parˈɫa/ /paɾˈɫa/ /paɾˈɫaɾ/ /pəɫˈɫa/ (v)
parler, dire
  Expressar amb sons articulats per tal de comunicar-se amb altres.

parlotejar /par.ɫo.teˈʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒa/ /paɾ.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫu.təˈʒa/ /pəɾ.ɫo.təˈd͡ʒa/ (v)
bavarder

parodiar /pa.ɾo.ðiˈa/ /pa.ɾo.ðiˈaɾ/ /pə.ɾo.ðiˈa/ /pə.ɾu.ðiˈa/ (v)
parodier

parpella /paɾˈpe.ʎa/ (n, fem)
paupière

parpelleig /paɾ.peˈʎet͡ʃ/ /pər.pəˈʎɛt͡ʃ/ /pəɾ.pəˈʎət͡ʃ/ (n, masc)
clignotement
  (cinema, televisió) Sensació visual produïda per fluctuacions lumíniques periòdiques que s'estenen de pocs cicles fins a desenes de cicles per segon.

parpellejar /par.pe.ʎeˈʒa/ /paɾ.pe.ʎeˈd͡ʒa/ /paɾ.pe.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /pər.pə.ʎəˈʒa/ /pəɾ.pə.ʎəˈd͡ʒa/ (v)
clignoter
  Tancar i obrir les parpelles.

parrac /paˈrak/ /pəˈrak/ (n, masc)
torchon

parrell /paˈreʎ/ (n, masc)
gypse
  Guix amb què s’acostuma a mesclar el vi.

parroquial /pa.ro.kiˈaɫ/ /pə.ro.kiˈaɫ/ /pə.ru.kiˈaɫ/ (adj)
paroissial

parroquià /pa.ro.kiˈa/ /pə.ro.kiˈa/ /pə.ru.kiˈa/ (n, masc)
client

parrup /paˈrup/ /pəˈrup/ (n, masc)
roucoulement
  Cant del colom, de la tórtora i d’altres colúmbids.

parrupar /pa.ruˈpa/ /pa.ruˈpaɾ/ /pə.ruˈpa/ (v)
roucouler

parròquia /paˈrɔ.ki.a/ /pəˈrɔ.ki.ə/ (n, fem)
paroisse

parsimònia /paɾ.siˈmɔ.ni.a/ /pəɾ.siˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
parcimonie

part (n, fem)
partie
  Porció, tros, fragment, divisió d'un tot.
chukka
  (esports de pilota, polo) Cadascun dels períodes d'una durada establerta en què es divideix un partit, generalment separats per períodes de descans i disputats de manera que un mateix equip defensi en cadascun un camp diferent.

part (n, masc)
accouchement
  Acte de donar a llum a un infant.

part eutòcic (n, masc)
accouchement naturel

part interessada (n, fem)
partie intéressée

partenaire /par.teˈnɛɾ/ (n, neut)
partenaire

parterot /paɾ.teˈɾɔt/ /pər.təˈɾɔt/ (n, masc)
accoucheur
  (col·loquial) llevador

participació /paɾ.ti.si.pa.siˈo/ (n, fem)
participation

participació en el sistema educatiu (n, fem)
participation à l'éducation

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ (adj)
participant
  Que participa en alguna cosa

participant /par.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpan/ /paɾ.ti.siˈpant/ /pər.ti.siˈpan/ /pəɾ.ti.siˈpant/ (n, neut)
participant
  Individu que participa en alguna cosa.

participar /par.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpa/ /paɾ.ti.siˈpaɾ/ /pər.ti.siˈpa/ (v)
participer
  (intransitiu) Prendre part d'alguna activitat o grup.
faire part
  (transitiu) Fer partícip, donar part, comunicar.

partició binària de l'espai (n, fem)
partition binaire de l'espace

partició de l'espai (n, fem)
partition de l'espace

particularitzar /par.ti.ku.ɫa.ɾiˈd͡za/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈza/ /paɾ.ti.ku.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /pər.ti.ku.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
particulariser
  Expressar alguna cosa amb totes les seves circumstàncies i particularitats.
distinguer
  Fer especial distinció d’alguna persona.

partida /paɾˈti.ða/ /pərˈti.ðə/ (n, fem)
partie
  (esports de pilota, dards, escacs) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un joc o en pilota valenciana per a determinar un guanyador, consistent a arribar en primer lloc a una puntuació determinada, aconseguir una puntuació més alta que l'adversari o bé conduir l'adversari a una situació en la qual ja no pugui efectuar cap més jugada.

partida guardada (n, fem)
sauvegarde

partida lliure (n, fem)
partie libre

partionar /par.ti.oˈna/ /paɾ.ti.oˈna/ /paɾ.ti.oˈnaɾ/ /pər.ti.uˈna/ /pəɾ.ti.oˈna/ (v)
borner

partir /parˈti/ /paɾˈti/ /paɾˈtiɾ/ /pərˈti/ (v)
fendre
  (transitiu) Trencar en dues parts, obrir al llarg.
partager
  (transitiu) Dividir en parts per a repartir.
partir
  (intransitiu) Anar-se'n, posar-se de camí, d'un lloc cap a un altre.
  (intransitiu) Prendre com a base o punt de partida.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ (adj, masc)
partisan
  Relatiu o pertanyent als partisans.

partisà /paɾ.tiˈza/ /pər.tiˈza/ (n, masc)
partisan
  Membre d'un grup guerriller organitzat contra una ocupació estrangera o contra l'autoritat constituïda.

partit /paɾˈtit/ (n, masc)
parti, partie
  Agrupació de persones amb interessos polítics comuns.
match
  (esports de pilota) Encontre entre dos jugadors o dos equips en un esport de pilota per a determinar un guanyador, consistent en un encadenament de jugades que se succeeixen fins que un dels dos arriba a una puntuació determinada o fins que s'esgota el temps establert.

partit amb pot (n, masc)
partie par trous primés

partit amistós (n, masc)
match amical

partit de quatre boles (n, masc)
fourball

partitiu /paɾ.tiˈtiw/ /pər.tiˈtiw/ (adj, masc)
partitif

partitura /paɾ.tiˈtu.ɾa/ /pər.tiˈtu.ɾə/ (n, fem)
partition

partícula /paɾˈti.ku.ɫa/ /pərˈti.ku.ɫə/ (n, fem)
particule

parvulari /par.βuˈɫa.ɾi/ /paɾ.vuˈɫa.ɾi/ /paɾ.βuˈɫa.ɾi/ /pər.buˈɫa.ɾi/ /pəɾ.vuˈɫa.ɾi/ (n, masc)
école enfantine
  Centre educatiu on s'imparteix ensenyament a infants en l'etapa precedent a l'educació obligatòria, entre els 3 i els 6 anys.
éducation préscolaire
  Cicle no obligatori que forma part de l'educació infantil i que acull els infants entre els 3 i els 6 anys, en el qual es procura que l'infant aprengui a fer ús del llenguatge, descobreixi les característiques físiques i socials de l'entorn en el qual viu, elabori una imatge d'ell mateix positiva i equilibrada i adquireixi els hàbits bàsics de comportament que li permetin una autonomia personal elemental.

parvulista /par.βuˈɫis.ta/ /par.βuˈɫis.te/ /paɾ.vuˈɫis.ta/ /paɾ.vuˈɫis.te/ /paɾ.βuˈɫis.ta/ /paɾ.βuˈɫis.te/ /pər.buˈɫis.tə/ /pəɾ.vuˈɫis.tə/ (n, neut)
éducateur en garderie

paràbola /paˈɾa.bo.ɫa/ /pəˈɾa.bo.ɫə/ /pəˈɾa.bu.ɫə/ /pəˈɾa.βu.ɫə/ (n, fem)
parabole

paràgraf /paˈɾa.ɣɾaf/ /pəˈɾa.ɣɾəf/ (n, masc)
paragraphe, alinéa

paràlisi cerebral (n, fem)
infirmité motrice cérébrale

paràmetre /paˈɾa.me.tɾe/ /pəˈɾa.mə.tɾə/ (n, masc)
paramètre

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ (adj, masc)
parasite
  Que depèn d'una altra espècie per sobreviure.

paràsit /paˈɾa.zit/ /pəˈɾa.zit/ (n, masc)
parasite
  Persona que viu aprofitant-se d'altres.

parèmia (n, fem)
parémie
  Enunciat autònom breu i estable amb caràcter didàctic.

parèntesi /paˈɾɛn.te.zi/ /pəˈɾɛn.tə.zi/ (n, masc)
parenthèse

paròdia (n, masc)
parodie

parònim /paˈɾɔ.nim/ /pəˈɾɔ.nim/ (n, masc)
paronyme

paròsmia /paˈɾɔz.mi.a/ /pəˈɾɔz.mi.ə/ (n, fem)
parosmie

pas (adv)
pas
  (darrere de no, comparatiu) Reforç negatiu del segon terme de la comparació.
  (darrere de no, el·líptic sense verb) Negació parcial de l’enunciat.

pas (n, masc)
pas
  Cadascun dels moviments repetitius que hom realitza amb cada cama, avançant-la, per a caminar.

pas de vianants (n, masc)
passage piéton

pascal /pasˈkaɫ/ /pəsˈkaɫ/ (n, masc)
pascal

passa /ˈpa.sa/ /ˈpa.sə/ (n, fem)
pas
  Pas com a unitat de compte en una marxa i com a mida.
but trop long
  (pilota basca) Servei antireglamentari executat de manera que la pilota, després de tocar el frontis, bota darrere la línia de passa.

passablement /paˌsa.bɫeˈment/ /paˌsa.βɫeˈmen/ /paˌsab.bɫeˈmen/ /pəˌsa.βɫəˈmen/ /pəˌsab.bɫəˈmen/ /pəˌsab.bɫəˈment/ (adv)
passablement

passada /paˈsa.ða/ /pəˈsa.ðə/ (n, fem)
passe

passada a l'ala (n, fem)
passe à l'aile

passada alta (n, fem)
balle haute

passada amb dues mans (n, fem)
passe à deux mains

passada amb la mà (n, fem)
passe à la main

passada amb una mà (n, fem)
passe à une main

passada avançada (n, fem)
passe en avant

passada baixa (n, fem)
passe basse

passada bombada (n, fem)
passe en cloche

passada col·locada (n, fem)
coup de pied placé

passada completa (n, fem)
passe complète

passada creuada (n, fem)
passe croisée

passada curta (n, fem)
passe courte

passada d'avantbraços (n, fem)
passe en manchette

passada d'esquena (n, fem)
passe arrière

passada d'impulsió (n, fem)
passe poussée

passada de beisbol (n, fem)
passe de baseball

passada de canell (n, fem)
passe du poignet

passada de col·locació (n, fem)
passe d'attaque

passada de contraatac (n, fem)
passe de contre-attaque

passada de ganxo (n, fem)
passe à bras roulé

passada de maluc (n, fem)
passe de la hanche

passada de mà a mà (n, fem)
passe main à main

passada de pit (n, fem)
passe à hauteur de poitrine

passada de pronació (n, fem)
passe de revers

passada de sortida (n, fem)
passe de dégagement

passada en profunditat (n, fem)
passe en profondeur

passada en salt (n, fem)
passe en suspension

passada en suspensió (n, fem)
passe dans le saut

passada endavant (n, fem)
passe en avant
  (rugbi) Falta consistent a fer una passada amb les mans a un company d'equip situat més endavant.
passe avant, passe en avant
  (voleibol) Passada de col·locació en què el col·locador envia la pilota cap endavant en direcció paral·lela a la xarxa.

passada enrere (n, fem)
passe arrière

passada frontal (n, fem)
passe à bras cassé

passada horitzontal (n, fem)
passe latérale

passada incompleta (n, fem)
passe incomplète

passada lateral (n, fem)
passe latérale

passada llarga (n, fem)
passe longue

passada per darrere (n, fem)
passe dans le dos

passada per l'esquena (n, fem)
passe dans le dos

passada picada (n, fem)
passe à rebond

passada rasa (n, fem)
balle à ras

passada rodada (n, fem)
passe roulée

passada ràpida (n, fem)
passe en manchette

passada saltada (n, fem)
passe sautée

passada semiràpida (n, fem)
demie

passada sense mirar (n, fem)
passe à l'aveuglette

passada sobre l'espatlla (n, fem)
passe au-dessus de l'épaule

passada tensa (n, fem)
passe tendue

passador /pa.saˈðo/ /pa.saˈðoɾ/ /pə.səˈðo/ (n, masc)
passeur
  (esports de pilota) Jugador que fa arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passadís /pa.saˈðis/ /pə.səˈðis/ (n, masc)
couloir
  Pas que comunica diferents habitacions o sales d'una casa.
  (esports de pilota) Espai d'un camp de joc lliure d'adversaris, pel qual un jugador pot avançar fàcilment en el transcurs d'una acció ofensiva.
  (rugbi) Zona d'un camp de joc compresa entre les dues primeres línies d'una melé ordenada.
  (tennis, bàdminton) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc delimitades per les línies laterals d'individuals, les línies laterals de dobles i les línies de fons, que serveixen per a ampliar el camp de joc en els partits de dobles.

passadís de fons (n, masc)
couloir de fond

passadís de tirs lliures (n, masc)
couloir de lancers-francs

passadís del corredor (n, masc)
sentier de course

passamanar /ˌpa.sa.maˈna/ /ˌpa.sa.maˈnaɾ/ /ˌpa.sə.məˈna/ (v)
passementer

passamà /ˌpa.saˈma/ /ˌpa.səˈma/ (n, masc)
main courante
  Peça llarga que es col·loca a la manera d’una barana per a agafar-hi en pujar o baixar.
passement
  (tèxtil) Cinta que s’usa per a guarnir vores d’objectes.

passapilotes /ˌpa.sa.piˈɫɔ.tes/ /ˌpa.sə.piˈɫɔ.təs/ (n, neut)
crocodile

passaport /ˌpa.saˈpɔɾt/ (n, masc)
passeport

passar /paˈsa/ /paˈsaɾ/ (v)
passer
  Anar per un camí o travessar un lloc per anar a un altre.
  Canviar, portar, d'un lloc a un altre.
  (esports de pilota) Fer arribar la pilota, la bola o el disc a un company d'equip.

passar i tallar (v)
faire un passe-et-va

passat /paˈsat/ /pəˈsat/ (n, masc)
passé

passatemps /ˌpa.saˈtems/ /ˌpa.səˈtems/ (n, masc)
passe-temps

passatge /paˈsa.d͡ʒe/ /pəˈsa.d͡ʒə/ (n, masc)
passage
  Total dels passatgers d'un vehicle, en especial en les embarcacions.

passatú /ˌpa.saˈtu/ /ˌpa.səˈtu/ (n, masc)
taloche

passeig /paˈset͡ʃ/ /pəˈsət͡ʃ/ /pəˈsɛt͡ʃ/ (n, masc)
promenade
  Acte de passejar.
  Via ampla i agradable de les ciutats.

passejada /pa.seˈd͡ʒa.ða/ /pa.seˈʒa.ða/ /pə.səˈd͡ʒa.ðə/ /pə.səˈʒa.ðə/ (n, fem)
promenade
  Recorregut fet passejant.

passejador /pa.se.d͡ʒaˈðoɾ/ /pa.se.ʒaˈðo/ /pə.sə.ʒəˈðo/ (n, masc)
promeneur
  Qui passeja acompanyant persones o animals.

passejar /pa.seˈd͡ʒa/ /pa.seˈd͡ʒaɾ/ /pa.seˈʒa/ /pə.səˈd͡ʒa/ /pə.səˈʒa/ (v)
se promener
  (intransitiu) Caminar a poc a poc pel plaer de fer-ho.
promener
  (transitiu) Acompanyar algú a prendre l’aire.

passerell /pa.seˈɾeʎ/ /pə.səˈɾeʎ/ (n, masc)
linotte, béjaune
  Ocell de la família dels fringíl·lids molt apreciat pel seu cant com a ocell de gàbia (Linaria cannabina).
béjaune
  (figurat) Novell en alguna activitat, amb ingenuïtat per falta d’experiència.

passes /ˈpa.ses/ /ˈpa.səs/ (n, fem)
marché

passi-ho bé /paˌsiwˈbe/ /pəˌsiwˈβe/ (Interjection)
bonne journée

passing shot (n, masc)
coup débordant

passional /pa.si.oˈnaɫ/ /pə.si.oˈnaɫ/ /pə.si.uˈnaɫ/ (adj)
passionnel

passiu /paˈsiw/ /pəˈsiw/ (n, masc)
passif

passivar /pa.siˈvaɾ/ /pa.siˈβa/ /pə.siˈva/ /pə.siˈβa/ (v)
passiver

passivitat (n, fem)
passivité

passió /pa.siˈo/ /pə.siˈo/ (n, fem)
passion

pasta /ˈpas.ta/ /ˈpas.tə/ (n, fem)
pâte

pastanaga /pas.taˈna.ɣa/ (n, fem)
carotte
  Arrel comestible de la planta anterior.

pastar /pasˈta/ /pasˈtaɾ/ /pəsˈta/ (v)
pétrir
  Fer la pasta barrejant farina o guix o substàncies semblants, amb aigua.

pastell /pasˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ (n, masc)
pâté
  (arts gràfiques) Caràcters d’impremta desordenats.
romaillet
  (nàutica) Tros de fusta que es posa per apedaçar una peça malmesa.

pastera /pasˈte.ɾa/ /pəsˈte.ɾə/ (n, fem)
pétrin, auge
  Recipient còncau per a pastar guix, morter, argila, etc.

pasteuritzar /pas.tew.ɾiˈd͡za/ /pas.tew.ɾiˈza/ /pas.tew.ɾiˈzaɾ/ /pəs.təw.ɾiˈd͡za/ (v)
pasteuriser

pastifa /pasˈti.fa/ /pəsˈti.fə/ (n, neut)
saboteur

pastifejar /pas.ti.feˈd͡ʒa/ /pas.ti.feˈd͡ʒaɾ/ /pas.ti.feˈʒa/ /pəs.ti.fəˈd͡ʒa/ /pəs.ti.fəˈʒa/ (v)
bâcler

pastilla /pasˈti.ʎa/ /pəsˈti.ʎə/ (n, fem)
morceau
  Peça petita de pasta solidificada.
cachet
  Medicament sòlid molt petit d’administració oral.

pastisser /pas.tiˈse/ /pas.tiˈseɾ/ /pəs.tiˈse/ (n, masc)
pâtissier

pastisseria /pas.ti.seˈɾi.a/ /pəs.ti.səˈɾi.ə/ (n, fem)
pâtisserie

pastitx /pasˈtit͡ʃ/ /pəsˈtit͡ʃ/ (n, masc)
pastiche

pastitxo /pasˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃo/ /pəsˈti.t͡ʃu/ (n, masc)
navet

pastor /pasˈto/ /pasˈtoɾ/ /pəsˈto/ (n, masc)
pasteur, berger
  Persona encarregada de portar a pasturar un ramat, generalment d'ovelles o de cabres.

pastoret /pas.toˈɾet/ /pəs.toˈɾət/ /pəs.tuˈɾɛt/ (n, masc)
pastoureau

pasturar /pas.tuˈɾa/ /pas.tuˈɾaɾ/ /pəs.tuˈɾa/ (v)
pâturer

pasturatge /pas.tuˈɾa.d͡ʒe/ /pəs.tuˈɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
pasture
  Prat on els pastors porten els ramats a pasturar.
  Acció de pasturar.

pastís /pasˈtis/ (n, masc)
gâteau
  Menja fornejada que té com a principals ingredients la farina i sovint també la mantega. Normalment, és dolç i es pren per postres, però també pot ser salat.
pastis
  Licor aperitiu típic de Provença, fet amb anís.

patapam /pa.taˈpam/ /pə.təˈpam/ (Interjection)
patatras
  Soroll d’una cosa o d’algú que cau estrepitosament.
  Expressió de la justesa o encert.

pataquejar /pa.ta.keˈd͡ʒa/ /pa.ta.keˈd͡ʒaɾ/ /pa.ta.keˈʒa/ /pə.tə.kəˈd͡ʒa/ /pə.tə.kəˈʒa/ (v)
frapper

patata /pəˈta.tə/ (n, fem)
pomme de terre

patena /paˈte.na/ /pəˈtə.nə/ /pəˈtɛ.nə/ (n, fem)
patène

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ (adj)
patent
  evident

patent /paˈten/ /paˈtent/ /pəˈten/ /pəˈtent/ (n, fem)
brevet
  Llicència administrativa per a exercir una activitat.
  Dret d’explotació exclusiva d’un invent.

patenta /paˈten.ta/ /pəˈten.tə/ (n, fem)
brimade

patentar /pa.tenˈta/ /pa.tenˈtaɾ/ /pə.tənˈta/ (v)
breveter

patentitzar /pa.ten.tiˈd͡za/ /pa.ten.tiˈza/ /pa.ten.tiˈzaɾ/ /pə.tən.tiˈd͡za/ (v)
révéler

patern /paˈtɛɾn/ /pəˈtɛrn/ (adj, masc)
paternel
  Relatiu al pare.
  De la part del pare.

patetisme /pa.teˈtiz.me/ /pə.təˈtiz.mə/ (n, masc)
pathétisme

patge /ˈpa.d͡ʒe/ /ˈpa.d͡ʒə/ (n, masc)
page

patiment /pa.tiˈmen/ /pa.tiˈment/ /pə.tiˈmen/ /pə.tiˈment/ (n, masc)
souffrance

patinar /pa.tiˈna/ /pa.tiˈnaɾ/ /pə.tiˈna/ (v)
patiner
  (esbarjo, patinatge sobre gel, hoquei, patinatge sobre rodes) Desplaçar-se lliscant amb patins sobre una superfície llisa i dura.

patinatge /pa.tiˈna.d͡ʒe/ /pə.tiˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
patinage

patinatge endavant (n, masc)
patinage avant

patinatge enrere (n, masc)
patinage arrière

patinet /pa.tiˈnet/ /pə.tiˈnət/ /pə.tiˈnɛt/ (n, masc)
trottinette

patir /paˈti/ /paˈtiɾ/ /pəˈti/ (v)
souffrir
  Penar, tolerar, sofrir amb resignació.

patogen /paˈtɔ.d͡ʒen/ /paˈtɔ.ʒen/ /pəˈtɔ.ʒən/ (adj, masc)
pathogène

patogenicitat /pa.to.d͡ʒe.ni.siˈtat/ /pa.to.ʒe.ni.siˈtat/ /pə.to.ʒə.ni.siˈtat/ /pə.tu.ʒə.ni.siˈtat/ (n, fem)
pathogénicité

patollar /pa.toˈʎa/ /pa.toˈʎaɾ/ /pə.toˈʎa/ /pə.tuˈʎa/ (v)
patauger

patriarca /pa.tɾiˈaɾ.ka/ /pə.tɾiˈar.kə/ (n, masc)
patriarche

patriarcat /pa.tɾi.aɾˈkat/ /pə.tɾi.ərˈkat/ (n, masc)
patriarcat
  (sociologia) Organització social que dóna la màxima autoritat social i política al pare.

patrimoni /pa.tɾiˈmɔ.ni/ /pə.tɾiˈmɔ.ni/ (n, masc)
patrimoine, biens
  Béns que el fill té heretats del seu pare o avis.
  Conjunt de béns que cadascú té adquirits per qualsevol títol.

patrimonial /pa.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mo.niˈaɫ/ /pə.tɾi.mu.niˈaɫ/ (adj)
patrimonial
  Relatiu al patrimoni.

patrocinar /pa.tɾo.siˈna/ /pa.tɾo.siˈnaɾ/ /pə.tɾo.siˈna/ /pə.tɾu.siˈna/ (v)
patronner

patronejar /pa.tɾo.neˈd͡ʒa/ /pa.tɾo.neˈd͡ʒaɾ/ /pa.tɾo.neˈʒa/ /pə.tɾo.nəˈd͡ʒa/ /pə.tɾu.nəˈʒa/ (v)
gouverner

patrulla /paˈtɾu.ʎa/ /pəˈtɾu.ʎə/ (n, fem)
patrouille

patrullar /pa.tɾuˈʎa/ /pa.tɾuˈʎaɾ/ /pə.tɾuˈʎa/ (v)
patrouiller

patuet /pa.tuˈet/ /pə.tuˈɛt/ (n, masc)
pataouète

patum /paˈtum/ /pəˈtum/ (n, fem)
tarasque
  Figura d’un animal fabulós usada en actes populars.
gros bonnet
  Persona sense mèrits que té una fama considerada o ocupa un lloc notable.

patxanga /paˈt͡ʃaŋ.ɡa/ /pəˈt͡ʃaŋ.ɡə/ (n, fem)
pachanga
  Estil de música i dansa cubana, fusió de son i merengue, originada a la dècada del 1960.

patètic /paˈtɛ.tik/ /pəˈtɛ.tik/ (adj, masc)
pathétique

paté /paˈte/ /pəˈte/ (n, masc)
pâté

patí /paˈti/ /pəˈti/ (n, masc)
patin

patí de gel (n, masc)
patin à glace

patí de rodes (n, masc)
patin à roulettes

patí en línia (n, masc)
patin à roues alignées

pau (n, fem)
paix
  Absència de guerra.

pau (n, masc)
dragonet tachetée
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Callionymus maculatus)

paucal /pawˈkaɫ/ /pəwˈkaɫ/ (adj)
paucal

pausa /ˈpaw.za/ /ˈpaw.zə/ (n, fem)
pause

pausa de recuperació (n, fem)
temps mort de récupération

pavana /paˈva.na/ /paˈβa.na/ /pəˈva.nə/ /pəˈβa.nə/ (n, fem)
pavane

pavelló /pa.veˈʎo/ /pa.βeˈʎo/ /pə.vəˈʎo/ /pə.βəˈʎo/ (n, masc)
pavillon
  Edifici annex dedicat a un ús determinat.

pavelló de l'orella (n, masc)
pavillon

paviment /pa.viˈment/ /pa.βiˈmen/ /pə.viˈmen/ /pə.viˈment/ /pə.βiˈmen/ (n, masc)
pavement

pavimentar /pa.vi.menˈtaɾ/ /pa.βi.menˈta/ /pə.vi.mənˈta/ /pə.βi.mənˈta/ (v)
paver

país /paˈis/ (n, masc)
région, pays
  Unitat fisiogràfica o paisatgística.
état
  Territori i població d'un estat independent.
paysage
  Pintura que representa viles, llocs, cases de camp, etc.
peinture
  Tela o paper pintat que es posa en els ventalls.

paó /paˈo/ (n, masc)
paon, paonne

paüra /paˈu.ɾa/ /pəˈu.ɾə/ (n, fem)
redouter

pe /ˈpe/ (n, fem)
pé
  Lletra p/P.
  Dissetena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

peatge /peˈa.d͡ʒe/ /peˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
péage

pebre /ˈpe.bɾe/ /ˈpə.bɾə/ /ˈpɛ.bɾə/ (n, masc)
poivre

pebrera /pəˈβɾe.ɾə/ (n, fem)
poivrier
  Recipient per al pebre.

pebrot /peˈbɾɔt/ /pəˈβɾɔt/ (n, masc)
poivron
  Fruit de la pebrotera, una baia verda, vermella o groga, inflada i buida.

pebràs /peˈbɾas/ /pəˈβɾas/ (n, masc)
russule sans lait
  Espècie de bolet de la família de les russulàcies de barret blanquinós, convex i amb format d’embut (Russula delica).

pecador /pe.kaˈðo/ /pe.kaˈðoɾ/ /pə.kəˈðo/ (adj, masc)
pécheur

pecar /peˈka/ /peˈkaɾ/ /pəˈka/ (v)
pécher
  Transgredir la llei divina o un precepte de l’Església.

pecat /peˈkat/ (n, masc)
péché

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ (adj)
pectoral
  Relatiu al pit o al tòrax.

pectoral /pek.toˈɾaɫ/ /pək.toˈɾaɫ/ /pək.tuˈɾaɫ/ (n, masc)
pectoral
  Peça d’orfebreria o de tela portada penjada sobre el pit com a insígnia o ritual.

peculiar /pe.ku.ɫiˈaɾ/ /pə.ku.ɫiˈa/ /pə.ku.ɫiˈar/ (adj)
particulier

pecuniari /pe.ku.niˈa.ɾi/ /pə.ku.niˈa.ɾi/ (adj, masc)
pécuniaire

pecíol /peˈsi.oɫ/ /pəˈsi.oɫ/ /pəˈsi.uɫ/ (n, masc)
pétiole

pedagog /pe.ðaˈɣɔk/ /pə.ðəˈɣɔk/ (n, masc)
pédagogue

pedagog social (n, masc)
pédagogue social

pedagogia /pe.ða.ɣoˈd͡ʒi.a/ /pe.ða.ɣoˈʒi.a/ /pə.ðə.ɣoˈʒi.ə/ /pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ (n, fem)
pédagogie

pedagogia ambiental (n, fem)
pédagogie de l'environnement

pedagogia cibernètica (n, fem)
pédagogie cybernétique

pedagogia comparada (n, fem)
pédagogie comparée

pedagogia crítica (n, fem)
pédagogie critique

pedagogia de la inclusió (n, fem)
pédagogie de l'inclusion

pedagogia diferencial (n, fem)
pédagogie différenciée

pedagogia experimental (n, fem)
pédagogie expérimentale

pedagogia familiar (n, fem)
pédagogie familiale

pedagogia general (n, fem)
pédagogie générale

pedagogia gerontològica (n, fem)
éducation gérontologique

pedagogia institucional (n, fem)
pédagogie institutionnelle

pedagogia llibertària (n, fem)
pédagogie libertaire

pedagogia operatòria (n, fem)
pédagogie opératoire

pedagogia prospectiva (n, fem)
pédagogie prospective

pedagogia social (n, fem)
pédagogie sociale

pedagogia tecnològica (n, fem)
pédagogie technologique

pedagògic /pe.ðaˈɣɔ.d͡ʒik/ /pe.ðaˈɣɔ.ʒik/ /pə.ðəˈɣɔ.ʒik/ (adj, masc)
pédagogique

pedal /peˈðaɫ/ /pəˈðaɫ/ (n, masc)
pédale

pedalable /pe.ðaˈɫa.bɫe/ /pe.ðaˈɫa.βɫe/ /pe.ðaˈɫab.bɫe/ /pə.ðəˈɫa.βɫə/ /pə.ðəˈɫab.bɫə/ (adj)
cyclable

pedaleig /pe.ðaˈɫet͡ʃ/ /pə.ðəˈɫət͡ʃ/ /pə.ðəˈɫɛt͡ʃ/ (n, masc)
pédalage

pedalejar /pe.ða.ɫeˈd͡ʒa/ /pe.ða.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ða.ɫeˈʒa/ /pə.ðə.ɫəˈd͡ʒa/ /pə.ðə.ɫəˈʒa/ (v)
pédaler

pedantejar /pe.ðan.teˈd͡ʒa/ /pe.ðan.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðan.teˈʒa/ /pə.ðən.təˈd͡ʒa/ /pə.ðən.təˈʒa/ (v)
faire le pédant

pedaç /peˈðas/ (n, masc)
pièce
  Peça de roba afegida a posteriori en una altra de més gran típicament amb la intenció de cobrir algun desperfecte.
rustine
  (informàtica) Fitxer que conté una o diverses modificacions d'un programa destinades a corregir-ne un error, a incorporar-hi funcions noves o a actualitzar-lo.

pedestal /pe.ðesˈtaɫ/ /pə.ðəsˈtaɫ/ (n, masc)
piédestal

pediatre /pe.ðiˈa.tɾe/ (n, masc)
pédiatre

pediatria /pe.ði.aˈtɾi.a/ /pə.ði.əˈtɾi.ə/ (n, fem)
pédiatrie

pedocentrisme (n, masc)
pédocentrisme

pedologia (n, fem)
paidologie

pedra /ˈpe.ðɾa/ (n, fem)
pierre, caillou
  Material natural d'origen mineral, sòlid i d'elevada consistència

pedra angular (n, fem)
pierre angulaire
  Part essencial.

pedra cantonera (n, fem)
pierre angulaire

pedra de tall (n, fem)
pierre piquée

pedraire /peˈðɾaj.ɾe/ /pəˈðɾaj.ɾə/ (n, neut)
carrier

pedrejar /pe.ðɾeˈd͡ʒa/ /pe.ðɾeˈd͡ʒaɾ/ /pe.ðɾeˈʒa/ /pə.ðɾəˈd͡ʒa/ /pə.ðɾəˈʒa/ (v)
abîmer
  (figurat, septentrional, central) Malmetre, especialment els camps i en conseqüència la salut.

pedrenyal /pe.ðɾeˈɲaɫ/ /pə.ðɾəˈɲaɫ/ (n, masc)
pétrinal

pedrer /peˈðɾe/ /peˈðɾeɾ/ /pəˈðɾe/ (n, masc)
gésier
  Segon estómac muscular dels ocells amb funció trituradora ajudada per petites pedres que s'empassen.
pierrier
  (històric) Canó d’artilleria que disparava pedres (s. XVI-XVIII).

pedrera /peˈðɾe.ɾa/ /pəˈðɾe.ɾə/ (n, fem)
carrière

pedreta /peˈðɾe.ta/ /pəˈðɾə.tə/ /pəˈðɾɛ.tə/ (n, fem)
caillou

pedrís /peˈðɾis/ /pəˈðɾis/ (n, masc)
rebord
  Peça de pedra plana que es posa a la part baixa d'una finestra.

pega /ˈpe.ɣa/ /ˈpe.ɣə/ /ˈpi.ɣə/ /ˈpə.ɣə/ /ˈpɛ.ɣə/ (n, fem)
colle

pegar /peˈɣa/ /peˈɣaɾ/ /piˈɣa/ (v)
donner
  Donar un cop o cops amb una certa força.
heurter
  Topar un cos amb un altre.

peix /ˈpej/ /ˈpejʃ/ /ˈpeʃ/ (n, masc)
poisson
  Animal vertebrat aquàtic ovípar.
  Aliment basat en aquest tipus d'animal.

peix carboner (n, masc)
charbonnier

peix clavellat (n, masc)
squale bouclé

peix d'argent fals (n, masc)
argentine a petites dents

peix globus (n, masc)
poisson-ballon
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Lagocephalus lagocephalus)

peix guitarra (n, masc)
guitare de mer commune, guitare de mer fouisseuse
  Peix de la família dels rinobàtids, propi de l'Atlàntic oriental i de la Mediterrània, amb forma ampla al cap i part del tronc i després estreta que recorda una guitarra (Rhinobatos rhinobatos).

peix lloro (n, masc)
perroquet de Méditerranée

peix rellotge (n, masc)
hoplostète argenté

peix serra (n, masc)
poisson-scie tident

peix trípode (n, masc)
poisson tripode

peixard /pejˈʃart/ /pejˈʃaɾt/ /peˈʃaɾt/ /pəˈʃart/ (adj, masc)
pie

peixater /pe.ʃaˈteɾ/ /pej.ʃaˈte/ /pej.ʃaˈteɾ/ /pə.ʃəˈte/ (n, masc)
poissonnier

peixejar /pe.ʃeˈd͡ʒa/ /pej.ʃeˈd͡ʒaɾ/ /pej.ʃeˈʒa/ /pə.ʃəˈd͡ʒa/ /pə.ʃəˈʒa/ (v)
sentir le poisson
  Recordar el gust de peix.
sentir le poisson pourri
  Tenir, el peix, gust d’estantís, poc fresc i passat.

peixos /ˈpe.ʃos/ /ˈpe.ʃus/ /ˈpej.ʃos/ (n, neut)
Poisson

pel cap alt (adv)
au plus

pelar /peˈɫa/ /peˈɫaɾ/ /pəˈɫa/ (v)
peler, éplucher

pelar-se-la /peˈɫaɾ.se.ɫa/ /pəˈɫar.sə.ɫə/ (v)
branler

pelegrí /pe.ɫeˈɣɾi/ /pə.ɫəˈɣɾi/ (n, masc)
pèlerin
  Aquell que viatja a un lloc sant de la seva religió com a mostra de fe o per a complir una promesa.
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Cetorhinus maximus)

pelfa /ˈpɛɫ.fa/ /ˈpɛɫ.fə/ /ˈpɛɫ.fɛ/ (n, fem)
peluche

pelicà /pe.ɫiˈka/ /pə.ɫiˈka/ (n, masc)
pélican

pell /ˈpeʎ/ /ˈpɛʎ/ (n, fem)
peau
  Capa que recobreix tot el cos dels animals i que separa els òrgans de l'exterior.

pell de gallina (n, fem)
chair de poule

pellissa /peˈʎi.sa/ /pəˈʎi.sə/ (n, fem)
toison

pellofa /peˈʎɔ.fa/ /peˈʎɔ.fɔ/ (n, fem)
gousse, peau
  Coberta no comestible d'alguns fruits o llavors.

peltre /ˈpɛɫ.tɾe/ /ˈpɛɫ.tɾə/ (n, masc)
potin

peluda imperial (n, fem)
arnoglosse impérial

peluix /peˈɫujʃ/ /pəˈɫuʃ/ (n, masc)
peluche
  Nino de pelfa.

pelut /peˈɫut/ /pəˈɫut/ (adj)
poilu
  Amb molt de pèl.
ardu
  Amb complicacions, difícil.

pel·licular /pe.ɫi.kuˈɫa/ /pe.ɫi.kuˈɫaɾ/ /peɫ.ɫi.kuˈɫa/ /peɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ /pə.ɫi.kuˈɫa/ /pə.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫa/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ (adj)
pelliculaire
  Corresponent o pertanyent a la pel·lícula.

pel·licular /pe.ɫi.kuˈɫa/ /pe.ɫi.kuˈɫaɾ/ /peɫ.ɫi.kuˈɫa/ /peɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ /pə.ɫi.kuˈɫa/ /pə.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫa/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫar/ /pəɫ.ɫi.kuˈɫaɾ/ (v)
pelliculer
  (agricultura) Aplicar una cap fina a les llavors, una pel·liculació.

pel·lícula /peɫˈɫi.ku.ɫa/ /peˈɫi.ku.ɫa/ /pəɫˈɫi.ku.ɫə/ /pəˈɫi.ku.ɫə/ (n, fem)
film
  Cinta de material plàstic transparent per a ús fotogràfic o cinematogràfic.
  Enregistrament cinematogràfic d'imatges amb càmeres, tècniques d'animació o efectes especials.

pena /ˈpe.na/ /ˈpə.nə/ /ˈpɛ.nə/ (n, fem)
peine
  Sentiment desagradable de mancança, patiment interior.
  Càstig judicial.
penne
  Part superior de l’antena d’una vela llatina.
panne
  Part més prima i oposada a la cabota d’un martell.

penal /peˈnaɫ/ /pəˈnaɫ/ (n, masc)
penalty, lancer de pénalité
  (esports de pilota) Penalització imposada a l'equip defensor per determinades faltes que consisteix en un llançament d'un jugador de l'equip atacant en direcció a la porteria contrària, defensada només pel porter.
coin de pénalité
  (hoquei sobre herba) Penalització imposada a l'equip defensor que consisteix en una passada d'un jugador de l'equip atacant situat en el punt de penal cap a un company d'equip situat fora de l'àrea, que controla la pilota perquè un altre company intenti marcar un gol.

penalització d'un punt (n, fem)
point de pénalité

penalitzar /pe.na.ɫiˈd͡za/ /pe.na.ɫiˈza/ /pe.na.ɫiˈzaɾ/ /pə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
pénaliser
  (esports) Imposar una penalització que comporta un desavantatge per haver comès una falta reglamentària.

penar /peˈna/ /peˈnaɾ/ /pəˈna/ (v)
punir

pendolar /pen.doˈɫa/ /pen.doˈɫaɾ/ /pən.doˈɫa/ /pən.duˈɫa/ (v)
penduler

pendular /pen.duˈɫa/ /pen.duˈɫaɾ/ /pen.duˈɫaɾ/ /pən.duˈɫa/ /pən.duˈɫar/ (adj)
pendulaire

penediment /pe.ne.ðiˈmen/ /pe.ne.ðiˈment/ /pə.nə.ðiˈmen/ /pə.nə.ðiˈment/ (n, masc)
regret

penedir-se /pe.neˈðiɾ.se/ /pə.nə.ðirˈsə/ /pə.nəˈðir.sə/ /pə.nəˈðiɾ.sə/ (v)
regretter

penegal /pe.neˈɣaɫ/ /pə.nəˈɣaɫ/ (n, masc)
rascasse de fond-chêvre

penell /peˈneʎ/ (n, masc)
girouette

penelló /pe.neˈʎo/ /pə.nəˈʎo/ (n, masc)
engelure

penetracions successives (n, fem)
attaque à l'intervalle successive

penetració /pe.ne.tɾa.siˈo/ /pə.nə.tɾə.siˈo/ (n, fem)
pénétration
  (voleibol) Acció de joc d'un saguer consistent a desplaçar-se momentàniament a la zona d'atac per fer de col·locador, de manera que tots els davanters puguin fer d'atacants.

penetrar /pe.neˈtɾa/ /pe.neˈtɾaɾ/ /pə.nəˈtɾa/ (v)
pénétrer

penic /peˈnik/ /pəˈnik/ (n, masc)
penny

penicil·lina /pe.ni.siɫˈɫi.na/ /pe.ni.siˈɫi.na/ /pə.ni.siɫˈɫi.nə/ /pə.ni.siˈɫi.nə/ (n, fem)
pénicilline

penis /ˈpe.nis/ /ˈpɛ.nis/ (n, masc)
pénis, bite

penja-robes /ˌpeɲ.d͡ʒaˈrɔ.bes/ (n, masc)
cintre
  Estri per tenir la roba penjada.

penjar /paɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒa/ /peɲˈd͡ʒaɾ/ /pəɲˈʒa/ /pəɲˈʒa/ (v)
télécharger
  (informàtica) Transferir dades o fitxers d'un dispositiu perifèric a un de central, especialment d'un ordinador personal a un servidor d'Internet.

penjar la pilota (v)
mettre la balle en cloche

penjoll /peɲˈd͡ʒɔʎ/ /pəɲˈʒɔj/ /pəɲˈʒɔʎ/ (n, masc)
pendentif

pensament /pen.saˈmen/ /pen.saˈment/ /pən.səˈmen/ /pən.səˈment/ (n, masc)
pensée

pensament convergent (n, masc)
pensée convergente

pensament crític (n, masc)
esprit critique

pensament divergent (n, masc)
pensée divergente

pensament màgic (n, masc)
pensée magique

pensar /penˈsa/ /penˈsaɾ/ (v)
penser

pensar-s'hi /penˈsaɾ.si/ /pənˈsar.si/ (v)
réfléchir

pensionar /pen.si.oˈna/ /pen.si.oˈnaɾ/ /pən.si.oˈna/ /pən.si.uˈna/ (v)
pensionner

pensió /pen.siˈo/ /pən.siˈo/ (n, fem)
pension, hôtellerie
  Establiment on el client té dret al servei d'allotjar-se a canvi d'uns diners. Les pensions o hostals poden ser d'una o dos estrelles segons els serveis que ofereixin.
  Diners percebuts periòdicament per a les necessitats bàsiques d'una persona.
  Pagament que alguns estats donen als treballadors jubilats.

pentaedre /pen.taˈe.ðɾe/ /pən.təˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
pentaèdre

pentagrama /pen.taˈɣɾa.ma/ /pən.təˈɣɾa.mə/ (n, fem)
portée

pentinar /pan.tiˈna/ /pen.tiˈna/ /pen.tiˈnaɾ/ /pən.tiˈna/ /pən.tiˈna/ (v)
peigner, coiffer
  Posar en ordre els cabells amb una pinta.
coiffer
  (tennis de taula) Fregar suaument la pilota amb la pala per imprimir-li un efecte determinat.

pentinar la bola (v)
calotter la balle

pentinar la pilota (v)
dévier le ballon de la tête

penya-segat /ˌpe.ɲa.seˈɣat/ /ˌpə.ɲə.səˈɣat/ /ˌpɛ.ɲə.səˈɣat/ (n, masc)
falaise

penyorar /pe.ɲoˈɾa/ /pe.ɲoˈɾaɾ/ /pə.ɲoˈɾa/ /pə.ɲuˈɾa/ (v)
saisir

península /peˈnin.su.ɫa/ (n, fem)
péninsule, presqu'île

penúria /peˈnu.ɾi.a/ /pəˈnu.ɾi.ə/ (n, fem)
pénurie

peonar /pe.oˈna/ /pe.oˈnaɾ/ /pə.oˈna/ /pə.uˈna/ (v)
marcher

peptitzar /pep.tiˈd͡za/ /pep.tiˈza/ /pep.tiˈzaɾ/ /pəp.tiˈd͡za/ (v)
peptiser

per /peɾ/ /ˈper/ /ˈperk/ (preposition)
pour

per a /pe.ɾa/ /pə.ɾə/ (preposition)
pour

per casualitat /peɾ (adv)
par hasard

per duplicat (adv)
en double

per endavant (adv)
par avance

per exemple (adv)
par exemple

per molts anys (Interjection)
bon anniversaire
  Felicitació, especialment per l’aniversari, amb el desig d'una vida llarga a qui fa anys.

per què (adv)
pourquoi

per si de cas (adv)
au cas où

per torns (adv)
en temps différé

pera /ˈpə.ɾə/ /ˈpɛ.ɾə/ (n, fem)
poire

peraltar /pe.ɾaɫˈta/ /pe.ɾaɫˈtaɾ/ /pə.ɾəɫˈta/ (v)
surhausser
  Fer la corba d’un arc, d’una volta, més alta que el semicercle.
relever
  Inclinar la part exterior d’un revolt per tal de disminuir la força centrífuga sobre els vehicles.

perbullir /per.βuˈʎi/ /peɾ.buˈʎiɾ/ /peɾ.βuˈʎi/ /pər.buˈʎi/ (v)
recuire

perca /ˈpeɾ.ka/ /ˈpɛr.kə/ (n, fem)
parche

perca americana (n, fem)
achigan à grande bouche

percebe /peɾˈse.be/ /pərˈse.βə/ /pərˈsɛ.βə/ (n, masc)
pouce-pied

percebre /peɾˈse.bɾe/ /pərˈsɛ.bɾə/ /pərˈsɛ.βɾə/ /pəɾˈsə.bɾə/ (v)
percevoir
  Copsar per mitjà dels sentits.
  Rebre els diners que pertoquen.

percentatge /peɾ.senˈta.d͡ʒe/ /pər.sənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
pourcentage

percepció /peɾ.sep.siˈo/ /pər.səp.siˈo/ (n, fem)
perception

percudir /per.kuˈði/ /peɾ.kuˈði/ /peɾ.kuˈðiɾ/ /pər.kuˈði/ (v)
percuter

percussiu /peɾ.kuˈsiw/ /pər.kuˈsiw/ (adj, masc)
percussif

perdigot /peɾ.ðiˈɣɔt/ /pər.diˈɣɔt/ (n, masc)
garbon

perdiu /peɾˈðiw/ (n, fem)
perdrix

perdonar /pal.duˈna/ /per.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈna/ /peɾ.ðoˈnaɾ/ /pər.duˈna/ /pər.ðuˈna/ /pəɾ.ðoˈna/ (v)
pardonner
  Oblidar una ofensa o acceptar les disculpes d'algú.

perdre /ˈpɛ.ðɾe/ /ˈpɛɾ.ðɾe/ (v)
perdre
  No saber on es troba una cosa pròpia. No trobar alguna cosa que es tenia o que estava a la vista. Extraviar.
  En un joc, aposta, competició o batalla, treure menys puntuació que un altre, fracassar, o no guanyar.
  (esports de pilota) Deixar de tenir, un jugador o un equip, la pilota, la bola o el disc controlats.

perdre la xaveta (v)
perdre la boussole

perdre temps (v)
perdre du temps

perdulari /peɾ.ðuˈɫa.ɾi/ /pər.duˈɫa.ɾi/ (n, masc)
négligent

perdurar /per.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾa/ /peɾ.ðuˈɾaɾ/ /pər.duˈɾa/ (v)
perdurer

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ (Interjection)
excusez-moi, pardon
  Fórmula de cortesia per a demanar disculpes.

perdó /peɾˈðo/ /pərˈdo/ (n, masc)
pardon
  Acció i efecte de perdonar.

peregrinar /pe.ɾe.ɣɾiˈna/ /pe.ɾe.ɣɾiˈnaɾ/ /pə.ɾə.ɣɾiˈna/ (v)
pérégriner
  Anar d'un lloc a un altre per terres estranyes.
pèleriner
  Anar a visitar llocs sagrats.

perennifoli /peˌɾen.niˈfɔ.ɫi/ /pəˌɾɛn.niˈfɔ.ɫi/ (adj, masc)
sempervirent

perepunyetes /ˌpe.ɾe.puˈɲe.tes/ /ˌpe.ɾə.puˈɲə.təs/ /ˌpe.ɾə.puˈɲɛ.təs/ (adj)
tatillon

peresa /peˈɾe.za/ /pəˈɾə.zə/ /pəˈɾɛ.zə/ (n, fem)
paresse
  Mandra.
  Pecat capital d'accídia, consistent a no fer el suficient en la vida quotidiana, deixar les pròpies obligacions en la laxitud i no complir el deure.

perfeccionar /per.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈna/ /peɾ.fek.si.oˈnaɾ/ /pər.fək.si.uˈna/ /pəɾ.fək.si.oˈna/ (v)
perfectionner

perfeccionisme /peɾ.fek.si.oˈniz.me/ /pər.fək.si.uˈniz.mə/ /pəɾ.fək.si.oˈniz.mə/ (n, masc)
perfectionnisme

perfecció /peɾ.fek.siˈo/ /pər.fək.siˈo/ (n, fem)
perfection

perfecte /peɾˈfɛk.te/ /pərˈfek.tə/ /pəɾˈfɛk.tə/ (adj, masc)
parfait
  Sense cap defecte o mancança.

perfet /peɾˈfet/ /pərˈfet/ (n, masc)
parfait

perfil /peɾˈfiɫ/ /pərˈfiɫ/ (n, masc)
profil

perfil professional (n, masc)
exigences de l'emploi

perfilar /per.fiˈɫa/ /peɾ.fiˈɫa/ /peɾ.fiˈɫaɾ/ (v)
profilare, profiler

perforar /per.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾa/ /peɾ.foˈɾaɾ/ /pər.fuˈɾa/ /pəɾ.foˈɾa/ (v)
perforer

perfum /peɾˈfum/ (n, masc)
parfum

perfumar /per.fuˈma/ /peɾ.fuˈma/ /peɾ.fuˈmaɾ/ /pər.fuˈma/ (v)
parfumer

pergamí /pər.ɡəˈmi/ (n, masc)
parchemin

pergelisòl /peɾ.d͡ʒe.ɫiˈsɔɫ/ /pər.ʒə.ɫiˈsɔɫ/ (n, masc)
pergélisol

pergirar /per.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾa/ /peɾ.d͡ʒiˈɾaɾ/ /pər.ʒiˈɾa/ (v)
remuer

perible /peˈɾi.bɫe/ /peˈɾi.βɫe/ /peˈɾib.bɫe/ /pəˈɾi.βɫə/ /pəˈɾib.bɫə/ (adj)
périssable

pericó /pe.ɾiˈko/ /pə.ɾiˈko/ (n, masc)
herbe aux mille vertus

peridural /pe.ɾi.ðuˈɾaɫ/ /pə.ɾi.ðuˈɾaɫ/ (adj)
péridural

perifrasar /pe.ɾi.fɾaˈza/ /pe.ɾi.fɾaˈzaɾ/ /pə.ɾi.fɾəˈza/ (v)
perifrasare, périphraser

perifràstic /pe.ɾiˈfɾas.tik/ /pə.ɾiˈfɾas.tik/ (adj, masc)
périphrastique

perifèric /pe.ɾiˈfɛ.ɾik/ /pə.ɾiˈfɛ.ɾik/ (adj, masc)
périphérique
  Situat en la perifèria o a en els límits d'un territori.

perill /peˈɾiʎ/ (n, masc)
danger

perillar /pa.ɾiˈʎaɾ/ /pe.ɾiˈʎa/ /pe.ɾiˈʎaɾ/ /pə.ɾiˈʎa/ /pə.ɾiˈʎa/ (v)
être en danger

perillós /pe.ɾiˈʎos/ /pə.ɾiˈʎos/ (adj, masc)
dangereux

periodisme /pe.ɾi.oˈðiz.me/ /pə.ɾi.oˈðiz.mə/ /pə.ɾi.uˈðiz.mə/ (n, masc)
journalisme

periodista /pe.ɾi.oˈðis.ta/ /pe.ɾi.oˈðis.te/ /pə.ɾi.oˈðis.tə/ /pə.ɾi.uˈðis.tə/ (n, neut)
journaliste

periodístic /pe.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.oˈðis.tik/ /pə.ɾi.uˈðis.tik/ (adj, masc)
journalistique

periodísticament /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈmen/ /pe.ɾi.oˌðis.ti.kaˈment/ /pə.ɾi.oˌðis.ti.kəˈment/ /pə.ɾi.uˌðis.ti.kəˈmen/ (adv)
journalistiquement

peripatètic /pe.ɾi.paˈtɛ.tik/ /pə.ɾi.pəˈtɛ.tik/ (adj, masc)
péripatétique

peripècia /pe.ɾiˈpɛ.si.a/ (n, fem)
péripétie

perit /peˈɾit/ /pəˈɾit/ (n, masc)
expert

peritar /pe.ɾiˈta/ /pe.ɾiˈtaɾ/ /pə.ɾiˈta/ (v)
expertiser

peritoneal /pe.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.to.neˈaɫ/ /pə.ɾi.tu.neˈaɫ/ (adj)
péritonéal

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ (adj, masc)
périodique
  Que és repeteix rítmicament, és a dir, cada (període).

periòdic /pe.ɾiˈɔ.ðik/ (n, masc)
périodique
  Publicació de gran abast amb noticies que genera nova edició de forma freqüent i periòdica (un diari cada dia, un setmanari cada setmana). La informació acostuma a ser de tipus generalista.

perjudicar /per.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈka/ /peɾ.d͡ʒu.ðiˈkaɾ/ /pər.ʒu.ðiˈka/ (v)
nuire

perjudici /peɾ.d͡ʒuˈði.si/ /pər.ʒuˈði.si/ (n, masc)
dommage

perjudicial /peɾ.d͡ʒu.ði.siˈaɫ/ /pər.ʒu.ði.siˈaɫ/ (adj)
préjudiciable

perjurar /per.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾa/ /peɾ.d͡ʒuˈɾaɾ/ /pər.ʒuˈɾa/ (v)
parjurer
  Jurar fals, ser perjur.

perjuri /peɾˈd͡ʒu.ɾi/ /pərˈʒu.ɾi/ (n, masc)
parjure

perla /ˈpɛr.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫa/ /ˈpɛɾ.ɫɛ/ (n, fem)
perle
  Figura nacrada, normalment rodona o ovalada, creada accidentalment per alguns mol·luscos, especialment les creades per les ostres.

perlejar /per.ɫeˈʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒa/ /peɾ.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ɫəˈʒa/ /pəɾ.ɫəˈd͡ʒa/ (v)
perler

permagel /ˌper.maˈʒɛɫ/ /ˌper.məˈʒɛɫ/ /ˌpeɾ.maˈd͡ʒɛɫ/ (n, masc)
pergélisol

permanent /per.maˈnen/ /peɾ.maˈnen/ /peɾ.maˈnent/ /pər.məˈnen/ /pəɾ.məˈnent/ (adj)
permanent

permeable /per.meˈab.bɫe/ /peɾ.meˈa.bɫe/ /peɾ.meˈa.βɫe/ /pər.meˈa.βɫə/ /pər.meˈab.bɫə/ /pəɾ.meˈab.bɫə/ (adj)
perméable

permetre /peɾˈme.tɾe/ /pərˈmɛ.tɾə/ /pəɾˈmə.tɾə/ (v)
permettre

permissivitat /per.mi.si.βiˈtat/ /peɾ.mi.si.viˈtat/ /peɾ.mi.si.βiˈtat/ /pəɾ.mi.si.viˈtat/ (n, fem)
permissivité

permutació (n, fem)
permutation

permutar /per.muˈta/ /peɾ.muˈta/ /peɾ.muˈtaɾ/ /pər.muˈta/ (v)
permuter
  Intercanviar de lloc dues coses.

pern /ˈpɛrn/ (n, masc)
boulon
  Clau rodó i de gran cabota quasi rodona.

pernejar /per.neˈʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒa/ /peɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /pər.nəˈʒa/ /pəɾ.nəˈd͡ʒa/ (v)
gigoter

pernil /pərˈniɫ/ (n, masc)
jambon
  (aliments) Embotit format amb la carn del porc.

pernil dolç (n, masc)
jambon de Paris

pernoctació (n, fem)
nuitée

pernoctar /per.nokˈta/ /peɾ.nokˈta/ /peɾ.nokˈtaɾ/ /pər.nukˈta/ /pəɾ.nokˈta/ (v)
passer la nuit

perol /peˈɾɔɫ/ /pəˈɾɔɫ/ (n, masc)
bassine

peroné /pe.ɾoˈne/ /pə.ɾoˈne/ /pə.ɾuˈne/ (n, masc)
péroné

perorar /pe.ɾoˈɾa/ /pe.ɾoˈɾaɾ/ /pə.ɾoˈɾa/ /pə.ɾuˈɾa/ (v)
pérorer
  Fer un discurs llarg i inoportú.

peroxidar /pe.ɾok.siˈða/ /pe.ɾok.siˈðaɾ/ /pə.ɾok.siˈða/ /pə.ɾuk.siˈða/ (v)
peroxyder

perpal /peɾˈpaɫ/ /pərˈpaɫ/ (n, masc)
levier

perpendicular /peɾ.pen.di.kuˈɫaɾ/ /pər.pən.di.kuˈɫar/ /pəɾ.pən.di.kuˈɫa/ (adj)
perpendicular, perpendiculaire

perpetrar /per.peˈtɾa/ /peɾ.peˈtɾa/ /peɾ.peˈtɾaɾ/ /pər.pəˈtɾa/ (v)
perpétrer

perpetuar /per.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈa/ /peɾ.pe.tuˈaɾ/ /pər.pə.tuˈa/ (v)
perpétuer

perquirir /per.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾi/ /peɾ.kiˈɾiɾ/ /pər.kiˈɾi/ (v)
perquisitionner
  Escorcollar, especialment per diligència judicial.

perquè /peɾˈke/ /pərˈkɛ/ /pəɾˈkə/ (conjunction)
parce que
  Nexe causal.
pour que
  Nexe final.

perruca /peˈru.ka/ /pəˈru.kə/ (n, fem)
perruque

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ (adj)
persan
  Originari, pertanyent o relatiu a Pèrsia.

persa /ˈpɛr.sa/ /ˈpɛr.sə/ /ˈpɛɾ.sa/ /ˈpɛɾ.sɛ/ (n, neut)
Perse
  Natural de Pèrsia.
persan
  (només singular) Idioma de Pèrsia.

persecució /peɾ.se.ku.siˈo/ /pər.sə.ku.siˈo/ (n, fem)
persécution

perseguir /pal.siˈɣi/ /per.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣi/ /peɾ.seˈɣiɾ/ /pər.səˈɣi/ /pəɾ.səˈɣi/ (v)
poursuivre
  Seguir una persona, animal o objecte que s'està escapant amb intenció d'atrapar-lo.
  Intentar aconseguir un objectiu a través del treball assidu.

perseverar /per.se.βeˈɾa/ /peɾ.se.veˈɾaɾ/ /peɾ.se.βeˈɾa/ /pər.sə.βəˈɾa/ /pəɾ.sə.vəˈɾa/ (v)
persévérer

persiana /peɾ.siˈa.na/ /pər.siˈa.nə/ (n, fem)
persienne

persignar /per.siŋˈna/ /peɾ.siɡˈna/ /peɾ.siɡˈnaɾ/ /pər.siŋˈna/ (v)
se signer

persistir /pal.sisˈti/ /per.sisˈti/ /peɾ.sisˈti/ /peɾ.sisˈtiɾ/ /pər.sisˈti/ /pəɾ.sisˈti/ (v)
persister

persistència /peɾ.sisˈtɛn.si.a/ (n, fem)
persistance

persona /peɾˈso.na/ (n, fem)
personne

persona jurídica (n, fem)
personne morale

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ (adj)
personnel
  Relatiu o pertanyent a la persona.

personal /peɾ.soˈnaɫ/ /pər.suˈnaɫ/ (n, masc)
personnel
  Treballadors en un local, una empresa.

personalitat (n, fem)
personnalité
  Conjunt de trets que determinen la manera de ser de les persones.
  Caracterització d'una persona.

personalització (n, fem)
personnalisation

personalitzar /per.so.na.ɫiˈd͡za/ /peɾ.so.na.ɫiˈza/ /peɾ.so.na.ɫiˈzaɾ/ /pər.su.nə.ɫiˈd͡za/ /pəɾ.so.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
personnaliser

personar-se /peɾ.soˈnaɾ.se/ /pər.su.nərˈsə/ /pəɾ.soˈnaɾ.sə/ (v)
comparaître

personatge /peɾ.soˈna.d͡ʒe/ /pər.suˈna.d͡ʒə/ /pəɾ.soˈna.d͡ʒə/ (n, masc)
personnage
  Persona ideada en una obra de ficció, còmics, literària, cinema, teatre, etc.

personatge jugador (n, masc)
personnage joueur

personatge no jugador (n, masc)
personnage non-jouable

personificació /peɾ.so.ni.fi.ka.siˈo/ /pər.su.ni.fi.kə.siˈo/ /pəɾ.so.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
personnification

personificar /pal.su.ni.fiˈka/ /per.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈka/ /peɾ.so.ni.fiˈkaɾ/ /pər.su.ni.fiˈka/ /pəɾ.so.ni.fiˈka/ (v)
personnifier

perspectiva de gènere (n, fem)
perspective de genre

perspirar /pers.piˈɾa/ /peɾs.piˈɾa/ /peɾs.piˈɾaɾ/ /pərs.piˈɾa/ (v)
perspirer

persuadir /per.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈði/ /peɾ.su.aˈðiɾ/ /pər.su.əˈði/ (v)
persuader

pertocar /per.toˈka/ /peɾ.toˈka/ /peɾ.toˈkaɾ/ /pər.tuˈka/ /pəɾ.toˈka/ (v)
échoir
  En un repartiment, tenir dret sobre la part assignada.

pertorbar /per.torˈβa/ /peɾ.toɾˈbaɾ/ /peɾ.toɾˈβa/ /pər.turˈba/ /pəɾ.toɾˈba/ (v)
perturber

pertot /peɾˈtot/ /pərˈtot/ (adv)
partout

pertànyer /perˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲe/ /peɾˈta.ɲeɾ/ /pərˈta.ɲə/ (v)
appartenir
  Ésser alguna cosa propietat d'algú.
  Correspondre al càrrec o l'obligació d'algú.

pervenir /per.βeˈni/ /peɾ.veˈniɾ/ /peɾ.βeˈni/ /pər.bəˈni/ /pəɾ.vəˈni/ (v)
parvenir

pervertir /per.βerˈti/ /peɾ.veɾˈtiɾ/ /peɾ.βeɾˈti/ /pər.bərˈti/ /pəɾ.vəɾˈti/ (v)
pervertir

perviure /perˈβiw.ɾe/ /peɾˈviw.ɾe/ /peɾˈβiw.ɾe/ /pərˈbiw.ɾə/ /pəɾˈviw.ɾə/ (v)
survivre

perxa /ˈpɛr.t͡ʃa/ /ˈpɛr.ʃə/ /ˈpɛɾ.t͡ʃa/ /ˈpɛɾ.t͡ʃɛ/ (n, fem)
perche
  Barra llarga i flexible que els atletes porten a la mà per donar-se impuls en saltar cap amunt.

perxejar /per.t͡ʃeˈʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒa/ /peɾ.t͡ʃeˈd͡ʒaɾ/ /pər.ʃəˈʒa/ /pəɾ.ʃəˈd͡ʒa/ (v)
gauler

perxell /peɾˈt͡ʃeʎ/ /pərˈʃeʎ/ (n, masc)
tuteur

perxeró /peɾ.t͡ʃeˈɾo/ /pər.ʃəˈɾo/ (n, masc)
percheron

perífrasi /peˈɾi.fɾa.zi/ /pəˈɾi.fɾə.zi/ (n, fem)
périphrase

perímetre /peˈɾi.me.tɾe/ /pəˈɾi.mə.tɾə/ (n, masc)
périmètre

període /peˈɾi.o.ðe/ /pəˈɾi.o.ðə/ /pəˈɾi.u.ðə/ (n, masc)
période
  Fracció de temps, especialment quan en aquest temps ha passat quelcom significatiu.

període d'adaptació (n, masc)
période d'adaptation

període de 24 segons (n, masc)
période des 24 secondes

període de descans (n, masc)
repos

però /peˈɾɔ/ /ˈpɾɔ/ (conjunction)
mais

pes /pəs/ /ˈpes/ /ˈpəs/ /ˈpɛs/ (n, masc)
poids
  (no comptable) Força amb què la Terra atreu un objecte; es mesura en newtons.
alourdisseur de batte
  (beisbol) Peça en forma de rosca acoblada al bat durant els exercicis d'escalfament, que s'utilitza per a fer-lo més pesant.

pesant /peˈzan/ /peˈzant/ /pəˈzan/ (adj)
lourde
  De molt pes

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ (n, masc)
peine
  Sentiment de disgust i penediment.

pesar /peˈza/ /peˈzaɾ/ /pəˈza/ (v)
peser
  (transitiu) Mesurar el pes.

pesarós /pe.zaˈɾos/ /pə.zəˈɾos/ (adj, masc)
désolé

pesat /peˈzat/ /pəˈzat/ (adj, masc)
lourde, lourd

pesca /ˈpejʃ.ka/ /ˈpes.ka/ /ˈpəs.kə/ /ˈpɛs.kə/ (n, fem)
pêche

pescador /pas.kaˈɾo/ /pejʃ.kaˈðoɾ/ /pes.kaˈðo/ /pes.kaˈðoɾ/ /pəs.kəˈðo/ /pəs.kəˈðo/ (n, masc)
pêcheur
  Persona que pesca.

pescar /pejʃˈka/ /pesˈka/ /pesˈkaɾ/ /pəsˈka/ (v)
pêcher
  Capturar peix o altres animals aquàtics amb un ormeig.
décrocher
  Aconseguir hàbilment allò que es pretenia.
attraper
  Atrapar, sorprendre algú quan no s’ho esperava.

pessebre /peˈse.bɾe/ /pəˈse.βɾə/ (n, masc)
crèche

pesseta /peˈse.ta/ /pəˈsə.tə/ /pəˈsɛ.tə/ (n, fem)
peseta
  Moneda espanyola utilitzada abans de l'euro.

pessic /peˈsik/ /pəˈsik/ (n, masc)
pincement
  Premuda de la pell feta amb dos dits, especialment el polze i l’índex.
pinçon
  Senyal que es deixa en la pell quan es prem amb dos dits.
pincée
  Quantitat petita que es pren amb la punta dels dits.

pessigar /pa.siˈɡa/ /pe.siˈɣa/ /pe.siˈɣaɾ/ /pə.siˈɣa/ /pə.siˈɣa/ (v)
pincer
  Estrènyer la pell amb dos dits.
piquer
  Un animal petit, picar, mossegar, punxar.

pessigollejar /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒa/ /pe.si.ɣo.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /pe.si.ɣo.ʎeˈʒa/ /pə.si.ɣo.ʎəˈd͡ʒa/ /pə.si.ɣu.ʎəˈʒa/ (v)
chatouiller

pessigolles /pe.siˈɣɔ.ʎes/ /pə.siˈɣɔ.jəs/ /pə.siˈɣɔ.ʎəs/ (n, fem)
chatouilles

pessimisme /pe.siˈmiz.me/ /pə.siˈmiz.mə/ (n, masc)
pessimisme

pessimista /pe.siˈmis.ta/ /pe.siˈmis.te/ /pə.siˈmis.tə/ (adj)
pessimiste
  Que tot ho veu negativament, que no té gaire esperança.

pesta /ˈpes.tə/ /ˈpɛs.ta/ /ˈpɛs.tə/ /ˈpɛs.tɛ/ (n, fem)
peste

pestanya /pesˈta.ɲa/ (n, fem)
cil
  Cadascun dels pèls que es troba a l'extrem de les parpelles i que ajuda a evitar l'arribada a l'ull d'elements intrusos.

pestanyejar /pes.ta.ɲeˈd͡ʒa/ /pes.ta.ɲeˈd͡ʒaɾ/ /pes.ta.ɲeˈʒa/ /pəs.tə.ɲəˈd͡ʒa/ /pəs.tə.ɲəˈʒa/ (v)
ciller

pestell /pesˈteʎ/ /pəsˈteʎ/ (n, masc)
verrou

pet /ˈpet/ /ˈpət/ /ˈpɛt/ (n, masc)
pet
  Ventositat expel·lida per l'anus.
cuite
  Borratxera, cec, bufa.

petanca /peˈtaŋ.ka/ /pəˈtaŋ.kə/ (n, fem)
pétanque

petar /peˈta/ /peˈtaɾ/ /pəˈta/ (v)
exploser
  Causar una explosió, especialment parlant de focs artificials o artilleria.
heurter
  Sortir a gran velocitat, disparat, o ser impulsat amb violència, esclat i rapidesa.
éclater
  Trencar-se el recipient que conté alguna cosa i sortir el contingut de manera violenta.
craquer
  Fer soroll sec i no gaire fort, com de trencament o d'explosió esmorteïda.
péter
  (pronominal) Expulsar gas per l'anus, resultat de la digestió.

petarc /peˈtaɾk/ /pəˈtark/ (n, masc)
sublaire

petard /peˈtaɾt/ /pəˈtart/ (n, masc)
pétard
  Petit explosiu, fet normalment de pólvora premsada i retinguda amb paper o cartró, pensat per a fer un soroll explosiu en algunes festes o celebracions.
  Petit explosiu de poca potència que s'agafa a un rail de la via perquè quan passi el tren per sobre es detoni i amb això doni un avís sonor d'emergència al maquinista.
  Explosiu de potencia limitada i que progressivament va anar reduint la mida fins a ser petit, destinat a destruir obstacles, en especial el que s'utilitzava antigament en accions militars, per exemple, per enderrocar una porta.

petejar /pa.taˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒa/ /pe.teˈd͡ʒaɾ/ /pe.teˈʒa/ /pə.təˈd͡ʒa/ /pə.təˈʒa/ (v)
péter
  Fer pets.

petge /ˈpe.d͡ʒe/ /ˈpe.d͡ʒə/ (n, masc)
pied

peti qui peti (adv)
coûte que coûte

petició d'interrupció (n, fem)
demande d'interruption

petit /peˈtit/ (adj, masc)
petit, minuscule
  De poca grandària, volum o alçada.
petit
  Jove, de poca edat.

petit grup (n, masc)
microgroupe

petit mal (n, masc)
petit mal

petitesa /pe.tiˈte.za/ /pə.tiˈtə.zə/ /pə.tiˈtɛ.zə/ (n, fem)
petitesse

petjada /peˈd͡ʒa.ða/ /pəˈd͡ʒa.ðə/ (n, fem)
empreinte, empreinte de pied

petjar /peˈd͡ʒa/ /peˈd͡ʒaɾ/ /pəˈd͡ʒa/ (v)
piétiner

peto /ˈpe.to/ /ˈpe.tu/ /ˈpɛ.tu/ (n, masc)
chasuble
  (esports de pilota) Peça sense mànigues de l'equip d'un jugador que cobreix el tronc, utilitzada per a distingir-se dels jugadors de l'equip adversari.
thazard bâtard
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Acanthocybium solandri)

petonejar /pe.to.neˈd͡ʒa/ /pe.to.neˈd͡ʒaɾ/ /pe.to.neˈʒa/ /pə.to.nəˈd͡ʒa/ /pə.tu.nəˈʒa/ (v)
bécoter

petricor /pe.tɾiˈkoɾ/ /pə.tɾiˈkor/ (n, masc)
pétrichor

petrificar /pe.tɾi.fiˈka/ /pe.tɾi.fiˈkaɾ/ /pə.tɾi.fiˈka/ (v)
pétrifier
  Transformar alguna cosa en material petri o de la mateixa solidesa.
  (pronominal) Evolucionar un material fins a ser pedra.
  (figurat) Quedar algú fortament sobtat i sense reaccionar durant uns moments.

petroli /peˈtɾɔ.ɫi/ (n, masc)
pétrole
  Líquid viscós d'origen mineral altament combustible. Està compost per una barreja d'hidrocarburs. Dels seus derivats se'n fan principalment combustibles i materials sintètics, en especial plàstic.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ (adj, masc)
pétrolier
  Relatiu al petroli.

petrolier /pe.tɾo.ɫiˈe/ /pe.tɾo.ɫiˈeɾ/ /pə.tɾo.ɫiˈe/ /pə.tɾu.ɫiˈe/ (n, masc)
pétrolier
  Vaixell de càrrega dissenyat per al transport de petroli o altres combustibles líquids.
  Persona que es dedica al comerç o a la indústria del petroli.

petxina /peˈt͡ʃi.na/ /pəˈt͡ʃi.nə/ (n, fem)
coquillage
  La conquilla d'aquests mol·luscs.

petxina de pelegrí (n, fem)
coquille Saint-Jacques

petó /peˈto/ (n, masc)
baiser

peu (n, masc)
pied
  Part final de l'extremitat inferior, el suport de la cama.
sabot
  (hoquei sobre herba) Cadascuna de les dues peces de l'equip d'un porter que s'utilitzen per a protegir-se els peus.

peu de pivot (n, masc)
pied de pivot
  (basquetbol) Peu que un jugador en possessió de la pilota utilitza com a eix del moviment en l'execució d'un pivot.
pied pivot
  (beisbol) Peu que un llançador ha de tenir en contacte amb la placa en l'execució d'un llançament.

peu del mànec (n, masc)
talon

peu lliure (n, masc)
pied libre

peus /ˈpɛws/ (n, masc)
faute de pied intentionnelle

peà /peˈa/ (n, masc)
péan

peça /ˈpe.sa/ /ˈpe.sə/ (n, fem)
part

peó /peˈo/ (n, masc)
pion
  (escacs) Cadascuna de les peces més menudes dels escacs (vuit per a cada jugador) i que sovint són considerades les de menys valor estratègic i que representen soldats d'infanteria.
fantassin
  (històric) Soldat d'infanteria que lluitava a peu.

peó /peˈo/ (n, neut)
manœuvre
  Persona que ocupa un lloc de treball que no requereix especialització.

peülla /peˈu.ʎa/ /pəˈu.ʎə/ (n, fem)
sabot

pi (n, masc)
pin
  (botànica) Arbre de fulla perenne, generalment de tronc dret i elevat de la família de les pinàcies i del gènere Pinus.

pianista /pi.aˈnis.ta/ /pi.aˈnis.te/ /pi.əˈnis.tə/ (n, neut)
pianiste

piano /piˈa.no/ /piˈa.nu/ (n, masc)
piano
  Instrument cordòfon en què les cordes, paral·leles a la taula harmònica, són colpejades per martellets maniobrats per mitjà d'un teclat.

piano de cua (n, masc)
piano à queue

piano de maneta (n, masc)
orgue de Barbarie

piano de taula (n, masc)
piano carré

piano electrònic (n, masc)
piano électronique

piano girafa (n, masc)
piano-girafe

piano vertical (n, masc)
piano droit

pianola /pi.aˈnɔ.la/ /pi.əˈnɔ.ɫə/ (n, fem)
piano mécanique

pic /ˈpik/ (n, masc)
midi, point
  Punt que es fa amb la punta de la ploma o amb altre instrument semblant.
  Cop que es dóna a la porta per trucar.
midi, point, tache
  Senyal o taca a manera de piga que tenen algunes coses.
midi, piqûre
  Forat que es fa amb instrument petit i de punxa, com l'agulla.
pic, midi
  Cim d'un puig o muntanya que termina en punta.
midi, impact de balle
  (golf) Marca deixada per la bola en un camp de joc, especialment al green i al carrer, en caure-hi.

pica /ˈpi.ka/ /ˈpi.kə/ (n, fem)
pique, fonts, bénitier
  Llança llarga composta d'un bastó llarg amb un ferro petit i punxegut al capdamunt.
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per la punta d’una llança (♠).
pica
  (medicina) Al·lotriofàgia, perversió del gust consistent en el desig d'ingerir substàncies no comestibles.
fonts, auge, bénitier
  Peça gran regularment de pedra, còncava i fonda, en la que cau o s'hi tira aigua per diferents usos o en la que raja aigua de les fonts.
fonts, bénitier
  aigüera
  (jocs) Carta d’un dels quatre colls de la baralla francesa.
  Pic, cim d'una muntanya.

picabaralla /ˌpi.ka.baˈɾa.ʎa/ (n, fem)
dispute

picada /piˈka.ða/ /piˈka.ðə/ (n, fem)
piqûre
  Acció i efecte de picar.
  Ferida produïda amb algun instrument de punxa, o per insectes o ocells amb el fibló o amb el bec.
hachis
  Composició d'algunes coses aixafades al morter que es fa per amanir les viandes.

picant /piˈkan/ /piˈkant/ (adj)
piquant
  Acrimònia d'algunes coses que exciten el sentit del gust.
mordicant
  Que té certa acrimònia ofensiva, o per la forma de dir o pel significat de les paraules.

picapedrer /ˌpi.ka.peˈðɾe/ /ˌpi.ka.peˈðɾeɾ/ (n, masc)
tialleur de pierre
  Persona que té com a ofici treballar la pedra per a la construcció.

picaplets /ˌpi.kaˈpɫets/ /ˌpi.kəˈpɫets/ (n, neut)
débarbot

picapoll /pi.kaˈpoʎ/ /pi.kəˈpoʎ/ (n, masc)
picpoul
  Raïm blanc de maduració tardana, molt compacte i amb els grans molt petits, esfèrics, saborosos i amb la pell molt prima i tendra.

picaporta /pi.kaˈpɔr.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.ta/ /pi.kaˈpɔɾ.tɔ/ /pi.kəˈpɔr.tə/ (n, masc)
heurtoir

picar /piˈka/ /piˈkaɾ/ (v)
piquer
  picar l'ullet, fer l'ullet, tancar-lo ràpidament com a signe de complicitat.
taper
  Donar cops a alguna cosa amb pedra, bastó, martell o altre instrument.
taper, cuire, piquer
  picar la carn, trinxar-la
mordre
  Mossegar el peix l'esquer posar en l'ham per pescar.
picorer
  Agafar els ocells alguna cosa amb el bec, prendre's el menjar.
cuire
  Coure, causar coïssor, tenir una sensació desagradable de picor, cremor o formigueig.
  picar a algú, provocar
grignoter
  Menjar poc, menjar fora dels àpats.
glorifier, piquer
  (pronominal) Jactar-se d'alguna bona qualitat o habilitat, tenir-se per destre en algun art.
lober
  (pilota basca) Llançar la pilota de manera que surti projectada cap avall després de tocar el frontis.

picardia /pi.kaɾˈði.a/ /pi.kərˈdi.ə/ (n, fem)
astuce

picarola /pi.kaˈɾɔ.la/ /pi.kəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
clochette

picassià /pi.ka.siˈa/ /pi.kə.siˈa/ (adj, masc)
picassien
  Corresponent o pertanyent a Picasso o a la seva obra.

picat /piˈkat/ (n, masc)
piqué
  Resultat de picar.

picola /piˈkɔ.ɫa/ /piˈkɔ.ɫɔ/ /piˈkɔ.ɫə/ (n, fem)
hachette, hatchet

picotejar /pi.ko.teˈd͡ʒa/ /pi.ko.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ko.teˈʒa/ /pi.ko.təˈd͡ʒa/ /pi.ku.təˈʒa/ (v)
picorer

pictograma /pik.toˈɣɾa.ma/ /pik.toˈɣɾa.mə/ /pik.tuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
pictogramme

pido (Interjection)
jugez

pidolar /pi.ðoˈɫa/ /pi.ðoˈɫaɾ/ /pi.ðuˈɫa/ (v)
mendier

pietat /pi.eˈtat/ /pi.əˈtat/ (n, fem)
pitié, piété

piga /ˈpi.ɣa/ /ˈpi.ɣə/ (n, fem)
lentigo, tache de rousseur

pigment /piɡˈmen/ /piɡˈment/ (n, masc)
pigment

pigmentar /piɡ.menˈta/ /piɡ.menˈtaɾ/ /piɡ.mənˈta/ (v)
pigmenter

pijama /piˈd͡ʒa.ma/ /piˈʒa.ma/ /piˈʒa.mə/ (n, masc)
pyjama

pila /ˈpi.ɫa/ (n, fem)
pile
  Bateria elèctrica.

pilar /piˈɫa/ /piˈɫaɾ/ (n, neut)
pilier
  Element vertical de suport en una construcció.
  (rugbi) Cadascun dels dos primeres línies situats als extrems de la primera línia.

pilar dret (n, masc)
pilier droit

pilar esquerre (n, masc)
pilier gauche

pilar exterior (n, neut)
pilier extérieur

pilar interior (n, neut)
pilier intérieur

pillar /piˈʎa/ /piˈʎaɾ/ (v)
piller

pilot /piˈɫɔt/ (n, masc)
peloton
  El grup més nombrós de ciclistes en una competició, que pedalen a una mateixa velocitat.

pilot /piˈɫɔt/ (n, neut)
pilote
  Persona destinada a dirigir un vehicle, especialment quan és aquàtic o aeri, o de qualsevol tipus quan és de competició. En alguns vehicles amb més d'un tripulant (típicament vaixells), el pilot no és responsable del govern de la nau, només de mantenir la direcció indicada.

pilota /piˈɫɔ.ta/ /piˈɫɔ.tɔ/ (n, fem)
balle
  Cos esfèric o ovalat de diverses mides, pesos i materials segons els reglaments que generalment té una trajectòria llarga després d'un bot, a conseqüència de la seva elasticitat, utilitzat per a practicar diferents esports.
pelote
  Conjunt dels esports de pilota practicats en una pista de joc tancada totalment o parcialment per parets entre dos adversaris o dos equips de dos o més jugadors, que consisteixen a fer arribar una pilota a l'adversari colpejant-la amb una eina o directament amb la mà.

pilota a la línia (n, fem)
balle sur la ligne

pilota alta (n, fem)
balle haute

pilota amortida (n, fem)
balle amortie

pilota baixa (n, fem)
balle basse
  (tennis) Pilota que descriu una trajectòria arran de xarxa en el transcurs d'una jugada.

pilota basca (n, fem)
pelote basque

pilota bona (n, fem)
balle bonne

pilota col·locada (n, fem)
balle placée

pilota creuada (n, fem)
croisée

pilota curta (n, fem)
balle courte
  (tennis, tennis de taula) Pilota que bota a la part del camp contrari més pròxima a la xarxa.

pilota de cesta punta (n, fem)
pelote de cesta punta

pilota de cuir (n, fem)
pelote de cuir

pilota de goma (n, fem)
pelote de gomme

pilota de goma en frontó (n, fem)
pelote de paleta-gomme en fronton

pilota de goma en trinquet (n, fem)
baline

pilota de mà en frontó (n, fem)
pelote de main-nue en fronton

pilota de mà en trinquet (n, fem)
pelote de main-nue en trinquet

pilota de pala curta (n, fem)
pelote de pala corta

pilota de pala llarga (n, fem)
pelote de grosse pala

pilota de paleta de cuir (n, fem)
pelote de paleta-cuir

pilota de remunta (n, fem)
pelote de remonté

pilota de set (n, fem)
balle de set

pilota de trencament (n, fem)
balle de break

pilota de xare (n, fem)
pelote de sharé

pilota dintre (n, fem)
balle bonne

pilota dolenta (n, fem)
balle mauvaise

pilota en joc (n, fem)
ballon en jeu

pilota fora (n, fem)
balle dehors
  (voleibol) Falta consistent a fer ultrapassar a la pilota els límits de la pista de joc o de l'espai de pas.
  (beisbol) Pilota batuda que bota en terreny de fora o que passa més enllà de les línies de fora abans d'ultrapassar la primera o la tercera base, considerada no vàlida.

pilota llarga (n, fem)
balle longue
  (tennis, tennis de taula) Pilota que bota a la part del camp contrari més allunyada de la xarxa.

pilota lliure (n, fem)
balle libre

pilota morta (n, fem)
balle morte
  (futbol) Pilota aturada o quasi aturada en el transcurs d'un partit que pot ser recuperada per tots dos equips perquè no està en possessió de cap jugador.
pelote morte
  (pilota basca) Pilota que té una trajectòria curta després d'un bot, com a conseqüència d'haver estat molt utilitzada o de la naturalesa dels materials que la componen.

pilota olímpica (n, fem)
pelote olympique

pilota pantalla (n, fem)
balle voilée

pilota passada (n, fem)
balle passée

pilota preolímpica (n, fem)
pelote pré-olympique

pilota rasa (n, fem)
pelote rasante

pilota renovada (n, fem)
pelote recouverte

pilota retinguda (n, fem)
ballon tenu
  (basquetbol) Situació de la pilota que no pot ser jugada com a conseqüència d'un desacord entre els àrbitres, d'un fora de banda conflictiu o d'una situació de lluita, en el transcurs d'un partit.
balle accompagnée
  (voleibol) Falta consistent a retenir la pilota momentàniament amb les mans en el moment de fer el servei o de passar-la.

pilota tocada (n, fem)
ballon touché

pilota tova (n, fem)
balle molle

pilota valenciana (n, fem)
pelote valencienne

pilota viva (n, fem)
ballon vivant
  (basquetbol) Situació de la pilota en el moment de ser tocada per un jugador després d'un servei de banda o d'un salt entre dos o bé de ser agafada per a executar un tir lliure, en el transcurs d'un partit.
pelote vive
  (pilota basca) Pilota que té una trajectòria llarga després d'un bot, com a conseqüència d'haver estat poc utilitzada o de la naturalesa dels materials que la componen.

pilotar /pi.ɫoˈta/ /pi.ɫoˈtaɾ/ /pi.ɫuˈta/ (v)
piloter

piloteig /pi.ɫoˈtet͡ʃ/ /pi.ɫoˈtət͡ʃ/ /pi.ɫuˈtɛt͡ʃ/ (n, masc)
échange

piloteig tallat (n, masc)
poussette coupée

pilotejar /pi.ɫo.teˈd͡ʒa/ /pi.ɫo.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɫo.teˈʒa/ /pi.ɫo.təˈd͡ʒa/ /pi.ɫu.təˈʒa/ (v)
échanger

piloter /pi.ɫoˈte/ /pi.ɫoˈteɾ/ /pi.ɫuˈte/ (n, masc)
fabricant de pelotes

pinacle /piˈna.kɫe/ /piˈna.kɫə/ (n, masc)
pinacle

pinc /ˈpiŋ/ /ˈpiŋk/ /ˈpiŋk/ (n, masc)
pinque

pineda /piˈne.ða/ (n, fem)
pinède

pingüí (n, masc)
pingouin, manchot

pinnípedes /pinˈni.pe.ðes/ /pinˈni.pə.ðəs/ (n, masc)
pinnipèdes

pinsà (n, masc)
pinson, pinson des arbres

pinta /ˈpin.ta/ (n, fem)
peigne
  Estri per a posar en ordre els cabells, consistent en una làmina de material dur que té una filera de palets.

pintada /pinˈta.ða/ /pinˈta.ðə/ (n, fem)
peinture
  Resultat d'haver pintat.
graffiti
  Guixada o inscripció gràfica (amb pintura, retolador o altre material de gran durabilitat) que hom realitza en parets, vehicles i mobiliari urbà, normalment no propis, per tal d'expressar alguna idea, protesta o simplement per deixar rastre de la seva presència.

pintallavis /ˌpin.taˈʎa.vis/ /ˌpin.taˈʎa.βis/ /ˌpin.təˈʎa.vis/ /ˌpin.təˈʎa.βis/ (n, masc)
rouge à lèvres

pintar /pinˈta/ /pinˈtaɾ/ (v)
peindre
  Donar color a un dibuix.

pintor /pinˈto/ /pinˈto/ /pinˈtor/ /pinˈtoɾ/ (n, masc)
peintre

pintoresc /pin.toˈɾesk/ /pin.toˈɾəsk/ /pin.tuˈɾɛsk/ (adj, masc)
pinturesque

pintura /pinˈtu.ɾa/ (n, fem)
peinture
  Material que s'empra per a pintar, especialment quan és pastós o líquid o ho ha de ser en el moment de pintar.
  En art, obra gràfica creada amb pintura.
  Art que tracta sobre l'estudi i creació de les obres de l'accepció anterior.

pinya /ˈpi.ɲə/ (n, fem)
pomme de pin, cône de pin
  Estròbil de les coníferes, especialment el dels pins pinyoners.
  Part de diverses plantes que recorden un estròbil.

pinya tropical (n, fem)
ananas

pinyin /ˈpin.jin/ (n, masc)
pinyin

pinyol /piˈɲɔɫ/ (n, masc)
noyeau

pinyolet /pi.ɲoˈɫet/ /pi.ɲoˈɫət/ /pi.ɲuˈɫɛt/ (n, masc)
gravillon

pinyó (n, masc)
pigne
  Llavor comestible i molt apreciada del pi pinyoner i que es troba dins d'una pinya. És considerat un fruit sec.
pignon
  Roda dentada utilitzada en diverses màquines i en especial en els vehicles per transferir el moviment de l'element propulsor (pedalada, motor, etc.) a la roda.

pinzell (n, masc)
pinceau

pinça /ˈpin.sa/ /ˈpin.sə/ (n, fem)
pince
  (normalment en plural) Instrument flexible de dues peces per a agafar o subjectar objectes petits.
  Pota de certs artròpodes com a òrgan de pressió.

pinçar /pinˈsa/ /pinˈsaɾ/ (v)
pincer

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ (n, fem)
pipe
  Instrument per a fumar compost per una cassoleta on es crema el tabac connectada per un costat de la seva base a un tub el final del qual és per on el fumador xucla el fum.

pipa /ˈpi.pa/ /ˈpi.pə/ (n, masc)
pipa
  Instrument cordòfon pinçat de la família dels llaüts, que fa uns 90 cm de llargada i uns 25 cm d'amplada, constituït per una caixa de ressonància de fusta en forma de pera i de fons bombat, amb la taula harmònica plana amb dues obertures acústiques, i amb un mànec curt amb claviller integrat a la caixa, amb trasts i de quatre a sis cordes separades de la caixa per un pont, que es toca recolzant-lo en posició vertical sobre la falda.

pipeline de renderització (n, masc)
chaîne de transformations graphiques

pipí /piˈpi/ (n, masc)
pipi

piquet /piˈket/ /piˈkɛt/ (n, masc)
piquet

pira /ˈpi.ɾa/ /ˈpi.ɾə/ (n, fem)
bûcher

piranya /piˈɾa.ɲa/ /piˈɾa.ɲə/ (n, fem)
piranha

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ (adj)
pirate
  Relatiu als pirates o la pirateria.

pirata /piˈɾa.ta/ /piˈɾa.tə/ (n, neut)
pirate, corsaire
  Lladre que aborda vaixells per robar mercaderies.

piratejar /pi.ɾa.teˈd͡ʒa/ /pi.ɾa.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.ɾa.teˈʒa/ /pi.ɾə.təˈd͡ʒa/ /pi.ɾə.təˈʒa/ (v)
pirater
  Robar, saquejar o atacar com un pirata (del mar).
  Fer còpies sense respectar els drets d'autor.

pirinenc /pi.ɾiˈneŋk/ /pi.ɾiˈnɛŋ/ (adj)
pyrénéen

pirogravar /pi.ɾo.ɣɾaˈvaɾ/ /pi.ɾo.ɣɾaˈβa/ /pi.ɾo.ɣɾəˈva/ /pi.ɾu.ɣɾəˈva/ /pi.ɾu.ɣɾəˈβa/ (v)
pyrograver

piromania /pi.ɾo.maˈni.a/ /pi.ɾu.məˈni.ə/ (n, fem)
pyromanie

pirotècnia /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.a/ /pi.ɾoˈtɛŋ.ni.ə/ /pi.ɾoˈtɛɡ.ni.a/ /pi.ɾuˈtɛŋ.ni.ə/ (n, fem)
pyrotechnie

piràmide /piˈɾa.mi.ðe/ /piˈɾa.mi.ðə/ (n, fem)
pyramide

pirèxia /piˈɾɛk.si.a/ /piˈɾɛk.si.ə/ (n, fem)
pyrexie

piròman /piˈɾɔ.man/ /piˈɾɔ.mən/ (n, masc)
pyromane

pis (n, masc)
étage
  Planta superior d'un edifici.
appartement
  (col·loquial, comercial) Habitatge en un edifici amb diverses plantes.

pisa /ˈpi.za/ /ˈpi.zə/ (n, fem)
faïence
  Ceràmica de pasta porosa recoberta d'un vernís vitrificat transparent o opac.

piscina /pisˈsi.nə/ /piˈsi.na/ (n, fem)
piscine
  Dipòsit d’aigua construït per a banyar-s’hi i practicar esports aquàtics.
simulation
  (futbol) Acció d’un jugador que es deixa caure a terra per a simular una falta de l’adversari.

pissarra /piˈsa.ra/ /piˈsa.rə/ (n, fem)
tableau, tableau noir
  Placa de llicorella o superfície preparada per a escriure-hi amb un guix o retolador.

pista /ˈpis.ta/ /ˈpis.tə/ (n, fem)
piste
  Indici indicador d'un camí a seguir en una investigació.
  Cadascun dels solcs o espais en un disc d'enregistraments.

pista auxiliar (n, fem)
court auxiliaire

pista central (n, fem)
court central

pista d'asfalt (n, fem)
court d'asphalte

pista d'herba (n, fem)
court en gazon

pista d'individuals (n, fem)
court de simple

pista de bowling (n, fem)
piste de bowling

pista de ciment (n, fem)
court de ciment

pista de dobles (n, fem)
court de double

pista de fusta (n, fem)
court en bois

pista de gel (n, fem)
patinoire de glace

pista de joc (n, fem)
court

pista de terra batuda (n, fem)
court en terre battue

pista lenta (n, fem)
court lent

pista ràpida (n, fem)
court rapide

pista sintètica (n, fem)
court synthétique

pistola /pisˈtɔ.ɫa/ (n, fem)
pistolet

pit (n, masc)
poitrine, sein
  Tòrax humà.
poitrine
  Part exterior del tòrax humà.
sein, poitrine
  Mamella, especialment de la dona.
cœur
  Figurativament, empenta o valentia per a realitzar alguna tasca difícil o perillosa.

pitança /piˈtan.sa/ /piˈtan.sə/ (n, fem)
pitance

pitch (n, masc)
coup d'approche lobé

pitch-and-putt (n, masc)
pitch and putt

pitejar /pi.teˈd͡ʒa/ /pi.teˈd͡ʒaɾ/ /pi.teˈʒa/ /pi.təˈd͡ʒa/ /pi.təˈʒa/ (v)
gazouiller

pitet /piˈtet/ /piˈtət/ /piˈtɛt/ (n, masc)
bavoir
  Peça de roba lligada al coll que es posa a les criatures perquè no s'embrutin, especialment quan mengen.

pitjar /piˈd͡ʒa/ /piˈd͡ʒaɾ/ (v)
presser

pitjor /piˈd͡ʒo/ /piˈd͡ʒoɾ/ /piˈd͡ʒoɾ/ (adj)
pire
  De resultats insatisfactoris comparats amb d'altres.
  El més dolent comparat amb tots els del seu gènere.

pitral /piˈtɾaɫ/ (n, masc)
bricole
  Accessori de l’arreu del cavall cenyit al pit.

pitxella /piˈt͡ʃe.ʎa/ /piˈt͡ʃe.ʎə/ (n, fem)
jarre

pitxer /piˈt͡ʃe/ /piˈt͡ʃeɾ/ (n, masc)
pichet
  Gerro amb ansa per abocar begudes.

piuladissa /piw.ɫaˈði.sa/ /piw.ɫəˈði.sə/ (n, fem)
piaillement

piular /piwˈɫa/ /piwˈɫaɾ/ (v)
piailler

piulet /piwˈɫet/ /piwˈɫət/ /piwˈɫɛt/ (n, masc)
piaulement
  Crit de pollet, d’ocell petit.

pivot /piˈvɔt/ /piˈvɔt/ /piˈβɔt/ (n, masc)
pivot
  (tennis de taula) Acció i efecte d'un jugador de fer un gir sobre si mateix per passar d'una posició de joc de revés a una posició de joc de dreta.

pivot /piˈvɔt/ /piˈvɔt/ /piˈβɔt/ (n, neut)
centre
  (basquetbol) Jugador generalment situat a prop de la zona de 3 segons, que en la fase d'atac s'encarrega de fer passades, pantalles i llançaments a cistella i d'agafar rebots.
avant-centre
  (handbol) Jugador d'un sistema ofensiu 3-3 situat a la segona línia ofensiva més pròxima a la porteria, que s'encarrega principalment de fer bloquejos i lliscaments.

pivot alt (n, masc)
pivot haut

pivot baix (n, masc)
pivot bas

pivot mitjà (n, masc)
pivot mi-haut

pivotar /pi.voˈta/ /pi.voˈtaɾ/ /pi.vuˈta/ /pi.βoˈta/ /pi.βuˈta/ (v)
pivoter

pixaner /pi.ʃaˈne/ /pi.ʃaˈneɾ/ /pi.ʃəˈne/ (n, masc)
pisseur

pixar /piˈʃa/ /piˈʃaɾ/ (v)
pisser
  (col·loquial) orinar

pixelar /pik.seˈɫa/ /pik.seˈɫaɾ/ /pik.səˈɫa/ (v)
pixeliser
  Generar una imatge o transformar-la totalment o parcialment de manera que els píxels es facin perceptibles i redueixin el detall d'allò que haurien de mostrar.

pixota de llanguet (n, fem)
aurin

pizza /ˈpi.d͡za/ /ˈpi.tsa/ (n, fem)
pizza

pió (n, masc)
pion

pla (adj, masc)
plat
  Llis, sense elevacions.
  (pilota, esports de raqueta) Dit del cop executat de manera que no s'imprimeix gairebé cap efecte a la pilota o el volant, que fa que surti projectat a gran velocitat.

pla (adv)
bien
  Partícula amb valor afirmatiu emfàtic.
pas du tout
  Partícula amb valor negatiu irònic.

pla (n, masc)
plaine
  Zona geogràfica sense grans elevacions.
plan
  Projecte, previsió, organització prèvia d'una actuació.

pla Dalton (n, masc)
plan Dalton

pla Jena (n, masc)
plan Jena

pla Winnetka (n, masc)
plan Winnetka

pla d'acollida (n, masc)
plan d'accueil

pla d'estudis (n, masc)
plan d'études
  Concreció del currículum vigent en un moment donat en forma d'ordenació general per cursos, etapes i cicles dels continguts, assignatures i activitats que han de desenvolupar-se.

pla de formació (n, masc)
plan de formation

pla de treball (n, masc)
plan de travail

pla educatiu individualitzat (n, masc)
plan éducatif individualisé

pla estratègic (n, masc)
plan stratégique

pla vertical de la xarxa (n, masc)
plan vertical du filet

placa /ˈpɫa.ka/ /ˈpɫa.kə/ (n, masc)
plaque
  Làmina rígida aplicada sobre una superfície.

placa del llançador (n, fem)
plaque du lanceur

placar /pɫaˈka/ /pɫaˈkaɾ/ /pɫəˈka/ (v)
plaquer

placatge /pɫaˈka.d͡ʒe/ /pɫəˈka.d͡ʒə/ (n, masc)
placage

placatge perillós (n, masc)
plaquage dangereux

placenta /pɫaˈsen.ta/ /pɫəˈsen.tə/ (n, fem)
placenta

placer /pɫaˈse/ /pɫaˈseɾ/ /pɫəˈse/ (n, masc)
placer
  (geologia) Sediment al·luvial amb partícules de minerals preciosos.

placidesa /pɫa.siˈðe.za/ /pɫə.siˈðə.zə/ /pɫə.siˈðɛ.zə/ (n, fem)
placidité

plaent /pɫaˈen/ /pɫaˈent/ /pɫəˈen/ /pɫəˈent/ (adj)
plaisant

plaentment /pɫaˌemˈmen/ /pɫaˌemˈment/ /pɫəˌemˈmen/ /pɫəˌemˈment/ (adv)
plaisamment

plaer /pɫaˈe/ /pɫaˈeɾ/ /pɫəˈə/ /pɫəˈɛ/ (n, masc)
plaisir
  Satisfacció, gust, diversió, que resulta agradable als sentits.

plaga /ˈpɫa.ɣa/ /ˈpɫa.ɣə/ (n, fem)
plaie

plagi /ˈpɫa.d͡ʒi/ /ˈpɫa.ʒi/ (n, masc)
plagiat

plagiar /pɫa.d͡ʒiˈa/ /pɫa.d͡ʒiˈaɾ/ /pɫa.ʒiˈa/ (v)
plagier

plana /ˈpɫa.na/ /ˈpɫa.nə/ (n, fem)
plaine
  Àrea de terreny extensa amb un relleu relativament pla i d'altitud escassa.
flet
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Platichthys flesus)

plana abissal (n, fem)
plaine abyssale

planar /pɫaˈna/ /pɫaˈnaɾ/ /pɫəˈna/ (v)
planer
  Un ocell, volar amb les ales esteses i quietes.
  Un avió, un planador, volar sense motor.

planejar /pɫa.neˈd͡ʒa/ /pɫa.neˈd͡ʒaɾ/ /pɫa.neˈʒa/ /pɫə.nəˈd͡ʒa/ /pɫə.nəˈʒa/ (v)
aplanir
  (transitiu) Treballar una superfície per fer-la plana.
projeter
  (transitiu) Fer plans, planificar.

planer /pɫaˈne/ /pɫaˈneɾ/ /pɫəˈne/ (adj, masc)
simple
  Expressat amb termes fàcilment comprensibles.

planeta /pɫaˈne.ta/ /pɫəˈnə.tə/ /pɫəˈnɛ.tə/ (n, masc)
planète

planetari (n, masc)
planétaire

planificació /pɫa.ni.fi.ka.siˈo/ /pɫə.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
planification

planificació curricular (n, fem)
planification curriculaire

planificació educativa (n, fem)
planification de l'éducation

planificar /pɫa.ni.fiˈka/ /pɫa.ni.fiˈkaɾ/ /pɫə.ni.fiˈka/ (v)
planifier

planosòl /pɫa.noˈsɔɫ/ /pɫə.noˈsɔɫ/ /pɫə.nuˈsɔɫ/ (n, masc)
planosol

planta (n, fem)
plante
  Vegetal herbaci.
étage
  Pis o nivell d'una construcció.

planta del peu (n, fem)
plante

plantada de bitlles (n, fem)
quillier

plantador (n, masc)
requilleur

plantar /pɫanˈta/ /pɫanˈtaɾ/ /pɫənˈta/ /pɫənˈtar/ (v)
planter
  Ficar una planta o esqueix amb les arrels dins de terra fèrtil.
poser un lapin
  (col·loquial) Deixar, abandonar.

plantar les bitlles (v)
placer les quilles

plantatge /pɫanˈta.d͡ʒe/ /pɫənˈta.d͡ʒə/ (n, masc)
plantain

plantejament /pɫan.te.d͡ʒaˈmen/ /pɫan.te.d͡ʒaˈment/ /pɫan.te.ʒaˈmen/ /pɫən.tə.ʒəˈmen/ /pɫən.tə.ʒəˈment/ (n, masc)
approche

plantejar /pɫan.teˈd͡ʒa/ /pɫan.teˈd͡ʒaɾ/ /pɫan.teˈʒa/ /pɫən.təˈd͡ʒa/ /pɫən.təˈʒa/ (v)
poser

planter /pɫanˈte/ /pɫanˈteɾ/ (n, masc)
pépinière
  Lloc on es crien plantes.
  Lloc de formació professional.

plantilla /pɫanˈti.ʎa/ /pɫənˈti.ʎə/ (n, fem)
liste des joueurs
  (esports de pilota) Conjunt de jugadors que integren un equip.
plate-forme
  (hoquei sobre patins) Làmina de metall o plàstic d'un patí de rodes sense bota incorporada, sobre la qual es colla la bota de l'esportista.

planxa /ˈpɫaɲ.t͡ʃa/ /ˈpɫaɲ.ʃə/ (n, fem)
fer à repasser
  Estri que acumula i comunica calor, utilitzat per allisar arrugues de la roba de vestir.
plongeon
  (voleibol) Acció defensiva consistent a llançar-se a terra cap endavant per colpejar la pilota amb una mà o amb totes dues abans que toqui a terra, esmorteint la topada amb els braços.
planche
  (hoquei sobre herba) Làmina metàl·lica de 3,66 m de llargada i 0,46 m d'amplada posada dreta al fons d'una porteria, que serveix per a determinar la validesa d'un gol de penal.

planxa de neu (n, fem)
planche à neige

planxa lateral (n, fem)
planche de côté

planxar /pɫaɲˈt͡ʃa/ /pɫaɲˈt͡ʃaɾ/ /pɫəɲˈʃa/ (v)
repasser

planxeta /pɫaɲˈt͡ʃe.ta/ /pɫəɲˈʃə.tə/ /pɫəɲˈʃɛ.tə/ (n, fem)
crénilabre à cinq taches
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Symphodus roissali)

plany /ˈpɫaɲ/ (n, masc)
plaint

plaqueta /pɫaˈke.ta/ /pɫəˈkə.tə/ /pɫəˈkɛ.tə/ (n, fem)
plaquette

plasmar /pɫazˈma/ /pɫazˈmaɾ/ /pɫəzˈma/ (v)
former
  Donar una forma determinada a quelcom, en particular a una massa o matèria tova o mal·leable.
concrétiser
  Donar forma a una cosa abstracta.

plastificar /pɫas.ti.fiˈka/ /pɫas.ti.fiˈkaɾ/ /pɫəs.ti.fiˈka/ (v)
plastifier

plastilina /pɫas.tiˈɫi.na/ /pɫəs.tiˈɫi.nə/ (n, fem)
plastiline

plastró /pɫasˈtɾo/ /pɫəsˈtɾo/ (n, masc)
plastron
  (esgrima) Peça de material reforçat per a protegir la meitat del tronc més propera al braç armat.
  Peça de l'armadura que protegia el davant del pit.
  Zona ventral de la closca d'un queloni.

plat (n, masc)
plat, assiette
  Recipient emprat per sostenir-hi la vianda mentre es menja. Quan conté sólids sol ser de mida més o menys plana i quan sosté líquids còncava.
assiette, plat
  Per metonímia, qualsevol àpat cuinat.

plat combinat (n, masc)
assiette variée

plat suspès (n, masc)
cymbale suspendue

plataforma /pɫa.taˈfoɾ.ma/ /pɫə.təˈfɔr.mə/ (n, fem)
plate-forme
  Superfície plana, horitzontal i elevada.
  (figuradament) Element que serveix per a manifestar unes idees, un programa.

plataforma continental (n, fem)
plateau continental

plataforma de joc (n, fem)
plateforme de jeu

platanístids /pɫa.taˈnis.tits/ /pɫə.təˈnis.tits/ (n, masc)
Platanistidés

platerets /pɫa.teˈɾets/ /pɫə.təˈɾəts/ /pɫə.təˈɾɛts/ (n, masc)
cymbales

platirí /pɫa.tiˈri/ /pɫə.tiˈri/ (n, masc)
platyrhinien

platja /ˈpɫa.d͡ʒa/ /ˈpɫa.ʒə/ (n, fem)
plage, grève

platxeriós /pɫa.t͡ʃe.ɾiˈos/ /pɫə.t͡ʃə.ɾiˈos/ (adj, masc)
fêtard

platí /pɫəˈti/ (n, masc)
platine

platònic /pɫaˈtɔ.nik/ /pɫəˈtɔ.nik/ (adj, masc)
platonique

plató /plaˈto/ /pɫəˈto/ (n, masc)
plateau

plaure /ˈplaw.ɾe/ /ˈplaw.ɾə/ (v)
plaire

plausiblement /pɫawˌzi.bɫeˈment/ /pɫawˌzi.βɫeˈmen/ /pɫawˌzib.bɫeˈmen/ /pɫəwˌzi.βɫəˈmen/ /pɫəwˌzib.bɫəˈmen/ /pɫəwˌzib.bɫəˈment/ (adv)
plausiblement

play-action (n, masc)
feinte de course et passe

play-off /ˌpɫejˈɔff/ /ˌpɫɛjˈɔff/ (n, masc)
play-off

plaça /ˈpɫa.sə/ (n, fem)
place

plaça escolar (n, fem)
place d'élève

plaçar /pɫaˈsa/ /pɫaˈsaɾ/ /pɫəˈsa/ (v)
placer

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ (adj, masc)
plein
  Que està farcit fins a estar complet.

ple /ˈpɫe/ /ˈpɫə/ /ˈpɫɛ/ (n, masc)
abat
  (bowling) Resultat màxim, consistent a tombar totes les bitlles amb el primer llançament d'un quadre.

plec /ˈpɫek/ /ˈpɫək/ /ˈpɫɛk/ (n, masc)
pli
  Part doblegada d'un paper.
rôle
  Documents que van junts en un acte administratiu o judicial perquè tenen relació amb una mateixa part del procediment.

pledejar /pɫe.ðeˈd͡ʒa/ /pɫe.ðeˈd͡ʒaɾ/ /pɫe.ðeˈʒa/ /pɫə.ðəˈd͡ʒa/ /pɫə.ðəˈʒa/ (v)
plaider

plegar /pɫeˈɣa/ /pɫeˈɣaɾ/ /pɫəˈɣa/ (v)
plier
  Doblegar, especialment la roba o el paper.
fermer
  Acabar l'horari laboral, interrompre una feina, una tasca, per seguir més endavant.
finir
  Cessar un negoci, una relació laboral.
recueillir
  Aplegar, collir de terra.

plenamar /ˌpɫe.naˈmaɾ/ /ˌpɫə.nəˈmaɾ/ /ˌpɫɛ.nəˈmar/ (n, fem)
marée

plet (n, masc)
procès

pleta /ˈpɫe.ta/ /ˈpɫə.tə/ /ˈpɫɛ.tə/ (n, masc)
enclos

plexímetre /pɫekˈsi.me.tɾe/ /pɫəkˈsi.mə.tɾə/ (n, masc)
plessimétre

plis /ˈpɫis/ (n, masc)
plis

plom (n, masc)
plomb

ploma /ˈpɫo.ma/ (n, fem)
plume
  Estructura de ceratines de la pell dels ocells.
  Artefacte per a escriure, que té un plomí.

plomall /pɫoˈmaʎ/ /pɫuˈmaj/ /pɫuˈmaʎ/ (n, masc)
empennage de plumes
  (bàdminton) Element allargat d'un volant de plomes naturals constituït per un conjunt de setze plomes naturals de 64 a 70 mm de llargada i amb la punta arrodonida, que van fixades l'una al costat de l'altra.

plomar /pɫoˈma/ /pɫoˈmaɾ/ /pɫuˈma/ (v)
plumer
  (transitiu) Llevar les plomes a una au.
  (transitiu) Deixar sense diners a algú, especialment en apostes.
plomber
  Afegir plom.
  Assegurar la integritat d'una cosa amb un segell de plom.
emplumer
  (intransitiu) Una au, treure ploma.

plor /ˈpɫo/ /ˈpɫu/ /ˈpɫɔ/ /ˈpɫɔɾ/ /ˈpɫɔɾ/ (n, masc)
pleurs, pleur

ploramiques /ˌpɫɔ.ɾaˈmi.kes/ /ˌpɫɔ.ɾəˈmi.kəs/ (n, neut)
pleurnicheur

plorar /pɫoˈɾa/ /pɫoˈɾaɾ/ /pɫuˈɾa/ (v)
pleurer

ploricó /pɫo.ɾiˈko/ /pɫu.ɾiˈko/ (n, masc)
pleurnicherie
  Plor fingit.

plorinyar /pɫo.ɾiˈɲa/ /pɫo.ɾiˈɲaɾ/ /pɫu.ɾiˈɲa/ (v)
pleumicher

ploure /ˈpɫɔw.ɾe/ /ˈpɫɔw.ɾə/ /ˈpɾɔw.ɾa/ /ˈpʎow.ɾe/ (v)
pleuvoir
  Precipitar en forma d'aigua, caure líquid des dels núvols

ploure a bots i barrals /ˌpɫɔw.ɾe.aˌbot.si.baˈraɫs/ (idiom)
pleuvoir à verse

pluja /ˈpɫu.d͡ʒa/ /ˈpɫu.ʒa/ (n, fem)
pluie

pluja d'idees (n, fem)
brainstorming

plum-cake /ˌpɫumˈkejk/ /ˌpɫumˈkɛjk/ (n, masc)
plum-cake

plural (adj)
pluriel
  Que denota més d’un.

plural (n, masc)
pluriel
  Forma de la categoria gramatical de nombre que denota més d’una entitat.

pluralitzar /pɫu.ɾa.ɫiˈd͡za/ /pɫu.ɾa.ɫiˈza/ /pɫu.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /pɫu.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
pluraliser

pluricel·lular /pɫu.ɾi.se.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.seɫ.ɫuˈɫaɾ/ /pɫu.ɾi.sə.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫar/ /pɫu.ɾi.səɫ.ɫuˈɫaɾ/ (adj)
pluricellulaire

pluridisciplinari /pɫu.ɾi.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /pɫu.ɾi.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ (adj, masc)
multidisciplinaire

pluridisciplinarietat (n, fem)
multidisciplinarité

plusquamperfet /pɫus.kwam.peɾˈfet/ /pɫus.kwəm.pərˈfet/ (n, masc)
plus-que-parfait

plutoni (n, masc)
plutonium

plàcid /ˈpɫa.sit/ (adj, masc)
placide

plànol /ˈpɫa.noɫ/ /ˈpɫa.nuɫ/ (n, masc)
carte

plànyer /ˈpɫa.ɲe/ /ˈpɫa.ɲeɾ/ /ˈpɫa.ɲə/ (v)
plaindre
  Plorar, lamentar-se.

plàstic (n, masc)
plastique
  Material sòlid, orgànic i polimèric d'alta massa molecular. Es caracteritzen per les seves bones propietats d'elasticitat i flexibilitat i sovint també de transparència, cosa que provoca un consum massiu. El seu origen és sintètic o semisintètic i majoritàriament deriva del petroli.

plàtan /ˈpɫa.tən/ (n, masc)
platane

pneumologia /new.mo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /new.mo.ɫoˈʒi.a/ /nəw.mo.ɫoˈʒi.ə/ /nəw.mu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
pneumologie

pneumàtic /newˈma.tik/ /nəwˈma.tik/ (n, masc)
pneu

pneumònia /newˈmɔ.ni.a/ /nəwˈmɔ.ni.ə/ (n, fem)
pneumonie
  Pulmonia

poal /poˈaɫ/ /puˈaɫ/ (n, masc)
cruche
  (septentrional, tarragoní) càntir

població /po.bɫa.siˈo/ /po.βɫa.siˈo/ /pob.bɫa.siˈo/ /pob.bɫə.siˈo/ /pu.βɫə.siˈo/ /pub.bɫə.siˈo/ (n, fem)
population
  Conjunt de gent residint a una zona.
  (estadística) Conjunt de tots els individus o casos amb determinades característiques comunes, a partir dels quals es pot extreure una mostra, que s'utilitzen com a base en una operació estadística o en una recerca.
ville
  Lloc poblat.

població escolar (n, fem)
population scolaire

poblar /pobˈbɫa/ /poˈβɫa/ /pubˈbɫa/ /puˈβɫa/ (v)
peupler

poblat /pobˈbɫat/ /poˈβɫat/ /pubˈbɫat/ /puˈβɫat/ (n, fem)
village

poble /ˈpɔ.βɫe/ /ˈpɔ.βɫə/ /ˈpɔb.bɫe/ /ˈpɔb.bɫə/ (n, masc)
peuple
  Conjunt de persones amb vincles socials, polítics, ètnics, religiosos, històrics.
village
  (castellanisme) Població amb pocs habitants, menor que una ciutat o vila.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ (adj, masc)
pauvre
  Que no té recursos per viure o són insuficients.

pobre /ˈpɔ.bɾe/ /ˈpɔ.bɾə/ /ˈpɾɔ.ba/ (n, masc)
pauvre
  Persona sense recursos per viure.

pobresa /poˈbɾe.za/ /poˈbɾə.zə/ /puˈbɾɛ.zə/ /puˈβɾɛ.zə/ (n, fem)
pauvreté
  Manca de diners o recursos.

pobresa energètica (n, fem)
pauvreté énergétique

pobresa residencial (n, fem)
pauvreté due au logement

poc (adj, masc)
peu
  En quantitat escassa.

poc (adv)
peu
  De manera escassa.

poca-solta /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.ta/ /ˌpɔ.kaˈsɔɫ.tɔ/ /ˌpɔ.kəˈsɔɫ.tə/ (adj)
crétin

poció /po.siˈo/ /pu.siˈo/ (n, fem)
potion

podar /poˈða/ /poˈðaɾ/ /puˈða/ /puˈɾa/ (v)
tailler, élaguer

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ (n, masc)
pouvoir
  Capacitat per fer alguna cosa.

poder /poˈðe/ /poˈðeɾ/ /poˈðə/ /puˈðe/ /puˈðɛ/ /puˈðɛr/ (v)
pouvoir
  Tenir la facultat o potència per fer alguna cosa, ser capaç de fer-la.
  Tenir domini, autoritat.
  Tenir força i activitat per a obrar, resistir o sofrir.
  Excitar a algú a que faci o deixi de fer alguna cosa.
  Ser possible o contingent que succeeixi alguna cosa.

poderós /po.ðeˈɾos/ /po.ðəˈɾos/ /pu.ðəˈɾos/ (adj, masc)
puissant

podi /ˈpo.ði/ /ˈpɔ.ði/ (n, masc)
podium

podrir /poˈðɾi/ /poˈðɾiɾ/ /puˈðɾi/ (v)
pourrir

podòleg /poˈðɔ.lek/ /puˈðɔ.ɫək/ (n, masc)
pédicure

poema /poˈe.ma/ /puˈɛ.mə/ (n, masc)
poème

poesia /po.eˈzi.a/ /po.əˈzi.ə/ /pu.əˈzi.ə/ (n, fem)
poésie

poeta /poˈe.ta/ /poˈə.tə/ /puˈɛ.tə/ (n, neut)
poète

pogrom /poˈɣɾom/ /puˈɣɾom/ (n, masc)
pogrom

pol /ˈpɔɫ/ (n, masc)
pôle

polaina /poˈɫaj.na/ /poˈɫaj.nə/ /puˈɫaj.nə/ (n, fem)
guêtre
  Peça de roba o cuir que se sobreposa parcialment a un calçat baix i el completa cap amunt per formar-ne la canya com si fos una bota.

polarització /po.la.ɾi.d͡za.siˈo/ /pu.ɫə.ɾid.zə.siˈo/ (n, fem)
polarisation

polaritzar /po.ɫa.ɾiˈd͡za/ /po.ɫa.ɾiˈza/ /po.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /po.ɫə.ɾiˈd͡za/ /pu.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
polariser

poliamor /ˌpɔ.ɫi.aˈmoɾ/ /ˌpɔ.ɫi.əˈmor/ (n, masc)
polyamour

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ (n, fem)
police, gendarmerie
  Cos de seguretat civil.

policia /po.ɫiˈsi.a/ /po.ɫiˈsi.ə/ /pu.ɫiˈsi.ə/ (n, neut)
policier
  Membre del cos de seguretat civil.

policíac /po.ɫiˈsi.ak/ /po.ɫiˈsi.ək/ /pu.ɫiˈsi.ək/ (adj, masc)
policiel

poliedre /po.ɫiˈe.ðɾe/ /po.ɫiˈɛ.ðɾə/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
polyèdre

poliglot /po.ɫiˈɣɫɔt/ /pu.ɫiˈɣɫɔt/ (adj, masc)
polyglotte

polimorfisme /po.ɫi.moɾˈfiz.me/ /po.ɫi.moɾˈfiz.mə/ /pu.ɫi.murˈfiz.mə/ (n, masc)
polymorphisme
  Multiplicitat de possibles estats per a una determinada propietat; qualitat de polimòrfic.

polir /poˈɫi/ /poˈɫiɾ/ /puˈɫi/ (v)
polir
  Fregar amb un drap fins a aconseguir brillantor.
astiquer
  Donar a quelcom un aspecte net i endreçat.
  Passar una llima i rebaixar un material fins que quedi llis.
orner
  Guarnir amb coses belles.

polirize /po.ɫiˈri.ze/ /po.ɫiˈri.zə/ /pu.ɫiˈri.zə/ (adj, masc)
polyrrhize

polisèmia /po.ɫiˈsɛ.mi.a/ /po.ɫiˈsɛ.mi.ə/ /pu.ɫiˈsɛ.mi.ə/ (n, fem)
polysémie

polit /poˈɫit/ /puˈɫit/ (adj, masc)
propre
  Que llueix el seu millor aspecte: net, ben vestit, ben endreçat.

politeisme /po.ɫi.teˈiz.me/ /po.ɫi.təˈiz.mə/ /pu.ɫi.təˈiz.mə/ (n, masc)
polythéisme

politeista /po.ɫi.teˈis.ta/ /po.ɫi.teˈis.te/ /po.ɫi.təˈis.tə/ /pu.ɫi.təˈis.tə/ (adj)
polythéiste

politiqueig /po.ɫi.tiˈket͡ʃ/ /po.ɫi.tiˈkət͡ʃ/ /pu.ɫi.tiˈkɛt͡ʃ/ (n, masc)
politicaillerie

polititzar /po.ɫi.tiˈd͡za/ /po.ɫi.tiˈza/ /po.ɫi.tiˈzaɾ/ /pu.ɫi.tiˈd͡za/ (v)
politiser

politja /poˈɫi.d͡ʒa/ /poˈɫi.d͡ʒə/ /puˈɫi.d͡ʒə/ (n, fem)
poulie

polièdric /po.ɫiˈɛ.ðɾik/ /pu.ɫiˈɛ.ðɾik/ (adj, masc)
polyédrique
  (geometria) Corresponent o pertanyent a un poliedre.

poll /ˈpoj/ /ˈpoʎ/ /ˈpoʎ/ /ˈpuʎ/ (n, masc)
pou
  Insecte paràsit que s'alimenta de la sang de persones i viu agafat als pèls.

polla /ˈpo.ʎa/ /ˈpo.ʎə/ (n, fem)
poulette
  Gallina jove.

polla díndia (n, fem)
dinde

pollancre /poˈʎaŋ.kɾe/ /poˈʎaŋ.kɾə/ /puˈʎaŋ.kɾə/ (n, masc)
peuplier

pollastre /poˈʎas.tɾə/ /puˈʎas.tɾə/ (n, masc)
poule, poulet

polleguera /po.ʎeˈɣe.ɾa/ /po.ʎəˈɣe.ɾə/ /pu.ʎəˈɣe.ɾə/ (n, fem)
gond
  Eix sobre del qual descansa i es mouen les portes.

pollet /poˈʎet/ /poˈʎət/ /puˈʎɛt/ (n, masc)
poussin

pollina /poˈʎi.na/ /poˈʎi.nə/ /puˈʎi.nə/ (n, fem)
pouliche

pollinar /po.ʎiˈna/ /po.ʎiˈnaɾ/ /pu.ʎiˈna/ (v)
pouliner

pollí /poˈʎi/ /puˈʎi/ (n, masc)
ânon
  Cria d’egua, somera o mula en edat de mamar.

pollós /poˈʎos/ /puˈjos/ /puˈʎos/ (adj, masc)
pouilleux

poloni /poˈɫɔ.ni/ /puˈɫɔ.ni/ (n, masc)
polonium

polonès /po.ɫoˈnəs/ /pu.ɫuˈnɛs/ (n, masc)
polonais
  Habitant de Polònia.
  (masculí singular) Llengua parlada a Polònia.

pols (n, fem)
poussière
  Partícules fines i seques alçades pel vent, normalment de terra i altres materials diminuts.

pols (n, masc)
pouls
  Impuls amb què el cor envia la sang per tot l'organisme.

polsador /poɫ.saˈðo/ /poɫ.saˈðoɾ/ /poɫ.səˈðo/ /puɫ.səˈðo/ (n, masc)
bouton-poussoir
  Dispositiu amb un botó que obre o tanca un circuit.

polsina /poɫˈsi.na/ /poɫˈsi.nə/ /puɫˈsi.nə/ (n, fem)
pussière

poltre (n, masc)
poulain
  Cavall jove.
chevalet
  Aparell per subjectar les bèsties que cal ferrar les potes.
  Aparell que es feia servir antigament per subjectar una persona mentre rebia càstig corporal.

poltrona /poɫˈtɾo.na/ /puɫˈtɾo.nə/ (n, fem)
fauteuil
  Cadira de braços força confortable, pròpia del qui està en una posició de poder.

poltró /poɫˈtɾo/ /puɫˈtɾo/ (adj, masc)
flemmard

polze /ˈpoɫ.ze/ (n, masc)
pouce

pol·len /ˈpɔ.ɫen/ /ˈpɔ.ɫən/ /ˈpɔɫ.ɫen/ /ˈpɔɫ.ɫən/ (n, masc)
pollen

polèmic /poˈɫɛ.mik/ /puˈɫɛ.mik/ (adj, masc)
polémique

polígon (n, masc)
polygone
  Figura geomètrica plana i tancada formada per un nombre limitat de segments lineals. Cada un d'aquests segments és un costat, i cada un dels punts on s'uneixen dos costats és un vèrtex. Sovint, el terme polígon també s'utilitza per descriure l'àrea compresa dins de la figura, o la unió de la figura i l'àrea.

polígon industrial (n, masc)
industrielle

polític /poˈɫi.tik/ /puˈɫi.tik/ (n, masc)
politicien
  Persona que s'ocupa professionalment dels afers públics. Que busca l'adquisició i la gestió del poder en institucions públiques.

política /poˈɫi.ti.ka/ /poˈɫi.ti.kə/ /puˈɫi.ti.kə/ (n, fem)
politique
  En general, ciència que estudia l'organització i el govern de qualsevol organització.

política educativa (n, fem)
politique éducative

pom /ˈpom/ (n, masc)
bouquet
  Grup de flors que, agafades per les tiges, caben en una mà.
poignée
  Mànec arrodonit que hi ha a les portes o en baranes.
pommeau
  (beisbol) Extrem prominent i arrodonit de l'empunyadura d'un bat.

poma /ˈpo.mə/ (n, fem)
pomme

pomada /poˈma.ða/ /puˈma.ðə/ (n, fem)
pommade
  Preparació farmacèutica de textura cremosa que s'aplica damunt la pell.

pomel·la /poˈmɛɫ.ɫa/ /puˈmɛɫ.ɫə/ (n, fem)
paumelle

pomera /poˈme.ɾa/ /poˈme.ɾə/ /puˈme.ɾə/ (n, fem)
pommier

pomerar /po.meˈɾa/ /po.meˈɾaɾ/ /po.məˈɾa/ /pu.məˈɾa/ (n, masc)
pommeraie

pomes amb peres (n, fem)
comparer des choux et des carottes

pompa /ˈpom.pa/ /ˈpom.pə/ (n, fem)
pompe

poncella /ponˈse.ʎa/ /ponˈse.ʎə/ /punˈse.ʎə/ (n, fem)
bouton
  Flor abans d’obrir-se.

pondre /ˈpon.dɾə/ /ˈpɔn.dɾe/ /ˈpɔn.dɾə/ (v)
pondre
  Expulsar els ous, una au o animal ovípar.
se coucher
  (pronominal) Desaparèixer un astre per l'horitzó.

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ (n, masc)
ponant
  Vent que bufa procedent de l'oest.
  (punt cardinal) oest

ponent /poˈnen/ /poˈnent/ /puˈnen/ (n, neut)
rapporteur
  Relator dels assumptes d’una assemblea, corporació, col·legi.
  (castellanisme) Conferenciant en un congrés.

poni /ˈpɔ.ni/ (n, masc)
poney

pont /ˈpon/ /ˈpɔn/ /ˈpɔnt/ (n, masc)
pont
  Estructura que serveix per passar persones, vehicles, etc. per sobre d'un curs d'aigua o un altre obstacle.
  Dia feiner convertit en inhàbil o de lleure pel fet de caure entre dos dies de festa.
chevalet, pont
  (billar) Posició especial de la mà lliure d'un jugador sobre el feltre, que serveix per a guiar el final de la fletxa del tac, impulsat amb l'altra mà.

pontopòrids /pon.toˈpɔ.ɾits/ /pun.tuˈpɔ.ɾits/ (n, masc)
Pontoporidés

ponxo /ˈpoɲ.t͡ʃo/ /ˈpoɲ.ʃo/ /ˈpoɲ.ʃu/ (n, masc)
poncho

pop (n, masc)
poulpe, pieuvre
  Nom genèric de mol·luscs marins de vuit tentacles que expulsen tinta per defensar-se i dels quals se'n menja la carn.

popa /ˈpo.pa/ /ˈpo.pə/ (n, fem)
poupe
  (nàutica) Part del darrere d'un vaixell, on es troba el timó i les eines de navegació.
  Part del darrere d'una aeronau.

popularitat /po.pu.ɫa.ɾiˈtat/ /pu.pu.ɫə.ɾiˈtat/ (n, fem)
popularité

por /ˈpo/ /ˈpu/ /ˈpɔ/ /ˈpɔɾ/ (n, fem)
peur, crainte

porc (n, masc)
cochon, porc
  Mamífer de la família dels suids (Sus domestica), d'estatura baixa i gras, destinat normalment a fer embotits.
cochon
  Brut, poc polit, que taca.

porc marí (n, masc)
cochon de mer

porcellana /poɾ.seˈʎa.na/ /poɾ.səˈʎa.nə/ /pur.səˈʎa.nə/ (n, fem)
porcelaine

porcions /poɾ.siˈons/ /pur.siˈons/ (n, fem)
portions

porció /poɾ.siˈo/ /pur.siˈo/ (n, fem)
portion

pornografia /poɾ.no.ɣɾaˈfi.a/ /poɾ.no.ɣɾəˈfi.ə/ /pur.nu.ɣɾəˈfi.ə/ (n, fem)
pornographie

pornogràfic /poɾ.noˈɣɾa.fik/ /pur.nuˈɣɾa.fik/ (adj, masc)
pornographique

pornògraf /poɾˈnɔ.ɣɾaf/ /poɾˈnɔ.ɣɾəf/ /purˈnɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
pornographe

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ (adj)
pourpre
  De color vermell fosc tirant a morat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ (n, fem)
pourpre
  Colorant vermell extret de la conquilla del múrex.
  Dignitat que usa un vestit tenyit com a símbol d’autoritat.

porpra /ˈpoɾ.pɾa/ (n, masc)
pourpre
  Color vermell fosc tirant a morat.

porquerol /poɾ.keˈɾɔɫ/ /poɾ.kəˈɾɔɫ/ /pur.kəˈɾɔɫ/ (n, masc)
porcher

porra /ˈpo.ra/ /ˈpo.rə/ (n, fem)
massue
  Bastó amb el cap rodó i més gros.
masse
  (billar) Part més gruixuda d'un tac de dues o més peces, per on el jugador el subjecta en donar el cop.

porretó /po.reˈto/ /po.rəˈto/ /pu.rəˈto/ (adj, masc)
nu
  Desproveït de roba (una persona) o de plomes (un ocell).

porro /ˈpo.ro/ /ˈpo.ru/ /ˈpɔ.ro/ /ˈpɔ.ru/ (n, masc)
poireau, porreau
  Tipus de ceba allargada que es fa servir per donar gust a les sopes (Allium porrum).
joint
  (argot) Cigarreta de tabac amb marihuana o altre estupefaent.

porró /poˈro/ /puˈro/ /puˈru/ (n, masc)
pichet à vin

port /ˈpɔrt/ (n, masc)
port
  Construcció al mar per protegir i ancorar vaixells.

porta /ˈpɔl.ta/ /ˈpɔr.ta/ /ˈpɔɾ.ta/ /ˈpɔɾ.tɔ/ /ˈpɔɾ.tə/ (n, fem)
porte, huis
  Obertura vertical per accedir a un indret tancat, usualment un edifici.
  Per extensió i sovint metafòricament, qualsevol tipus d'accés.
porte
  (futbol americà) Espai obert pels jugadors de la línia ofensiva d'un equip entre els defensors adversaris, amb l'objectiu que hi puguin avançar els propis corredors.

porta enrere (n, fem)
percée derrière le défenseur

portaavions /ˌpɔr.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔr.tə.βiˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.viˈons/ /ˌpɔɾ.ta.a.βiˈons/ /ˌpɔɾ.tə.viˈons/ (n, masc)
porte-avions

portabilitat /poɾ.ta.bi.ɫiˈtat/ /poɾ.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.bi.ɫiˈtat/ /pur.tə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
portabilité

portada /poɾˈta.ða/ /poɾˈta.ðə/ /purˈta.ðə/ (n, fem)
couverture
  Primera plana, d'un diari, d'una revista, etc.
portée
  (petanca) Apunt en què la bola cau en l'últim terç de la distància entre el cercle de llançament i el bolig i rodola una mica.

portafolis europeu de llengües (n, masc)
portfolio européen des langues

portal /poɾˈtaɫ/ /purˈtaɫ/ (n, masc)
portail
  Porta principal més gran.
  Lloc web d’accés a recursos i serveis temàtics.

portar /porˈta/ /poɾˈta/ /poɾˈtaɾ/ /pulˈta/ /purˈta/ (v)
porter
  Vestir una roba concreta.
  Tenir posades ulleres, rellotges o altres complements.
  Tenir el cos, la roba o els complements en un estat concret.
  Tenir un objecte una característica concreta.
  Incloure a un producte un element afegit.
  Conduir un vehicle.
  Dirigir una empresa o organització.
  Transportar quelcom amb si mateix.

portar a cap (v)
accomplir

portella /poɾˈte.ʎa/ /poɾˈte.ʎə/ /purˈte.ʎə/ (n, fem)
guichet
  Porta practicada en el batent d’un portal o d’una porta més grossa.

porter /porˈte/ /poɾˈte/ /poɾˈteɾ/ /purˈte/ (n, masc)
gardien de but, concierge
  (esports de pilota) Jugador encarregat de defensar la porteria, que pot jugar la pilota, la bola o el disc amb les mans dintre una determinada àrea.

porteria /poɾ.teˈɾi.a/ /poɾ.təˈɾi.ə/ /pur.təˈɾi.ə/ (n, fem)
but

porticó /poɾ.tiˈko/ /pur.tiˈko/ (n, masc)
aveugle

porto-riqueny /ˌpɔr.tu.riˈkɛɲ/ /ˌpɔɾ.to.riˈkəɲ/ (adj, masc)
portoricain

portolà /poɾ.toˈɫa/ /pur.tuˈɫa/ (n, masc)
portulan

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ (adj, masc)
portugais
  Relatiu o pertanyent a Portugal o a l'idioma portuguès.

portuguès /poɾ.tuˈɣəs/ /pur.tuˈɣɛs/ (n, masc)
portugais
  Natural de Portugal.

poruc /poˈɾuk/ /puˈɾuk/ (adj, masc)
peureux

porus /pɔ.ɾus/ (n, masc)
pore

porxo /ˈpɔr.ʃu/ /ˈpɔɾ.t͡ʃo/ /ˈpɔɾ.ʃo/ (n, masc)
porche
  Espai cobert adossat a la façana.

porós /poˈɾos/ /puˈɾos/ (adj, masc)
poreux

posa /ˈpo.za/ /ˈpo.zə/ /ˈpɔ.za/ /ˈpɔ.zɔ/ /ˈpɔ.zə/ (n, fem)
pose
  Positura adoptada per una persona que fa de model.
attitude
  Posat o actitud que s’adopta per mostrar una determinada manera de ser o una determinada impressió.

posar /poˈza/ /poˈzaɾ/ /puˈza/ (v)
mettre
  Col·locar alguna cosa a algun lloc o situació o al grau que li pertoca.
  Treure de nou.
poser
  Adoptar una actitud per fer de model a un artista.

posar damunt dels núvols (v)
porter aux nues

posar en joc (v)
engager

posició (n, fem)
position

posició alta (n, fem)
position haute

posició baixa (n, fem)
position basse

posició bàsica (n, fem)
position d'attente

posició de base defensiva (n, fem)
attitude de base du défenseur

posició de base ofensiva (n, fem)
attitude de base de l'attaquant

posició de batuda (n, fem)
position en attente de la balle

posició de defensa (n, fem)
position de défense

posició de joc (n, fem)
position en jeu

posició de llançament (n, fem)
position de lancer, position de tir
  (esports de pilota) Situació de joc d'un jugador consistent a tenir possibilitats de llançar la pilota, la bola o el disc en bones condicions enfront dels adversaris.
position de lancer
  (handbol) Posició utilitzada per un jugador per a aconseguir un llançament eficaç.

posició de recepció (n, fem)
position de réception

posició de recepció de servei (n, fem)
position d'attente sur service

posició de talonatge (n, fem)
position de talonnage

posició defensiva (n, fem)
position d'attente sur smash

posició en moviment (n, fem)
position windup

posició estàtica (n, fem)
position set

posició fonamental (n, fem)
position fondamentale

posició mitjana (n, fem)
position moyenne

posició oberta (n, fem)
position ouverte

posició ofensiva (n, fem)
position offensive

posició paral·lela (n, fem)
position parallèle

posició tancada (n, fem)
position fermée

positiu /po.ziˈtiw/ /pu.ziˈtiw/ (adj)
positif
  Afirmatiu, per oposició a negatiu.

positivisme /po.zi.tiˈviz.me/ /po.zi.tiˈviz.mə/ /po.zi.tiˈβiz.me/ /pu.zi.tiˈviz.mə/ /pu.zi.tiˈβiz.mə/ (n, masc)
positivisme

positró /po.ziˈtɾo/ /pu.ziˈtɾo/ (n, masc)
positron

positura /po.ziˈtu.ɾa/ /po.ziˈtu.ɾə/ /pu.ziˈtu.ɾə/ (n, fem)
posture

posposar /pos.poˈza/ /pos.poˈzaɾ/ /pus.puˈza/ (v)
ajourner

posseir /po.seˈi/ /po.seˈiɾ/ /po.səˈi/ /pu.səˈi/ (v)
posséder
  Tenir la pertinença d'alguna cosa, ser-ne propietari o gaudir-ne.

possessiu /po.seˈsiw/ /po.səˈsiw/ /pu.səˈsiw/ (adj, masc)
possessif

possessió /po.se.siˈo/ /po.sə.siˈo/ /pu.sə.siˈo/ (n, fem)
possession
  Acció de posseir, controlar o ocupar.
  Territori pertanyent a un estat fora de les seves fronteres.
  (esports de pilota) Control d'un jugador o un equip sobre la pilota, la bola o el disc per poder-lo jugar, passar o tirar.
propriété, possession
  Allò que es posseeix.
propriété
  (especialment mallorquí) Terreny de conreu amb casa a la mateixa finca.

possibilitar /po.si.bi.ɫiˈta/ /po.si.bi.ɫiˈtaɾ/ /po.si.βi.ɫiˈta/ /pu.si.bi.ɫiˈta/ /pu.si.βi.ɫiˈta/ (v)
possibiliser

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ (adj)
possible
  Que pot tenir lloc.

possible /poˈsi.bɫe/ /poˈsi.βɫe/ /poˈsib.bɫe/ /poˈsib.bɫə/ /puˈsi.βɫə/ /puˈsib.bɫə/ (n, masc)
possible
  Cosa que pot tenir lloc.

possiblement /poˌsi.bɫeˈment/ /poˌsi.βɫeˈmen/ /poˌsib.bɫeˈmen/ /poˌsib.bɫəˈment/ /puˌsi.βɫəˈmen/ /puˌsib.bɫəˈmen/ (adv)
possiblement

post /ˈpɔst/ (n, fem)
planche
  Tros de fusta serrada, plana, prima i rectangular.

post /ˈpɔst/ (n, masc)
poste
  Lloc ocupat per tropes en una operació militar.

post de planxar (n, fem)
planche à repasser

postdoctorand /ˌpoz.ðok.toˈɾan/ /ˌpoz.ðok.toˈɾant/ /ˌpɔz.duk.tuˈɾan/ /ˌpɔz.ðok.toˈɾant/ /ˌpɔz.ðuk.tuˈɾan/ (n, masc)
étudiant postdoctoral

postdoctorat /ˌpoz.ðok.toˈɾat/ /ˌpɔz.duk.tuˈɾat/ /ˌpɔz.ðok.toˈɾat/ /ˌpɔz.ðuk.tuˈɾat/ (n, masc)
études postdoctorales

postgrau /ˌpozˈɣɾaw/ /ˌpɔzˈɡɾaw/ (n, masc)
cycles supérieurs

postproducció /ˌpos.pɾo.ðuk.siˈo/ /ˌpɔs.pɾo.ðuk.siˈo/ /ˌpɔs.pɾu.ðuk.siˈo/ (n, fem)
postproduction

postres /ˈpɔs.tɾes/ /ˈpɔs.tɾəs/ (n, fem)
dessert
  (no comptable) Part complementària i normalment final d'un àpat principal (dinar o sopar). Típicament és una menja dolça.

postulat (n, masc)
postulat

postura /posˈtu.ɾa/ /posˈtu.ɾə/ /pusˈtu.ɾə/ (n, fem)
simagrée
  (plural) Disposició dels membres del cos de forma afectada amb el propòsit de complaure.
enchère
  Preu de compra ofert en una subhasta o encant.

pot /ˈpɔt/ (n, masc)
pot

pota /ˈpɔ.ta/ /ˈpɔ.tɔ/ (n, fem)
patte
  Peülla o peu gros d’animal.

potassi /poˈta.si/ /puˈta.si/ (n, masc)
potassium

poterna /poˈtɛr.na/ /poˈtɛɾ.na/ /poˈtɛɾ.nə/ /poˈtɛɾ.nɛ/ /puˈtɛr.nə/ (n, fem)
poterne

potser /potˈseɾ/ /ˌpɔtˈse/ /ˌpɔtˈsə/ /ˌpɔtˈsɛ/ (adv)
peut-être

potència /poˈtɛn.sia/ /puˈtɛn.siə/ (n, fem)
puissance

pou /ˈpow/ /ˈpow/ /ˈpɔw/ (n, masc)
puits
  Forat vertical que comunica la superfície del terra amb un corrent d'aigua subterrani i que s'utilitza per agafar aquesta aigua.

pouar /poˈwa/ /poˈwaɾ/ (v)
puiser

practicar /pɾak.tiˈka/ /pɾak.tiˈkaɾ/ /pɾək.tiˈka/ (v)
practiquer

prada /ˈpɾa.ða/ /ˈpɾa.ðə/ (n, fem)
prairie

praguès /pɾəˈɣəs/ /pɾəˈɣɛs/ (adj, masc)
pragois
  Relatiu o pertanyent a Praga.

praguès /pɾəˈɣəs/ /pɾəˈɣɛs/ (n, masc)
pragois
  Persona que habita o és originària de Praga.

praseodimi /pɾə.zə.oˈði.mi/ /pɾə.zə.uˈði.mi/ (n, masc)
praséodyme

prat /ˈpɾat/ (n, masc)
pré, prairie

praxeologia /pɾak.se.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /pɾak.se.o.ɫoˈʒi.a/ /pɾək.sə.o.ɫoˈʒi.ə/ /pɾək.sə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
praxéologie

prec /ˈpɾek/ (n, masc)
demande

precaritzar /pɾe.ka.ɾiˈd͡za/ /pɾe.ka.ɾiˈza/ /pɾe.ka.ɾiˈzaɾ/ /pɾə.kə.ɾiˈd͡za/ (v)
précariser

precedir /pɾe.seˈði/ /pɾe.seˈðiɾ/ /pɾə.səˈði/ (v)
précéder

precepte /pɾeˈsɛp.te/ /pɾəˈsep.tə/ (n, masc)
précepte

preceptor /pɾe.sepˈto/ /pɾe.sepˈtoɾ/ /pɾə.səpˈto/ (n, masc)
précepteur

precipici /pɾe.siˈpi.si/ /pɾə.siˈpi.si/ (n, masc)
précipice

precipitació /pɾe.si.pi.ta.siˈo/ /pɾə.si.pi.tə.siˈo/ (n, fem)
précipitation

precipitar /pɾe.si.piˈta/ /pɾe.si.piˈtaɾ/ /pɾə.si.piˈta/ (v)
précipiter

precisió /pɾe.si.ziˈo/ /pɾə.si.ziˈo/ (n, fem)
précision

preciós /pɾe.siˈos/ /pɾə.siˈos/ (adj, masc)
précieux

precocitat /pɾe.ko.siˈtat/ /pɾə.ko.siˈtat/ /pɾə.ku.siˈtat/ (n, fem)
precocité

preconcebut /pɾe.kon.seˈbut/ /pɾə.kon.səˈbut/ /pɾə.kun.səˈbut/ /pɾə.kun.səˈβut/ (adj, masc)
préconçu

preconitzar /pɾe.ko.niˈd͡za/ /pɾe.ko.niˈza/ /pɾe.ko.niˈzaɾ/ /pɾə.ko.niˈd͡za/ /pɾə.ku.niˈd͡za/ (v)
préconiser
  Defensar com a acceptable.

precoç /pɾeˈkos/ (adj)
précoce

precís /pɾeˈsis/ /pɾəˈsis/ (adj, masc)
précis
  Concret, amb el detall necessari, sense lloc per a les ambigüitats.

predeterminar /pɾe.de.teɾ.miˈna/ /pɾe.de.teɾ.miˈnaɾ/ /pɾə.də.təɾ.miˈna/ (v)
prédéterminer

predicable /pɾe.ðiˈka.bɫe/ /pɾe.ðiˈka.βɫe/ /pɾe.ðiˈkab.bɫe/ /pɾə.ðiˈka.βɫə/ /pɾə.ðiˈkab.bɫə/ (adj)
prêché
  Que és digne de ser predicat.
prédicable
  (lògica) Una de les cinc classes a què es redueixen totes les coses que es poden dir del subjecte.

predicació /pɾe.ði.ka.siˈo/ /pɾə.ði.kə.siˈo/ (n, fem)
prédication

predicador /pɾe.ði.kaˈðo/ /pɾe.ði.kaˈðoɾ/ /pɾə.ði.kəˈðo/ (n, masc)
prédicateur
  Orador evangèlic que predica o declara la paraula de Deu.

predicament /pɾe.ði.kaˈmen/ /pɾe.ði.kaˈment/ /pɾə.ði.kəˈmen/ /pɾə.ði.kəˈment/ (n, masc)
prédicament, réputation
  (filosofia) Cadascuna de les classes o categories a que es redueixen totes o entitats físiques.

predicar /pɾe.ðiˈka/ /pɾe.ðiˈkaɾ/ /pɾə.ðiˈka/ (v)
prêcher

predicat /pɾe.ðiˈkat/ /pɾə.ðiˈkat/ (n, masc)
prédicat

predicció (n, fem)
prédiction

predir /pɾeˈði/ /pɾeˈðiɾ/ /pɾəˈði/ (v)
prédire

predisposar /pɾe.ðis.poˈza/ /pɾe.ðis.poˈzaɾ/ /pɾə.ðis.poˈza/ /pɾə.ðis.puˈza/ (v)
prédisposer

preferir /pɾe.feˈɾi/ /pɾe.feˈɾiɾ/ (v)
préférer

preferència /pɾe.feˈɾɛn.si.a/ /pɾə.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
préference

prefix /pɾeˈfiks/ /pɾəˈfiks/ (n, masc)
préfixe
  En gramàtica, afix quan s'afegeix al davant del mot.

pregadéu /ˌpɾe.ɣaˈðew/ /ˌpɾe.ɣəˈðew/ (n, masc)
mante religieusea
  Insecte màntid allargat de potes anteriors prensores (Mantis religiosa).

pregar /pɾeˈɣa/ /pɾeˈɣaɾ/ /pɾəˈɣa/ (v)
prier
  (intransitiu) Dirigir una oració cap a la divinitat.
  (transitiu) Demanar respectuosament, suplicar.

pregunta /pɾeˈɣun.ta/ (n, fem)
question
  Fet de demanar a algú sobre una qüestió, una dada, una informació.
  Enunciat d’una interrogació que requereix una resposta específica.

pregunta d'elecció múltiple (n, fem)
question à choix multiple

pregunta oberta (n, fem)
question ouverte

pregunta tancada (n, fem)
question fermée

preguntar /pɾe.ɣunˈta/ /pɾe.ɣunˈtaɾ/ (v)
demander

pregària /pɾeˈɣa.ɾi.a/ (n, fem)
prière

pregó /pɾeˈɣo/ /pɾəˈɣo/ (n, masc)
proclamation

prehistòria /pɾe.isˈtɔ.ɾi.a/ /pɾə.isˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
préhistoire

prejudici /pɾe.d͡ʒuˈði.si/ /pɾe.ʒuˈði.si/ /pɾə.ʒuˈði.si/ (n, masc)
préjudice

prejutjar /pɾe.d͡ʒuˈd͡ʒa/ /pɾe.d͡ʒuˈd͡ʒaɾ/ /pɾe.ʒuˈd͡ʒa/ (v)
préjuger
  Jutjar per endavant sense coneixement suficient.

prelació /pɾe.ɫa.siˈo/ /pɾə.ɫə.siˈo/ (n, fem)
prélation

premi /ˈpɾe.mi/ /ˈpɾɛ.mi/ /ˈpɾɛ.mit/ (n, masc)
prix

premiar /pɾe.miˈa/ /pɾe.miˈaɾ/ /pɾə.miˈa/ (v)
récompenser

premonició /pɾe.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mo.ni.siˈo/ /pɾə.mu.ni.siˈo/ (n, fem)
prémonition

premsa /ˈpɾem.sa/ /ˈpɾem.sə/ (n, fem)
presse, pressoir
  Màquina que serveix per a comprimir entre dos elements que fan pressió.

premsa rosa (n, fem)
presse people

premsar /pɾemˈsa/ /pɾemˈsaɾ/ /pɾəmˈsa/ (v)
presser

prendre /ˈpen.dɾe/ /ˈpən.dɾə/ /ˈpɛn.dɾə/ /ˈpɾen.dɾa/ /ˈpɾen.dɾe/ /ˈpɾɛn.dɾə/ (v)
prendre
  (transitiu) Apoderar-se d'alguna cosa abans que altres, que també la desitgen, se la quedin.
emporter
  (transitiu) Agafar una cosa sense permís del seu propietari.
arracher
  (transitiu, esports de pilota) Aconseguir, un jugador o un equip, el control d'una pilota, una bola o un disc que estava en possessió de l'adversari o l'equip adversari.

prenom /pɾeˈnɔm/ /pɾəˈnɔm/ (n, masc)
prénom
  En l'antiga Roma, nom propi personal que s'anteposava al familiar o bé al gentilici.
  Nom propi personal que normalment s'anteposa als cognoms.

prenotar /pɾe.noˈta/ /pɾe.noˈtaɾ/ /pɾə.nuˈta/ (v)
prenotare

preocupació /pɾə.u.ku.pə.siˈo/ (n, fem)
souci
  Problema pendent que ocupa i cansa la ment.

preocupar /pɾe.o.kuˈpa/ /pɾe.o.kuˈpaɾ/ /pɾə.u.kuˈpa/ (v)
préoccuper

prepagament /pɾe.pa.ɣaˈmen/ /pɾe.pa.ɣaˈment/ /pɾə.pə.ɣəˈmen/ /pɾə.pə.ɣəˈment/ (n, masc)
prépayé

preparació /pɾe.pa.ɾa.siˈo/ (n, fem)
préparation
  Allò que es fa per tenir tot a punt abans de fer una cosa.
mouvement de bras en arrière
  (esports de raqueta) Fase primera d'un cop, corresponent al moviment del braç i de la mà que empunya la raqueta o la pala de disposar-se adequadament per a l'impacte.

preparar /pɾe.paˈɾa/ /pɾe.paˈɾaɾ/ /pɾə.pəˈɾa/ (v)
préparer
  Deixar una cosa llesta per al seu ús.

preposar /pɾe.poˈza/ /pɾe.poˈzaɾ/ /pɾə.poˈza/ /pɾə.puˈza/ (v)
antéposer

preposició /pɾe.po.zi.siˈo/ /pɾə.po.zi.siˈo/ /pɾə.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
préposition

preproducció (n, fem)
préproduction

prerequisit (n, masc)
préalable

prerrogativa /pɾe.ro.ɣaˈti.va/ /pɾe.ro.ɣaˈti.βa/ /pɾə.ro.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.və/ /pɾə.ru.ɣəˈti.βə/ (n, fem)
prérogative
  Dret que es té pel fet de pertànyer a la noblesa, generalment relacionat amb el cobrament d'impostos.

presa /ˈpɾe.za/ /ˈpɾə.zə/ /ˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
prise
  Acció d'apoderar-se d’alguna cosa.
  Acció de prendre violentament, especialment amb les armes.
  Cosa que s’ha pres violentament.
dose
  Porció de menjar, beure o medecina que se sol prendre d'una vegada.
digue, barrage
  Obra que es fa en algun riu, canal, etc., per prendre aigua i conduir-la a altra part.

presa amb l'estic (n, fem)
échec avec le bâton

presa amb la pala (n, fem)
harponnage

presa asiàtica (n, fem)
prise asiatique

presa bàsica (n, fem)
prise de base

presa clàssica (n, fem)
prise classique

presa continental (n, fem)
prise continentale

presa curta (n, fem)
prise de marteau

presa d'escombrada (n, fem)
mise en échec avec balayage du bâton

presa de decisions (n, fem)
prise de décision

presa de revés (n, fem)
prise avec pouce

presa de revés a dues mans (n, fem)
prise à deux mains

presa de xarxa (n, fem)
prise filet

presa est de dreta (n, fem)
prise Eastern pour le coup droit

presa est de revés (n, fem)
prise Eastern pour le revers

presa japonesa (n, fem)
prise japonaise

presa oest de dreta (n, fem)
prise Western pour le coup droit

presa oest de revés (n, fem)
prise Western pour le revers

presa xinesa (n, fem)
prise chinoise

presagi /pɾeˈza.d͡ʒi/ /pɾeˈza.ʒi/ /pɾəˈza.ʒi/ (n, masc)
présage

presagiar /pɾe.za.d͡ʒiˈa/ /pɾe.za.d͡ʒiˈaɾ/ /pɾe.za.ʒiˈa/ /pɾə.zə.ʒiˈa/ (v)
présager

presalt /pɾeˈsaɫ/ /pɾeˈsaɫt/ /pɾəˈsaɫ/ /pɾəˈsaɫt/ (n, masc)
sursaut

presbiterat /pɾez.βi.teˈɾat/ /pɾəz.bi.təˈɾat/ (n, masc)
presbytérat

presbiteri /pɾez.βiˈtɛ.ɾi/ /pɾəz.biˈtɛ.ɾi/ (n, masc)
presbytère

prescriure /pɾesˈkɾiw.ɾe/ /pɾəsˈkɾiw.ɾə/ (v)
prescrire
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ (adj)
présent
  Que assisteix.

present /pɾeˈzen/ /pɾeˈzent/ /pɾəˈzen/ /pɾəˈzent/ (n, masc)
présent
  Moment actual.
  Regal.

presentació /pɾe.zen.ta.siˈo/ /pɾə.zən.tə.siˈo/ (n, fem)
présentation

presentar /pɾe.zenˈta/ /pɾe.zenˈtaɾ/ (v)
présenter
  Mostrar, posar alguna cosa a la presència d'algú.
  Proposar alguna persona per a que els altres la coneguin.
  (pronominal) Comparèixer per requeriment.

preservar /pɾe.zerˈβa/ /pɾe.zeɾˈvaɾ/ /pɾe.zeɾˈβa/ /pɾə.zərˈba/ /pɾə.zəɾˈva/ (v)
préserver

preservatiu /pɾe.zer.βaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.vaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.βaˈtiw/ /pɾə.zəɾ.vəˈtiw/ (adj, masc)
préservatif
  Que preserva.

preservatiu /pɾe.zer.βaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.vaˈtiw/ /pɾe.zeɾ.βaˈtiw/ /pɾə.zəɾ.vəˈtiw/ (n, masc)
préservatif
  Funda per al penis usada per a evitar l’embaràs o el contagi veneri.

presidencial /pɾe.zi.ðen.siˈaɫ/ /pɾə.zi.ðən.siˈaɫ/ (adj)
présidentiel

president /pɾe.ziˈðen/ /pɾe.ziˈðent/ /pɾə.ziˈðen/ /pɾə.ziˈðent/ (n, masc)
président

presidir /pɾe.ziˈði/ /pɾe.ziˈðiɾ/ /pɾə.ziˈði/ (v)
présider

presidència /pɾe.ziˈðɛn.si.a/ /pɾə.ziˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
présidence

pressa /ˈpɾe.sa/ /ˈpɾe.sə/ (n, fem)
hâte, précipitation

presseguer /pɾe.seˈɣe/ /pɾe.seˈɣeɾ/ (n, masc)
pêcher

pressentiment /pɾe.sen.tiˈmen/ /pɾe.sen.tiˈment/ /pɾə.sən.tiˈmen/ /pɾə.sən.tiˈment/ (n, masc)
pressentiment

pressentir /pɾe.senˈti/ /pɾe.senˈtiɾ/ /pɾə.sənˈti/ (v)
pressentir

pressionar /pɾe.si.oˈna/ /pɾe.si.oˈnaɾ/ /pɾə.si.oˈna/ /pɾə.si.uˈna/ (v)
appuyer
  Fer pressió.
faire un forcing
  (esports de pilota) Elaborar jugades d'atac molt seguides contra l'equip adversari en el transcurs d'una fase determinada d'un partit o una partida.

pressió /pɾe.siˈo/ /pɾə.siˈo/ (n, fem)
pression
  Acció d'una força que prem o empeny.
pressing
  (esports de pilota) Tàctica defensiva consistent a intensificar el marcatge sobre una o més línies de jugadors de l'equip adversari.

pressió en atac (n, fem)
échec avant

pressió en defensa (n, fem)
échec arrière

pressuposar /pɾe.su.poˈza/ /pɾe.su.poˈzaɾ/ /pɾə.su.poˈza/ /pɾə.su.puˈza/ (v)
présupposer

pressupost /pɾe.suˈpɔst/ (n, masc)
budget

pressupostari /pɾe.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.posˈta.ɾi/ /pɾə.su.pusˈta.ɾi/ (adj, masc)
budgétaire

prestar /pɾasˈta/ /pɾesˈta/ /pɾesˈtaɾ/ /pɾəsˈta/ /pɾəsˈta/ (v)
prêter
  Donar una cosa a una persona perquè la faci servir durant un temps i amb la condició que la torni.
  Posar a disposició, donar o observar una cosa no material.
  (pronominal) Donar motiu a alguna cosa.

prestatge /pɾesˈta.d͡ʒe/ /pɾəsˈtad.ʒə/ (n, masc)
étagère

prestatgeria /pɾes.ta.d͡ʒeˈɾi.a/ /pɾəs.tə.d͡ʒəˈɾi.ə/ (n, fem)
étagère

prestigi /pɾesˈti.d͡ʒi/ /pɾesˈti.ʒi/ /pɾəsˈti.ʒi/ (n, masc)
prestige

prestigiós /pɾes.ti.d͡ʒiˈos/ /pɾes.ti.ʒiˈos/ (adj, masc)
prestigieux

presumir /pɾe.zuˈmi/ /pɾe.zuˈmiɾ/ /pɾə.zuˈmi/ (v)
présumer
  Sospitar o creure que succeeix un cosa o fet basant-se en pistes, senyals, etc.

presumit /pɾe.zuˈmit/ /pɾə.zuˈmit/ (adj, masc)
coquet
  Que presumeix.

presumpció /pɾe.zum.siˈo/ /pɾə.zum.siˈo/ (n, fem)
présomption

presència /pɾeˈzɛn.si.a/ /pɾəˈzen.si.ə/ /pɾəˈzɛn.si.ə/ (n, fem)
présence

presó /pɾeˈzo/ /pɾəˈzo/ (n, fem)
prison

pretendent /pɾe.tenˈden/ /pɾe.tenˈdent/ /pɾə.tənˈden/ /pɾə.tənˈdent/ (n, masc)
prétendant

pretendre /pɾeˈten.dɾe/ /pɾəˈten.dɾə/ (v)
briguer

pretest (n, masc)
prétest

pretor /pɾeˈto/ /pɾeˈtoɾ/ /pɾəˈto/ (n, masc)
préteur

preu (n, masc)
prix
  Valor acordat entre venedor i comprador.

preufet /ˌpɾɛwˈfet/ (n, masc)
forfait

preuniversitari /pɾe.u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /pɾe.u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /pɾe.u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /pɾə.u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /pɾə.u.ni.βər.siˈta.ɾi/ (adj, masc)
pré-universitaire

prevaler /pɾe.vaˈɫeɾ/ /pɾe.βaˈɫe/ /pɾə.vəˈɫə/ /pɾə.vəˈɫɛ/ /pɾə.βəˈɫɛ/ (v)
prévaloir

prevaricació /pɾe.va.ɾi.ka.siˈo/ /pɾe.βa.ɾi.ka.siˈo/ /pɾə.və.ɾi.kə.siˈo/ /pɾə.βə.ɾi.kə.siˈo/ (n, fem)
prévarication
  Acció i efecte de prevaricar.

prevenció /pɾe.ven.siˈo/ /pɾe.βen.siˈo/ /pɾə.vən.siˈo/ /pɾə.βən.siˈo/ (n, fem)
prévention

prevere /pɾeˈve.ɾe/ /pɾeˈβe.ɾe/ /pɾəˈve.ɾə/ /pɾəˈβe.ɾə/ (n, masc)
prêtre

preveure /pɾeˈvew.ɾe/ /pɾeˈβew.ɾe/ /pɾəˈvəw.ɾə/ /pɾəˈvɛw.ɾə/ /pɾəˈβɛw.ɾə/ (v)
prévoir

previsió /pɾe.vi.ziˈo/ /pɾe.βi.ziˈo/ /pɾə.vi.ziˈo/ /pɾə.βi.ziˈo/ (n, fem)
prévision

prim /ˈpɾim/ (adj, masc)
mince
  Cos de poca amplària o gruix

prima /ˈpɾi.ma/ /ˈpɾi.mə/ (n, fem)
prime
  (històric) Primera de les quatre parts del dia romà, des de la sortida del sol fins a la terça a mig matí, entre les 6 i 9 hores en l’equinocci.
  Import que paga l’assegurat per un contracte d’assegurança.
  Incentiu pecuniari que s’ofereix per a assolir un determinat objectiu, uns resultats, uns serveis prestats, unes activitats estratègiques.

primari /pɾiˈma.ɾi/ (adj, masc)
primaire

primarosòl /pɾi.ma.ɾoˈsɔɫ/ /pɾi.mə.ɾoˈsɔɫ/ /pɾi.mə.ɾuˈsɔɫ/ (n, masc)
primarosol

primavera /pɾi.maˈve.ɾa/ /pɾi.maˈβe.ɾa/ /pɾi.məˈve.ɾə/ /pɾi.məˈβɛ.ɾə/ (n, fem)
printemps
  Estació de l'any entre l'hivern i l'estiu i que en l'hemisferi nord coincideix amb la floració.

primaveral /pɾi.ma.veˈɾaɫ/ /pɾi.ma.βeˈɾaɫ/ /pɾi.mə.vəˈɾaɫ/ /pɾi.mə.βəˈɾaɫ/ (adj)
printanier

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ (adj, masc)
premier
  Principal, el de més importància.
  El del començament.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ (adv)
d'abord
  Abans de res, abans de tot.

primer /pɾiˈme/ /pɾiˈmeɾ/ (number)
premier
  (ordinal) Corresponent a l'u en una sèrie.

primer centre (n, masc)
premier centre

primer cicle d'educació secundària obligatòria (n, masc)
premier cycle du collège

primer intent (n, masc)
premier essai

primer receptor (n, masc)
premier receveur

primer servei (n, masc)
premier service

primer servidor (n, masc)
premier serveur

primera base (n, fem)
première base
  (beisbol) Base corresponent a l'angle situat a la dreta de la base de meta, que un corredor ha de tocar en primer lloc.

primera base (n, neut)
joueur de première base
  (beisbol) Interior que juga a prop de la primera base, amb la missió d'agafar les pilotes batudes que passen per la seva zona.

primera línia (n, fem)
première ligne
  (rugbi) Línia de jugadors d'una melé ordenada formada per tres davanters que constitueixen un dels costats del passadís, disposats l'un al costat de l'altre agafats entre si i sense encreuar els peus.

primera línia (n, neut)
première ligne
  (rugbi) Cadascun dels tres jugadors de la primera línia d'una melé ordenada.

primera línia defensiva (n, fem)
première ligne de défense

primera línia ofensiva (n, fem)
première ligne d'attaque

primera part (n, fem)
première mi-temps

primera persona (n, fem)
première personne

primitiu /pɾi.miˈtiw/ (adj, masc)
primitif

primmirat /pɾim.miˈɾat/ (adj, masc)
scrupule

primogènit /pɾi.moˈd͡ʒɛ.nit/ /pɾi.muˈʒɛ.nit/ (n, masc)
premier-né

princesa /pɾinˈse.za/ /pɾinˈsə.zə/ /pɾinˈsɛ.zə/ (n, fem)
princesse

principal (adj)
principal
  El més important.

principal (n, masc)
étage
  Pis noble sobre la planta baixa o l'entresòl.

principalment /pɾin.siˌpaɫˈmen/ /pɾin.siˌpaɫˈment/ (adv)
principalement

principat /pɾin.siˈpat/ (n, masc)
principauté

principi (n, masc)
début
  començament
principe
  Norma o idea fonamental que regeix el pensament o la conducta.

principi de la verticalitat (n, masc)
principe de la verticalité

principiant /pɾin.si.piˈan/ /pɾin.si.piˈant/ (n, neut)
débutant

prior /pɾiˈo/ /pɾiˈoɾ/ (n, masc)
prieur

priorat /pɾi.oˈɾat/ /pɾi.uˈɾat/ (n, masc)
priorat
  Dignitat, tasca i ofici de prior o priora, o el temps que aquest dura.
prieuré
  Districte en què té jurisdicció el prior.

prismàtics /pɾizˈma.tiks/ (n, masc)
jumelles

privació /pɾi.va.siˈo/ /pɾi.və.siˈo/ /pɾi.βa.siˈo/ /pɾi.βə.siˈo/ (n, fem)
absence

privat (adj, masc)
privé
  No públic.

privilegi /pɾi.viˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.viˈɫɛ.ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.d͡ʒi/ /pɾi.βiˈɫɛ.ʒi/ (n, masc)
privilège

pro /ˈpɾo/ (n, masc)
pour
  L'aspecte favorable, especialment en contrast amb el desfavorable (contra).

pro /ˈpɾo/ (preposition)
pour
  A favor de, per bé de

pro-am (adj)
pro-am

proa /ˈpɾo.a/ /ˈpɾo.ə/ (n, fem)
proue

probable /pɾoˈba.bɫe/ /pɾoˈbab.bɫə/ /pɾoˈβa.βɫe/ /pɾoˈβab.bɫe/ /pɾuˈbab.bɫə/ /pɾuˈβa.βɫə/ /pɾuˈβab.bɫə/ (adj)
probable

probitat /pɾo.βiˈtat/ /pɾu.βiˈtat/ (n, fem)
probité

problema /pɾobˈbɫɛ.mə/ /pɾoˈbɫe.ma/ /pɾubˈbɫɛ.mə/ (n, masc)
problème

procedent /pɾo.seˈðen/ /pɾo.seˈðent/ /pɾo.səˈðent/ /pɾu.səˈðen/ (adj)
provenant

procediment /pɾo.se.ðiˈmen/ /pɾo.se.ðiˈment/ /pɾo.sə.ðiˈment/ /pɾu.sə.ðiˈmen/ (n, masc)
procédé
  Manera de fer, de procedir, per aconseguir un resultat.
procédure
  Conjunt de regles preestablertes per actuar en una situació en concret.

procedir /pɾo.seˈði/ /pɾo.seˈðiɾ/ /pɾo.səˈði/ /pɾu.səˈði/ (v)
procéder
  Continuar amb un procediment fins a la seva execució final.
provenir
  Venir d'un lloc on s'havia originat.

procedència /pɾo.seˈðɛn.si.a/ /pɾo.səˈðɛn.si.ə/ /pɾu.səˈðɛn.si.ə/ (n, fem)
provenance
  Lloc d'on ha sortit una cosa en moviment.

processador de textos /pɾo.se.saˌðo.ðeˈteks.tos/ /pɾo.se.saˌðoɾ.ðeˈteks.tos/ /pɾo.sə.səˌðo.ðəˈteks.tos/ /pɾu.sə.səˌðo.ðəˈteks.tus/ (n, masc)
processeur de traitement de textes

processador gràfic (n, masc)
processeur graphique

processó /pɾo.seˈso/ /pɾo.səˈso/ /pɾu.səˈso/ (n, fem)
procession

proclamació /pɾo.kɫa.ma.siˈo/ /pɾo.kɫə.mə.siˈo/ /pɾu.kɫə.mə.siˈo/ (n, fem)
proclamation

proclamar /pɾo.klaˈma/ /pɾo.klaˈmaɾ/ /pɾu.kləˈma/ (v)
proclamer

procliu /pɾoˈkɫiw/ /pɾuˈkɫiw/ (adj)
enclin

proclític /pɾoˈkɫi.tik/ /pɾuˈkɫi.tik/ (adj, masc)
proclitique

procrastinació /pɾo.kɾas.ti.na.siˈo/ /pɾo.kɾəs.ti.nə.siˈo/ /pɾu.kɾəs.ti.nə.siˈo/ (n, fem)
procrastination

procrastinar /pɾo.kɾas.tiˈna/ /pɾo.kɾas.tiˈnaɾ/ /pɾo.kɾəs.tiˈna/ /pɾu.kɾəs.tiˈna/ (v)
procrastiner

procés /pɾoˈses/ /pɾuˈses/ (n, masc)
processus
  Manera en com es desenvolupa una acció progressiva.
  Successió de fases que es donen en un fenomen natural o un procediment.

procés cognitiu (n, masc)
processus cognitif

procés educatiu (n, masc)
processus éducatif

procònsol /pɾoˈkɔn.soɫ/ /pɾuˈkɔn.suɫ/ (n, masc)
proconsul

prodigi /proˈdi.ʒi/ /pɾuˈdi.ʒi/ (n, masc)
prodige

producció (n, fem)
production

producte /pɾoˈðuk.te/ /pɾoˈðuk.tə/ /pɾuˈðuk.tə/ (n, masc)
produit

productiu /pɾo.ðukˈtiw/ /pɾu.ðukˈtiw/ (adj, masc)
productif

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ (adj, masc)
producteur
  Que produeix alguna cosa.

productor /pɾo.ðukˈto/ /pɾo.ðukˈtoɾ/ /pɾu.ðukˈto/ (n, masc)
producteur
  Persona que produeix alguna cosa.

produir /pɾo.ðuˈi/ /pɾo.ðuˈiɾ/ /pɾu.ðuˈi/ (v)
produire
  (dret) Al·legar, exhibir.
  Treure de si amb activitat o acció vital alguna cosa.
  Engendrar, criar, generar.
  Fer, compondre, fabricar.
  Redituar, causar guany alguna cosa.
conduire
  (pronominal) Explicar-se, fer-se entendre.

proesa /pɾoˈe.za/ /pɾoˈə.zə/ /pɾuˈɛ.zə/ (n, fem)
prouesse

profanar /pɾo.faˈna/ /pɾo.faˈnaɾ/ /pɾo.fəˈna/ /pɾu.fəˈna/ (v)
profaner

professiograma (n, masc)
professiogramme

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ (adj)
professionnel
  Relatiu o pertanyent a una professió.

professional /pɾo.fe.si.oˈnaɫ/ /pɾo.fə.si.oˈnaɫ/ /pɾu.fə.si.uˈnaɫ/ (n, neut)
professionnel
  Persona que exerceix una professió o que treballa en un sector determinat.

professió /pɾo.fe.siˈo/ /pɾo.fə.siˈo/ /pɾu.fə.siˈo/ (n, fem)
métier

professor /pɾo.feˈso/ /pɾo.feˈsoɾ/ /pɾo.fəˈso/ /pɾu.fəˈso/ (n, masc)
professeur
  Persona que ensenya alguna cosa a alguna altra.
  Docent d'educació secundària o d'educació universitària.

professor ajudant (n, masc)
professeur assistant

professor associat (n, masc)
professeur associé

professor d'adults (n, masc)
éducateur d'adultes

professor de música (n, masc)
professeur de musique

professor de suport (n, masc)
professeur de soutien

professor visitant (n, masc)
professeur invité

professorat /pɾo.fe.soˈɾat/ /pɾo.fə.soˈɾat/ /pɾu.fə.suˈɾat/ (n, masc)
personnel enseignant

profeta /pɾoˈfe.ta/ /pɾoˈfe.tə/ /pɾuˈfe.tə/ (n, neut)
prophète, prophétesse

profit /pɾoˈfit/ /pɾuˈfit/ (n, masc)
profit

profitós /pɾo.fiˈtos/ /pɾu.fiˈtos/ (adj, masc)
profitable

profunditat /pɾo.fun.diˈtat/ /pɾu.fun.diˈtat/ (n, fem)
profondeur
  Qualitat de ser profund.

progenitura /pɾo.d͡ʒe.niˈtu.ɾa/ /pɾo.ʒe.niˈtu.ɾa/ /pɾo.ʒə.niˈtu.ɾə/ /pɾu.ʒə.niˈtu.ɾə/ (n, fem)
progéniture

programa /pɾoˈɣɾa.ma/ /pɾoˈɣɾa.mə/ /pɾuˈɣɾa.mə/ (n, masc)
programme
  Anunci detallat d'un concert, representació teatral, un acte públic.
  Enunciació de les matèries d'aprenentatge que es tractaran durant un curs.
émission
  Cadascun dels espais televisius o de ràdio.

programa Comenius (n, masc)
programme Comenius

programa Erasmus (n, masc)
programme Erasmus

programa Grundtvig (n, masc)
programme Grundtvig

programa Leonardo da Vinci (n, masc)
programme Leonardo da Vinci

programa d'aprenentatge permanent (n, masc)
programme d'éducation et de formation tout au long de la vie

programa d'immersió lingüística (n, masc)
programme d'immersion linguistique

programa lineal (n, masc)
programme linéaire

programa ramificat (n, masc)
programme ramifié

programa socioeducatiu (n, masc)
programme socio-éducatif

programació /pɾo.ɣɾa.ma.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.mə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.mə.siˈo/ (n, fem)
programation, programmation

programació d'aula (n, fem)
programmation de classe

programació educativa (n, fem)
programmation éducative

programació orientada a objectes (n, fem)
programmation orientée objet

programar /pɾo.ɣɾəˈma/ /pɾu.ɣɾəˈma/ (v)
programmer

programari /pɾo.ɣɾaˈma.ɾi/ /pɾo.ɣɾəˈma.ɾi/ /pɾu.ɣɾəˈma.ɾi/ (n, masc)
logiciel

programari descatalogat (n, masc)
abandogiciel

programari educatiu (n, masc)
didacticiel

programari intermediari (n, masc)
intergiciel

progressió /pɾo.ɣɾe.siˈo/ /pɾo.ɣɾə.siˈo/ /pɾu.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
progression

prohibició /pɾo.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.bi.siˈo/ /pɾu.i.βi.siˈo/ (n, fem)
interdiction

prohibir /pɾo.iˈbi/ /pɾo.iˈbiɾ/ /pɾo.iˈβi/ /pɾu.iˈbi/ (v)
défendre

prohom /pɾoˈɔm/ /pɾuˈɔm/ (n, masc)
autorité
  Antigament, persona que tenia una especial consideració com a digne de confiança o per obtenir-ne consell, citada en actes arbitrals i pericials o com a testimoni en documents notarials.

projecte /pɾoˈd͡ʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.te/ /pɾoˈʒɛk.tə/ /pɾuˈʒɛk.tə/ (n, masc)
projet
  Estudi detallat d'una cosa a realitzar.

projecte curricular de centre (n, masc)
projet curriculaire de centre

projecte de recerca (n, masc)
projet de recherche

projecte educatiu de centre (n, masc)
projet éducatif d'école

projecte educatiu individual (n, masc)
programme d'intervention

projecte lingüístic de centre (n, masc)
projet linguistique du centre

projectil /pɾo.d͡ʒekˈtiɫ/ /pɾu.ʒəkˈtiɫ/ (n, masc)
projectile

projector /pɾo.d͡ʒekˈtoɾ/ /pɾo.ʒekˈto/ /pɾo.ʒəkˈto/ /pɾu.ʒəkˈto/ (n, masc)
projecteur

projector de diapositives (n, masc)
projecteur de diapositives

proletari /pɾo.ɫeˈta.ɾi/ /pɾu.ɫəˈta.ɾi/ (n, masc)
prolétarien

proliferar /pɾo.ɫi.feˈɾa/ /pɾo.ɫi.feˈɾaɾ/ /pɾu.ɫi.fəˈɾa/ (v)
proliférer

prolongació de joc (n, fem)
prolongation

prolongació de la línia central (n, fem)
ligne médiane prolongée

prolongar /pɾo.ɫoŋˈɡa/ /pɾo.ɫoŋˈɡaɾ/ /pɾu.ɫuŋˈɡa/ (v)
prolonger

prolífic /pɾoˈɫi.fik/ /pɾuˈɫi.fik/ (adj, masc)
prolifique

promesa /pɾoˈme.za/ /pɾoˈmə.zə/ /pɾuˈmɛ.zə/ (n, fem)
promesse

prometença /pɾo.meˈten.sa/ /pɾo.məˈtɛn.sə/ /pɾu.məˈtɛn.sə/ (n, fem)
promesse

prometi /pɾoˈme.ti/ /pɾoˈmə.ti/ /pɾoˈmɛ.ti/ /pɾuˈmɛ.ti/ (n, masc)
prométhéum, prométhium

prometre /pɾoˈme.tɾe/ /pɾoˈmə.tɾə/ /pɾuˈmɛ.tɾə/ (v)
promettre

promiscu /pɾoˈmis.ku/ /pɾuˈmis.ku/ (adj, masc)
infidèle

promoció /pɾo.mo.siˈo/ /pɾu.mu.siˈo/ (n, masc)
promotion
  Acció de promocionar o de promoure.
  Conjunt de persones promogudes a un grau superior.
  (esports de pilota) Fase d'una competició consistent en un conjunt de partits disputats entre un nombre determinat d'equips d'una mateixa categoria o bé de categories diferents classificats en els primers llocs o en els últims durant la fase anterior, que serveix per a determinar possibles canvis de categoria dels equips implicats per a la temporada següent.

prompte /ˈpɾom.te/ (adj, masc)
prêt
  Que està disposat, preparat per a una acció, per a fer alguna cosa.
prompt
  Que fa una cosa sense retard, en poc temps, ràpidament.

promulgar /pɾo.muɫˈɣa/ /pɾo.muɫˈɣaɾ/ /pɾu.muɫˈɣa/ (v)
promulguer

promès /pɾoˈmes/ /pɾoˈməs/ /pɾuˈmɛs/ (n, masc)
fiancé

pronació (n, fem)
pronation

pronunciació /pɾo.nun.si.a.siˈo/ /pɾo.nun.si.ə.siˈo/ /pɾu.nun.si.ə.siˈo/ (n, fem)
prononciation

pronúncia /pɾoˈnun.si.a/ /pɾoˈnun.si.ə/ /pɾuˈnun.si.ə/ (n, fem)
prononciation

prop de (preposition)
près
  A poca distància, espacial o temporal, de quelcom o d'algú.
  Aproximadament, si fa no fa.

proparoxíton /pɾo.pa.ɾokˈsi.ton/ /pɾo.pə.ɾokˈsi.ton/ /pɾu.pə.ɾukˈsi.tun/ (adj, masc)
proparoxyton

proper /pɾoˈpe/ /pɾoˈpeɾ/ /pɾuˈpe/ (adj, masc)
proche

propi /ˈpɾɔ.pi/ (adj, masc)
propre
  Que pertany a algú o a alguna cosa, a un propietari.

propietari /pɾo.pi.eˈta.ɾi/ /pɾo.pi.əˈta.ɾi/ /pɾu.pi.əˈta.ɾi/ (n, masc)
propiétaire

propietat mecànica (n, fem)
Propriétés mécaniques

proporcional /pɾo.poɾ.si.oˈnaɫ/ /pɾu.pur.si.uˈnaɫ/ (adj)
proportionnel

proporcionar /pɾo.por.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈna/ /pɾo.poɾ.si.oˈnaɾ/ /pɾu.pur.si.uˈna/ (v)
proportionner
  Fer que una cosa tingui proporció en relació amb una altra.
procurer
  Subministrar a algú allò que li cal.

proporció /pɾo.poɾ.siˈo/ /pɾu.pur.siˈo/ (n, fem)
proportion

proposar /pɾo.poˈza/ /pɾo.poˈzaɾ/ /pɾu.puˈza/ (v)
proposer
  Exposar a algú una cosa perquè la consideri o l’adopti.

proposició /pɾo.po.zi.siˈo/ /pɾu.pu.zi.siˈo/ (n, fem)
proposition
  Acció de proposar.
  (filologia, filosofia) Enunciat d’un judici amb valor lògic.

proposta /pɾoˈpɔs.ta/ /pɾoˈpɔs.tɔ/ /pɾoˈpɔs.tə/ /pɾuˈpɔs.tə/ (n, fem)
proposition

propugnar /pɾo.puŋˈna/ /pɾo.puŋˈnaɾ/ /pɾu.puŋˈna/ (v)
defendre

propòsit /pɾoˈpɔ.zit/ /pɾuˈpɔ.zit/ (n, masc)
but, objectif

prosa /ˈpɾɔ.za/ /ˈpɾɔ.zə/ (n, fem)
prose

proselitisme /pɾo.ze.ɫiˈtiz.me/ /pɾo.zə.ɫiˈtiz.mə/ /pɾu.zə.ɫiˈtiz.mə/ (n, masc)
prosélitisme

prosopopeia /pɾo.zo.poˈpe.ja/ /pɾo.zo.poˈpɛ.jə/ /pɾu.zu.puˈpɛ.jə/ (n, fem)
prosopopée

prospecte /pɾosˈpɛk.te/ /pɾosˈpɛk.tə/ /pɾusˈpɛk.tə/ (n, masc)
prospectus

prosperar /pɾos.peˈɾa/ /pɾos.peˈɾaɾ/ /pɾus.pəˈɾa/ (v)
fleurir, prospérer

prosperitat /pɾos.pe.ɾiˈtat/ /pɾus.pə.ɾiˈtat/ (n, fem)
prospérité

prossecució /pɾo.se.ku.siˈo/ /pɾo.sə.ku.siˈo/ /pɾu.sə.ku.siˈo/ (n, fem)
poursuite

prostatitis /pɾos.taˈti.tis/ /pɾos.təˈti.tis/ /pɾus.təˈti.tis/ (n, fem)
prostatite

prostitució /pɾos.ti.tu.siˈo/ /pɾus.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
prostitution

prostituir /pɾos.ti.tuˈi/ /pɾos.ti.tuˈiɾ/ /pɾus.ti.tuˈi/ (v)
prostituer

prostituta /pɾos.tiˈtu.ta/ /pɾos.tiˈtu.tə/ /pɾus.tiˈtu.tə/ (n, fem)
prostituée

prosèlit /pɾoˈzɛ.ɫit/ /pɾuˈzɛ.ɫit/ (n, masc)
prosélyte

prosòdia //pɾoˈzɔˈði.a/ /pɾuˈzɔ.ði.ə/ (n, fem)
prosodie

protagonista /pɾo.ta.ɣoˈnis.ta/ /pɾo.ta.ɣoˈnis.te/ /pɾo.tə.ɣoˈnis.tə/ /pɾu.tə.ɣuˈnis.tə/ (n, neut)
protagoniste

protecció /pɾo.tek.siˈo/ /pɾo.tək.siˈo/ /pɾu.tək.siˈo/ (n, fem)
protection
  Acció o efecte de protegir.
  (esports de pilota) Acció de defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protecció civil (n, fem)
protection civile

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ (adj, masc)
protecteur
  Que protegeix

protector /pɾo.tekˈto/ /pɾo.tekˈtoɾ/ /pɾo.təkˈto/ /pɾu.təkˈto/ (n, masc)
protecteur
  Persona o institució que protegeix algú o alguna cosa

protector de coll (n, masc)
bavette

protector de fulla (n, masc)
protège-lame

protectorat /pɾo.tek.toˈɾat/ /pɾo.tək.toˈɾat/ /pɾu.tək.tuˈɾat/ (n, masc)
protectorat

protegir /pɾo.teˈd͡ʒi/ /pɾo.teˈd͡ʒiɾ/ /pɾo.teˈʒi/ /pɾo.təˈʒi/ /pɾu.təˈʒi/ (v)
protéger
  Resguardar algú o alguna cosa d’un perjudici o perill.
  (esports de pilota) Defensar la pilota, la bola o el disc de l'atac d'un o més adversaris amb el tronc, les cames, els braços o l'estic.

protestar /pɾo.tesˈta/ /pɾo.tesˈtaɾ/ /pɾo.təsˈta/ /pɾu.təsˈta/ (v)
protester
  (intransitiu) Manifestar l’oposició de forma solemne.

proteïna /pɾo.teˈi.na/ /pɾo.təˈi.nə/ /pɾu.təˈi.nə/ (n, fem)
protéine, protide

protoactini /pɾo.to.əkˈti.ni/ /pɾu.tu.əkˈti.ni/ (n, masc)
protactinium

protocol /pɾo.toˈkɔɫ/ /pɾu.tuˈkɔɫ/ (n, masc)
protocole

protocol·lari /pɾo.to.koɫˈɫa.ɾi/ /pɾo.to.koˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuɫˈɫa.ɾi/ /pɾu.tu.kuˈɫa.ɾi/ (adj, masc)
protocolaire

protocol·litzar /pɾo.to.ko.liˈzaɾ/ /pɾo.to.koɫ.ɫiˈd͡za/ /pɾu.tu.kuɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
protocoliser

prototip /pɾo.toˈtip/ /pɾu.tuˈtip/ (n, masc)
prototype

prototipatge (n, masc)
prototypage

protó /pɾoˈto/ /pɾuˈto/ (n, masc)
proton

prou /ˈpɾow/ /ˈpɾɔw/ (adv)
assez

prova /ˈpɾɔ.va/ /ˈpɾɔ.və/ /ˈpɾɔ.βa/ /ˈpɾɔ.βɔ/ /ˈpɾɔ.βə/ (n, fem)
preuve, essai
  Acció de provar.
épreuve
  examen, control, test
preuve
  assaig

prova d'accés a la universitat (n, fem)
baccalauréat

prova de compleció (n, fem)
test de closure

prova de consolació (n, fem)
épreuve de consolation

prova objectiva (n, fem)
épreuve objective

prova oficial de batxillerat (n, fem)
épreuve officielle de baccalauréat

provar /pɾoˈva/ /pɾoˈvaɾ/ /pɾoˈβa/ /pɾuˈva/ /pɾuˈβa/ (v)
éprouver
  Fer examen i experiment de les qualitats.
essayer
  (provar de) Intentar sortir-se'n.
prouver
  Justificar la certesa o la veritat amb raons o testimonis.

proveir /pɾo.veˈiɾ/ /pɾo.vəˈi/ /pɾo.βeˈi/ /pɾu.vəˈi/ /pɾu.βəˈi/ (v)
pourvoir

provenir /pɾo.veˈniɾ/ /pɾo.vəˈni/ /pɾo.βeˈni/ /pɾo.βeˈniɾ/ /pɾu.vəˈni/ /pɾu.βəˈni/ (v)
provenir

proverbi /pɾoˈvɛɾ.bi/ /pɾoˈβɛr.βi/ /pɾoˈβɛɾ.βi/ /pɾuˈvɛr.bi/ (n, masc)
proverbe

proveïdor /pɾo.ve.iˈðoɾ/ /pɾo.və.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðo/ /pɾo.βe.iˈðoɾ/ /pɾu.və.iˈðo/ /pɾu.βə.iˈðo/ (adj, masc)
fournisseur

provincial /pɾo.vin.siˈaɫ/ /pɾo.βin.siˈaɫ/ /pɾu.vin.siˈaɫ/ /pɾu.βin.siˈaɫ/ (adj)
provincial

provisionalment /pɾo.vi.zi.oˌnaɫˈment/ /pɾo.βi.zi.oˌnaɫˈmen/ /pɾu.vi.zi.uˌnaɫˈmen/ /pɾu.βi.zi.uˌnaɫˈmen/ (adv)
provisoirement

provisió /pɾo.vi.ziˈo/ /pɾo.βi.ziˈo/ /pɾu.vi.ziˈo/ /pɾu.βi.ziˈo/ (n, fem)
provision

provocar /pɾo.voˈka/ /pɾo.voˈkaɾ/ /pɾo.βoˈka/ /pɾu.vuˈka/ /pɾu.βuˈka/ (v)
provoquer
  Incitar algú a fer una cosa.

província /pɾoˈvin.si.a/ /pɾoˈvin.si.ə/ /pɾoˈβin.si.a/ /pɾuˈvin.si.ə/ /pɾuˈβin.si.ə/ (n, fem)
province

proximitat /pɾok.si.miˈtat/ /pɾuk.si.miˈtat/ (n, fem)
proximité
  Qualitat d'allò que és pròxim.

proxèmica /pɾokˈsɛ.mi.ka/ /pɾokˈsɛ.mi.kə/ /pɾukˈsɛ.mi.kə/ (n, fem)
proxémique

proïsme /pɾoˈiz.me/ /pɾuˈiz.mə/ (n, masc)
prochain

prudent /pɾuˈðen/ /pɾuˈðent/ (adj)
prudent

pruna (n, fem)
prune

pràctic /ˈpɾak.tik/ (adj, masc)
practique
  Relacionat amb la pràctica o l'experiència personal.

pràctic /ˈpɾak.tik/ (n, masc)
pilote
  Ofici que consisteix en conèixer a fons un port i ajudar a atracar els vaixells forasters que s'aproximen, guiant el pilot.

pràctica /pɾəkˈti.kə/ /ˈpɾak.ti.ka/ /ˈpɾak.ti.kə/ (n, fem)
practique
  Exercici del que prèviament s'ha après de forma teòrica.

pràctica docent (n, fem)
pratique enseignante
  Exercici de la professió de docent.
pratique de l'enseignement
  Període de formació de mestres en centres educatius, la finalitat del qual és perfeccionar els coneixements adquirits a la universitat i iniciar-se de manera directa i real en l'activitat professional com a docent.

pràcticament /ˌpɾak.ti.kaˈmen/ /ˌpɾak.ti.kaˈment/ /ˌpɾak.ti.kəˈmen/ /ˌpɾak.ti.kəˈment/ (adv)
pratiquement

pràcticum (n, masc)
stage

pràctiques /ˈpɾak.ti.kes/ /ˈpɾak.ti.kəs/ (n, fem)
stage

pràxia (n, fem)
praxie

prèdica /ˈpɾɛ.ði.ka/ /ˈpɾɛ.ði.kə/ (n, fem)
prêche

prémer /ˈpɾe.me/ /ˈpɾe.meɾ/ /ˈpɾe.mə/ (v)
presser

prémer la pilota (v)
aplatir le ballon

préssec (n, masc)
pêche

préssec pla (n, masc)
pêche plate

préstec /ˈpɾes.tek/ /ˈpɾes.tək/ (n, masc)
prêt

prêt-à-porter /ˌpɾɛ.ta.porˈte/ (n, masc)
prêt-à-porter

príncep /ˈpɾin.sep/ /ˈpɾin.səp/ (n, masc)
prince
  Fill del rei, hereu del tron.

príncep blau (n, masc)
Roi Charmant

pròrroga /ˈpɾɔ.ro.ɣa/ /ˈpɾɔ.ro.ɣə/ /ˈpɾɔ.ru.ɣə/ (n, fem)
prorogation

pròstata /ˈpɾɔs.ta.ta/ /ˈpɾɔs.tə.tə/ (n, fem)
prostate

pròstil /ˈpɾɔs.tiɫ/ (adj, masc)
prostyle

pròtesi /ˈpɾɔ.te.zi/ /ˈpɾɔ.tə.zi/ (n, fem)
prothèse
  Peça o aparell artificial implantat en el cos en substitució d’un òrgan.
  (lingüística) So no etimològic inserit per processos de canvi lingüístic a l'inici d'un mot

pròxim /ˈpɾɔk.sim/ (adj, masc)
prochain

pseudociència /ˌpsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ /ˌsew.ðo.siˈɛn.si.a/ /ˌsɛw.ðo.siˈɛn.si.ə/ /ˌsɛw.ðu.siˈɛn.si.ə/ (n, fem)
pseudo-science

psicoanalitzar /ˌpsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈza/ /ˌsi.ko.a.na.ɫiˈzaɾ/ /ˌsi.ko.ə.nə.ɫiˈd͡za/ /ˌsi.ku.ə.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
psychanalyser

psicoanàlisi (n, fem)
psychanalyse

psicolingüística /psi.ko.liŋˈɡwis.ti.ka/ /psi.ku.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// /si.ku.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// (n, fem)
psycholinguistique

psicologia /si.ko.ɫoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.a/ /si.ko.ɫoˈʒi.ə/ /si.ku.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
psychologie

psicologia ambiental (n, fem)
psychologie environnementale

psicologia de l'educació (n, fem)
psychologie de l'éducation

psicologia evolutiva (n, fem)
psychologie développementale

psicometria (n, fem)
psychométrie

psicomotricitat (n, fem)
psychomotricité
  Domini dels moviments corporals i de les funcions motores en general, dirigides pel sistema nerviós.

psicopatologia (n, fem)
psychopathologie

psicopedagog /psi.ku.pə.ðəˈɣɔk/ /si.ko.pe.ðaˈɣɔk/ /si.ko.pə.ðəˈɣɔk/ /si.ku.pə.ðəˈɣɔk/ (n, masc)
psychopédagogue

psicopedagogia /psi.ku.pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ /si.ko.pe.ða.ɣoˈd͡ʒi.a/ /si.ko.pe.ða.ɣoˈʒi.a/ /si.ko.pə.ðə.ɣoˈʒi.ə/ /si.ku.pə.ðə.ɣuˈʒi.ə/ (n, fem)
psychopédagogie

psicosi /psiˈkɔ.zi/ /siˈkɔ.zi/ (n, fem)
psychose

psicoteràpia /ˌpsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ko.teˈɾa.pi.a/ /ˌsi.ko.təˈɾa.pi.ə/ /ˌsi.ku.təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
psychothérapie

psicotècnia (n, fem)
psychotéchnique

psicòleg /siˈkɔ.ɫek/ /siˈkɔ.ɫək/ (n, masc)
psychologue

psicòpata (n, neut)
psychopathe

psique /ˈpsi.ke/ /ˈpsi.kə/ /ˈsi.ke/ /ˈsi.kə/ (n, fem)
psyché

psiquiatre /psi.kiˈa.tɾə/ /si.kiˈa.tɾe/ /si.kiˈa.tɾə/ (n, masc)
psychiatre

psiquiatria /psi.ki.əˈtɾi.ə/ /si.ki.aˈtɾi.a/ /si.ki.əˈtɾi.ə/ (n, fem)
psychiatrie

psiquiatria infantil i juvenil (n, fem)
pédopsychiatrie

psíquic /ˈpsi.kik/ /ˈsi.kik/ (adj, masc)
psychique

pubilla /puˈbi.ʎa/ /puˈβi.ʎə/ (n, fem)
fille
  Filla major d’una casa.
héritière
  (dret civil) Hereva en absència de fills mascles segons la tradició catalana.

publicació /pu.bɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.ka.siˈo/ /pu.βɫi.kə.siˈo/ /pub.bɫi.ka.siˈo/ /pub.bɫi.kə.siˈo/ (n, fem)
publication

publicar /pu.bɫiˈkaɾ/ /pu.βɫiˈka/ /pub.bɫiˈka/ (v)
publier

publicista /pu.bɫiˈsis.ta/ /pu.bɫiˈsis.te/ /pu.βɫiˈsis.ta/ /pu.βɫiˈsis.te/ /pu.βɫiˈsis.tə/ /pub.bɫiˈsis.ta/ /pub.bɫiˈsis.te/ /pub.bɫiˈsis.tə/ (n, neut)
publiciste

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ (adj, masc)
publicitaire
  Relatiu a la publicitat.

publicitari /pu.bɫi.siˈta.ɾi/ /pu.βɫi.siˈta.ɾi/ /pub.bɫi.siˈta.ɾi/ (n, masc)
publicitaire
  Persona que es dedica a la publicitat.

publicitat intrajoc (n, fem)
publicité intégrée au jeu

pudent /puˈðen/ /puˈðent/ (adj)
puant
  Que fa pudor.

pudir /puˈði/ /puˈðiɾ/ (v)
sentir
  Causar aversió la insistència d'algú o la repetició d'un fet.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ (n, fem)
puanteur
  Mala olor, olor desagradable.

pudor /puˈðo/ /puˈðo/ /puˈðor/ /puˈðoɾ/ /puˈðu/ (n, masc)
pudeur
  Sentiment de modèstia, de vergonya, especialment referida a mostrar-se nu o vulnerable davant dels altres.

puericultor /pu.e.ɾi.kuɫˈto/ /pu.e.ɾi.kuɫˈtoɾ/ /pu.ə.ɾi.kuɫˈto/ (n, masc)
puériculteur

puericultura /pu.e.ɾi.kuɫˈtu.ɾa/ /pu.ə.ɾi.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
puériculture

pugna /ˈpuŋ.na/ /ˈpuŋ.nə/ /ˈpuɡ.na/ (n, fem)
combat

puig /ˈput͡ʃ/ (n, masc)
pic

puix /ˈpujʃ/ /ˈpuʃ/ (conjunction)
puis

pujada /puˈd͡ʒa.ða/ /puˈʒa.ða/ /puˈʒa.ðə/ (n, fem)
montée
  Via que fa pendent cap amunt.
  (futbol) Moviment endavant d'un jugador o una línia de jugadors en el transcurs d'una acció ofensiva.
hausse
  Augment a l’alça, a un grau superior.

pujada del bastó (n, fem)
backswing

pujament /pu.d͡ʒaˈmen/ /pu.d͡ʒaˈment/ /pu.ʒaˈmen/ /pu.ʒəˈmen/ /pu.ʒəˈment/ (n, masc)
bordure
  (nàutica) Vora inferior d’una vela.

pujar /puˈd͡ʒa/ /puˈd͡ʒaɾ/ /puˈʒa/ (v)
monter
  Entrar en un vehicle.
  Augmentar de nivell.
  Portar alguna cosa de baix a dalt.
  Anar creixent.

pujar a la xarxa (v)
monter au filet

pull /ˈpuɫ/ /ˈpuʎ/ (n, masc)
coup intérieur

pulmonar /puɫ.moˈnaɾ/ /puɫ.muˈnar/ (adj)
pulmonaire

pulmonia /puɫ.moˈni.a/ /puɫ.moˈni.ə/ /puɫ.muˈni.ə/ (n, fem)
pneumonie
  Inflamació d'un o de tots dos pulmons. Sovint és conseqüència d'una infecció de pneumococ.

pulmó (n, masc)
poumon

pul·lular /pu.ɫuˈɫa/ /puɫ.ɫuˈɫa/ /puɫ.ɫuˈɫaɾ/ (v)
pulluler, pulular

pumpel·lyita /pum.pe.ɫiˈi.ta/ /pum.peɫ.ɫiˈi.ta/ /pum.pə.ɫiˈi.tə/ /pum.pəɫ.ɫiˈi.tə/ (n, fem)
pumpellyite

punch (n, masc)
coup massé

punir /puˈni/ /puˈniɾ/ (v)
punir

punt /ˈpun/ /ˈpunt/ (n, masc)
point
  Signe de puntuació que separa frases.
  Grau d'una escala de qualificació.
  Recompenses en el joc.

punt addicional (n, masc)
point supplémentaire

punt central (n, masc)
point central

punt d'immobilització (n, masc)
point d'immobilisation

punt d'impacte (n, masc)
centre de percussion

punt de bloqueig (n, masc)
point de contre

punt de bola (n, masc)
boulé

punt de control (n, masc)
point de contrôle

punt de córner (n, masc)
point de corner

punt de joc (Interjection)
point de set

punt de joc (n, masc)
balle de jeu

punt de partit (Interjection)
point de match

punt de partit (n, masc)
balle de match

punt de penal (n, masc)
point de pénalité

punt de servei (n, masc)
point de service
  (esports de raqueta, voleibol) Punt aconseguit per mitjà d'un servei que l'adversari o l'equip adversari no poden tornar adequadament.
point d'engagement
  (hoquei sobre gel) Cadascun dels nou punts vermells d'una pista de joc que indiquen els llocs des d'on s'ha de reprendre el joc.

punt de vista (n, masc)
﻿point de vue

punt directe (n, masc)
ace

punt feble (n, masc)
point faible

punt fort (n, masc)
point fort

punt límit (n, masc)
point décisif

punt nul (n, masc)
balle à remettre

punt volat (n, masc)
point médian
  Signe diacrític enmig del dígraf de la ela geminada (l·l)

punt òptim (n, masc)
point idéal

punta /ˈpun.ta/ (n, fem)
pointe
  Extrem agut d'una cosa.
  Extrem d'alguna cosa que remata en angle.
  Tros de terra estreta que entra dins el mar.
  Sabor que es comença a notar.
  (golf) Part anterior del cap d'un bastó.
pointe, angulaire, bout, eau
  (pilota basca) Extrem d'una cesta punta, que serveix per a encestar la pilota i per a dirigir-la en l'acció de llançar-la.

punta /ˈpun.ta/ (n, neut)
avant de pointe
  (futbol) Jugador, generalment un davanter, situat en una posició més avançada que els altres.

puntada de peu (n, fem)
coup de la pointe du pied

puntuació /pun.tu.a.siˈo/ /pun.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
notation
  Conjunt de punts obtinguts per valorar quelcom.
ponctuation
  Signes que marquen les pauses en la lectura d'un escrit.

puntuació directa (n, fem)
note brute

puntuació estàndard (n, fem)
note étalonnée

puntual /pun.tuˈaɫ/ (adj)
ponctuel
  Que fa les coses en el moment previst.
détaillé
  exacte, precís

puntualitat /pun.tu.a.ɫiˈtat/ /pun.tu.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
punctualité, ponctualité

puntuar /pun.tuˈa/ /pun.tuˈaɾ/ (v)
ponctuer
  Posar punts i altres signes ortogràfics en un text.
noter
  Qualificar un exercici, un treball o un examen amb una puntuació.

punxada /puɲˈt͡ʃa.ða/ (n, fem)
dardage
  (hoquei sobre gel) Falta consistent a colpejar o intentar colpejar un adversari amb la punta de la pala de l'estic.

punxar /puɲˈt͡ʃa/ /puɲˈt͡ʃaɾ/ /puɲˈʃa/ (v)
piquer

punxoset /puɲ.t͡ʃoˈzet/ /puɲ.ʃoˈzət/ /puɲ.ʃuˈzɛt/ (n, masc)
épinoche
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Gasterosteus aculeatus)
épinoche à neuf épines
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Pungitius pungitius)

punxó /puɲˈt͡ʃo/ /puɲˈʃo/ (n, masc)
poinçon

punya /ˈpu.ɲa/ /ˈpu.ɲə/ (n, fem)
effort
  Esforç reiterat per aconseguir alguna cosa.

punyal /puˈɲaɫ/ (n, masc)
poignard

punyalada /pu.ɲaˈɫa.ða/ /pu.ɲəˈɫa.ðə/ (n, fem)
percée

pupa /ˈpu.pa/ /ˈpu.pə/ (n, fem)
bobo
  (infantil) mal

pupil·la /puˈpi.ɫa/ /puˈpi.ɫə/ /puˈpiɫ.ɫa/ /puˈpiɫ.ɫə/ (n, fem)
pupille, prunelle
  Obertura central de l'iris.

pupitre /puˈpi.tɾe/ /puˈpi.tɾə/ (n, masc)
pupitre

puput /puˈput/ (n)
huppe fasciée, huppe

pur /ˈpu/ /ˈpuɾ/ (adj, masc)
pur

puré /puˈɾe/ (n, masc)
purée

pus /ˈpus/ (n, masc)
pus

push (n, masc)
coup extérieur

puta /ˈpu.ta/ /ˈpu.tə/ (n, fem)
pute

putejar /pu.teˈd͡ʒa/ /pu.teˈd͡ʒaɾ/ /pu.teˈʒa/ /pu.təˈd͡ʒa/ /pu.təˈʒa/ (v)
faire chier
  (transitiu, vulgarisme) Emprenyar, fer la guitza, fotre.

putrefacció /pu.tɾe.fak.siˈo/ /pu.tɾə.fək.siˈo/ (n, fem)
putréfaction

putt (n, masc)
coup roulé

putt donat (n, masc)
coup facile

putxinel·li /pu.t͡ʃiˈnɛ.ɫi/ /pu.t͡ʃiˈnɛɫ.ɫi/ (n, masc)
guignol

puça /ˈpu.sa/ (n, fem)
puce
  Insecte endopterigot ectoparàsit de mamífers i aus.

pàdel (n, masc)
padel

pàgina /ˈpa.d͡ʒi.na/ /ˈpa.ʒi.na/ (n, fem)
page

pàgina web (n, fem)
page web

pàl·lid /ˈpa.ɫit/ /ˈpaɫ.ɫit/ (adj, masc)
pâle

pàmpol /ˈpam.poɫ/ /ˈpam.puɫ/ (n, masc)
poisson pilote
  (peixos) Peix teleosti de la família dels caràngids (Naucrates ductor).

pàmpol pudent (n, masc)
fiatole

pàncrees /ˈpaŋ.kɾe.es/ (n, masc)
pancréas

pànic (n, masc)
panique

pàrvul /ˈpar.βuɫ/ /ˈpaɾ.vuɫ/ /ˈpaɾ.vuɫ/ /ˈpaɾ.βuɫ/ (n, masc)
enfant d'âge préscolaire

pàtina /ˈpa.ti.na/ /ˈpa.ti.nə/ (n, fem)
patine

pàtria /ˈpa.tɾi.a/ (n, fem)
patrie

pèl /ˈpəɫ/ /ˈpɛɫ/ (n, masc)
cheveu
  Filament propi dels mamífers, que cobreix el cos o part d'ell. Es creen a partir de cèl·lules mortes i tenen un alt contingut de proteïna queratina.
grain
  (golf) Herba d'un camp de golf, especialment del green, en tant que factor que condiciona, segons la inclinació que pren, el rodolament de la bola.

pèl·let /ˈpɛɫ.ɫet/ /ˈpɛɫ.ɫət/ (n, masc)
pellet
  Combustible granulat compacte fet de serradures premsades o altres materials.

pèndol /ˈpɛn.doɫ/ /ˈpɛn.duɫ/ (n, masc)
pendule

pèrdua /ˈpɛr.du.ə/ /ˈpɛɾ.ðu.a/ (n, fem)
perte

pèrdua de la pilota (n, fem)
perte du ballon

pèrdua de pilota (n, fem)
balle lâchée

pèrdua de possessió (n, fem)
perte du tenu

pèrdua de temps (n, fem)
perte de temps

pèrsic (adj)
persan

pèsol /ˈpe.zoɫ/ /ˈpə.zoɫ/ /ˈpɛ.zuɫ/ (n, masc)
pois

pèssim /ˈpɛ.sim/ (adj, masc)
très mauvais

pètal /ˈpɛ.taɫ/ /ˈpɛ.təɫ/ (n, masc)
pétale

péixer /ˈpe.ʃe/ /ˈpe.ʃə/ /ˈpej.ʃe/ /ˈpej.ʃeɾ/ (v)
nourrir

pícea /ˈpi.se.a/ /ˈpi.se.ə/ (n, fem)
épicéa

píndola /ˈpin.do.ɫa/ /ˈpin.do.ɫə/ /ˈpin.du.ɫə/ (n, fem)
pilule

pírcing /ˈpir.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋ/ /ˈpiɾ.siŋk/ (n, masc)
piercing

pírric /ˈpi.rik/ (adj, masc)
à la Pyrrhus

píxel /ˈpik.seɫ/ /ˈpik.səɫ/ (n, masc)
pixel

pòlip /ˈpɔ.ɫip/ (n, masc)
polype
  (medicina) Creixement anormal, tumor tou que s'implanta en una membrana mucosa.

pòmul /ˈpɔ.muɫ/ (n, masc)
pommette

pòrtic /ˈpɔr.tik/ (n, masc)
portique

pòstit /ˈpɔs.tit/ (n, masc)
post-it

pòstum /ˈpɔs.tum/ (adj, masc)
posthume

pólvora /ˈpoɫ.vo.ɾa/ /ˈpoɫ.vo.ɾə/ /ˈpoɫ.vu.ɾə/ /ˈpoɫ.βo.ɾa/ /ˈpoɫ.βu.ɾə/ (n, fem)
poudre à canon
  Explosiu compost per diverses substàncies polvoritzades.
poudre
  (plural) Partícules molt fines obtingudes per reducció d’una substància sòlida.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ (adj, masc)
public
  Comú, que no és privat.

públic /ˈpu.bɫik/ /ˈpu.βɫik/ /ˈpub.bɫik/ (n, masc)
public
  Audiència, persones que assisteixen a un acte o espectacle.

púrria /ˈpu.ri.a/ /ˈpu.ri.ə/ (n, fem)
racaille
  Gent de classe baixa.

qaf /ˈkaf/ (n, fem)
qaf

qin (n, masc)
guqin

quadern /kwaˈðeɾn/ /kwəˈðern/ (n, masc)
cahier
  Conjunt de fulls de paper plegats, encaixats i units.

quadrangular /kwa.ðɾaŋ.ɡuˈɫaɾ/ /kwə.ðɾəŋ.ɡuˈɫar/ (n, masc)
circuit

quadrat /kwaˈðɾat/ (adj, masc)
carré
  Que té la forma d'un quadrat.
  (aritmètica) Potència segona d'un número, és a dir, un número elevat a dos.

quadrat /kwaˈðɾat/ (n, masc)
carré
  (geometria) Polígon regular quatre costats, és a dir, el quadrat és una figura plana amb quatre costats iguals i que també té tots quatre angles iguals, de noranta graus.

quadratura /kwa.ðɾaˈtu.ɾa/ /kwə.ðɾəˈtu.ɾə/ (n, fem)
quadrature

quadravi /kwaˈðɾa.vi/ /kwaˈðɾa.βi/ /kwəˈðɾa.vi/ /kwəˈðɾa.βi/ (n, masc)
grand grand grand grand-aïeul

quadre /ˈkwa.ðɾe/ /ˈkwa.ðɾə/ (n, masc)
tableau
  Obra pictòrica enquadrada en un marc.
carreau, cuadro
  (pilota basca) Cadascuna de les divisions d'una canxa marcades a la paret esquerra, de 4 m d'amplada en frontó llarg i 3,5 en frontó curt, que serveixen per a establir la línia de falta i la línia de passa i per a donar una referència als jugadors sobre la seva situació en la canxa.

quadre d'eliminatòries (n, masc)
tableau des éliminatoires

quadre de servei (n, masc)
boîte de service

quadre de servei dret (n, masc)
avant-court droit

quadre de servei esquerre (n, masc)
avant-court gauche

quadres de darrere (n, masc)
parties arrière

quadres de davant (n, masc)
parties avant

quadreta (n, fem)
quadrette

quadrimestre /kwa.ðɾiˈmes.tɾe/ /kwə.ðɾiˈmɛs.tɾə/ (n, masc)
quadrimestre

quadrineboda /kwa.ðɾi.neˈβo.ða/ /kwə.ðɾi.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nièce petite petite-fille

quadrinebot /kwa.ðɾi.neˈbot/ /kwə.ðɾi.nəˈβot/ (n, masc)
petit-petit-petit-neveu

quadrinét /kwa.ðɾiˈnet/ /kwə.ðɾiˈnet/ (n, masc)
grand petit petit-fils

quadrinéta /kwa.ðɾiˈne.ta/ /kwə.ðɾiˈne.tə/ (n, fem)
grand petit petite-fille

quadrioncle /kwa.ðɾiˈoŋ.kɫe/ /kwə.ðɾiˈoŋ.kɫə/ (n, masc)
oncle trisaïeul

quadritia /kwa.ðɾiˈti.a/ /kwə.ðɾiˈti.ə/ (n, fem)
tante trisaïeule

quadruplicar /kwa.ðɾu.pɫiˈka/ /kwa.ðɾu.pɫiˈkaɾ/ /kwə.ðɾu.pɫiˈka/ (v)
quadrupler

quadràvia /kwaˈðɾa.vi.a/ /kwaˈðɾa.βi.a/ /kwəˈðɾa.vi.ə/ /kwəˈðɾa.βi.ə/ (n, fem)
tetraïeule

qualificació professional (n, fem)
qualification professionnelle

qualificar /kwa.ɫi.fiˈka/ /kwa.ɫi.fiˈkaɾ/ /kwə.ɫi.fiˈka/ (v)
qualifier

qualitat /kwa.ɫiˈtat/ (n, fem)
qualité

qualitat de l'educació (n, fem)
qualité de l'éducation

qualitat de possessió (n, fem)
qualité de possession

quall /ˈkwaʎ/ (n, masc)
présure
  Enzim que té la propietat de quallar la llet, originalment extret de l'estómac dels remugants.

quallada /kwaˈʎa.ða/ /kwəˈʎa.ðə/ (n, fem)
lait caillé

quallar /kwaˈʎa/ /kwaˈʎaɾ/ /kwəˈʎa/ (v)
cailler

quan /ˈkon/ (adv)
quand
  En quin moment o temps en què es realitza una acció.

quan les gallines pixin (adv)
quand les poules auront des dents

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ (adj)
combien
  (seguit de substantiu, sovint amb la preposició de) Quina quantitat de.

quant /ˈkwan/ /ˈkwant/ (adv)
combien
  (seguit d’adjectiu o adverbi) En quina mesura.

quant a /kwant‿a/ (preposition)
quant à

quantitat /kwan.tiˈtat/ (n, fem)
quantité

quantitatiu /kwan.ti.taˈtiw/ /kwən.ti.təˈtiw/ (adj, masc)
quantitatif

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ (n, masc)
quarante
  (tennis) Tercer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quaranta /koˈɾan.ta/ /koˈɾan.tə/ /kuˈɾan.ta/ /kuˈɾan.tə/ /kwaˈɾan.ta/ /kwəˈɾan.tə/ (number)
quarante

quaranta-cinc /kwaˌɾan.taˈsiŋ/ /kwaˌɾan.taˈsiŋk/ /kwəˌɾan.təˈsiŋ/ /kwəˌɾan.təˈsiŋk/ (number)
quarante-cinq

quaranta-cinquè /kwaˌɾan.ta.siŋˈke/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkə/ /kwəˌɾan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
quarante-cinquième

quaranta-dos /kwaˌɾan.taˈðos/ /kwəˌɾan.təˈðos/ (number)
quarante-deux

quaranta-dosè /kwaˌɾan.ta.ðoˈze/ /kwəˌɾan.tə.ðoˈzə/ /kwəˌɾan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
quarante-deuxième

quaranta-nou /kwaˌɾan.taˈnɔw/ /kwəˌɾan.təˈnɔw/ (number)
quarante-neuf

quaranta-novè /kwaˌɾan.ta.noˈve/ /kwaˌɾan.ta.noˈβe/ /kwəˌɾan.tə.noˈvə/ /kwəˌɾan.tə.nuˈvɛ/ /kwəˌɾan.tə.nuˈβɛ/ (number)
quarante-neuvième

quaranta-quatre /kwaˌɾan.taˈkwa.tɾe/ /kwəˌɾan.təˈkwa.tɾə/ (number)
quarante-quatre

quaranta-quatrè /kwaˌɾan.ta.kwaˈtɾe/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾə/ /kwəˌɾan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
quarante-quatrième

quaranta-set /kwaˌɾan.taˈsɛt/ /kwəˌɾan.təˈsɛt/ (number)
quarante-sept

quaranta-setè /kwaˌɾan.ta.seˈte/ /kwəˌɾan.tə.səˈtə/ /kwəˌɾan.tə.səˈtɛ/ (number)
quarante-septième

quaranta-sis /kwaˌɾan.taˈsis/ /kwəˌɾan.təˈsis/ (number)
quarante-six

quaranta-sisè /kwaˌɾan.ta.siˈze/ /kwəˌɾan.tə.siˈzə/ /kwəˌɾan.tə.siˈzɛ/ (number)
quarante-sixième

quaranta-tres /kwaˌɾan.taˈtɾes/ /kwəˌɾan.təˈtɾes/ (number)
quarante-trois

quaranta-tresè /kwaˌɾan.ta.tɾeˈze/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzə/ /kwəˌɾan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
quarante-troisième

quaranta-un /kwaˌɾan.taˈun/ /kwəˌɾan.təˈun/ (number)
quarante-et-un

quaranta-una /kwaˌɾan.taˈu.na/ /kwəˌɾan.təˈu.nə/ (number)
quarante-et-une
  Forma femenina de quaranta-un.

quaranta-unè /kwaˌɾan.ta.uˈne/ /kwəˌɾan.tə.uˈnə/ /kwəˌɾan.tə.uˈnɛ/ (number)
quarante-et-unième

quaranta-vuit /koˌɾan.taˈβujt/ /koˌɾan.təˈvujt/ /kuˌɾan.təˈβujt/ /kwaˌɾan.taˈvujt/ /kwaˌɾan.taˈβujt/ /kwəˌɾan.təˈvujt/ /kwəˌɾan.təˈβujt/ (number)
quarante-huit

quaranta-vuitè /kwaˌɾan.ta.vujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βujˈte/ /kwaˌɾan.ta.βwiˈte/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtə/ /kwəˌɾan.tə.vujˈtɛ/ /kwəˌɾan.tə.βujˈtɛ/ (number)
quarante-huitième

quarantejar /kwa.ɾan.teˈd͡ʒa/ /kwa.ɾan.teˈd͡ʒaɾ/ /kwa.ɾan.teˈʒa/ /kwə.ɾən.təˈd͡ʒa/ /kwə.ɾən.təˈʒa/ (v)
friser

quarantena /kwa.ɾanˈte.na/ /kwə.ɾənˈtə.nə/ /kwə.ɾənˈtɛ.nə/ (n, fem)
quarantaine

quarantenar /kwa.ɾan.teˈna/ /kwa.ɾan.teˈnaɾ/ /kwə.ɾən.təˈna/ (v)
quarantainer

quarantè /ko.ɾanˈte/ /ku.ɾənˈtə/ /ku.ɾənˈtɛ/ (number)
quarantième

quaresma /koˈɾez.ma/ /koˈɾə.mə/ /kuˈrɛz.mə/ /kuˈɾɛ.mə/ /kwaˈɾez.ma/ /kwəˈɾəz.mə/ /kwəˈɾɛz.mə/ (n, fem)
carême

quark /ˈkwark/ (n, masc)
quark

quart (number)
quatrième
  (ordinal) Que va just darrere del tercer.

quart de pista (n, masc)
quart de court

quart receptor (n, masc)
quatrième receveur

quart servidor (n, masc)
quatrième serveur

quart àrbitre (n, masc)
quatrième arbitre

quarta falta (n, fem)
quatrième faute

quarterback (n, neut)
quart-arrière

quartfinalista /ˌkwart.fi.nəˈɫis.tə/ /ˌkwaɾt.fi.naˈɫis.ta/ (n, neut)
quart-de-finaliste

quartilla /kwaɾˈti.ʎa/ /kwərˈti.ʎə/ (n, fem)
feuillet
  Full de paper d’escriure DIN A5 que és la meitat d'un foli o full semblant.

quasiespècie /ˌkwa.zi.esˈpɛ.si.e/ /ˌkwa.zisˈpɛ.si.ə/ (n, fem)
quasi-espèce

quatre /ˈkwa.tɾe/ (number)
quatre

quatre tocs (n, masc)
quatre touches

quatre-cents /ˌkwa.tɾeˈsens/ /ˌkwa.tɾəˈsens/ (number)
quatre-cents

quatrecentista /ˌkwa.tɾe.senˈtis.ta/ /ˌkwa.tɾe.senˈtis.te/ /ˌkwa.tɾə.sənˈtis.tə/ (adj)
quattrocentiste

que /ke/ (adv)
que
  Valor de ponderació quantitativa, emfatització o intensificació de quant.

que /ke/ (conjunction)
que
  Nexe copulatiu d'unió, emprat per introduir una frase subordinada.

que /ke/ (pronoun)
que
  Pronom relatiu d'objecte, equivalent a "el qual", "la qual".
qui
  Pronom relatiu de persona, equivalent a "qui" en oracions explicatives.

que el bombin (Interjection)
aller se faire voir

quedar /keˈða/ /keˈðaɾ/ /kəˈða/ (v)
rester
  restar, romandre
convenir
  Arribar a un acord.
se retrouver
  Tenir una cita.
aller
  escaure

quefir /keˈfiɾ/ /kəˈfir/ (n, masc)
kéfir

queixa /ˈke.ʃə/ /ˈkej.ʃa/ (n, fem)
plainte

queixal /kejˈʃaɫ/ /keˈʃaɫ/ /kiˈʃaɫ/ /kəˈʃaɫ/ (n, masc)
molaire

queixal del seny (n, masc)
dent de sagesse

queixar-se /kejˈʃaɾ.se/ /kəˈʃar.sə/ (v)
se plaindre

quena (n, fem)
quena

quenacho (n, masc)
quenacho

quequejar /ke.keˈd͡ʒa/ /ke.keˈd͡ʒaɾ/ /kə.kəˈʒa/ (v)
bégayer

quequesa /keˈke.za/ /kəˈkə.zə/ /kəˈkɛ.zə/ (n, fem)
bégaiement

querar-se /keˈɾaɾ.se/ /kə.ɾərˈsə/ /kəˈɾar.sə/ /kəˈɾaɾ.sə/ (v)
se consumer

quetsémper /ketˈsem.peɾ/ /kətˈsem.pər/ (n, masc)
poisson-lézard de l'Atlantique

queviures /keˈviw.ɾes/ /keˈβiw.ɾes/ /kəˈviw.ɾəs/ /kəˈβiw.ɾəs/ (n, masc)
vivres
  (no comptable) Productes per a la nutrició humana.

qui /ˈki/ (pronoun)
qui

qui demana (idiom)
qui va là
  Fórmula de salutació que hom fa a qui truca a la porta, per telèfon, etc. per a saber qui és.

qui és sabater, que faci sabates (idiom)
chacun son métier, les vaches seront bien gardées

quid /ˈkit/ (n, masc)
hic

quiet /kiˈet/ (adj, masc)
tranquille

quilla /ˈki.ʎa/ /ˈki.ʎə/ (n, fem)
quille

quilogram /ki.ɫoˈɣɾam/ /ki.ɫuˈɣɾam/ (n, masc)
kilogramme

quilometrar /ki.lo.meˈtɾa/ /ki.lo.meˈtɾaɾ/ /ki.ɫu.məˈtɾa/ (v)
kilométrer

quilòmetre /kiˈɫɔ.me.tɾe/ (n, masc)
kilomètre

quim /ˈkim/ (n, masc)
chyme

quimera /kiˈme.ɾa/ /kiˈme.ɾə/ (n, fem)
chimère
  Monstre que té forma de meitat lleó i meitat cabra amb ales i cua de drac, filla del monstre Tifó i d'una serp anomenada Equidna.
chimère commune
  (peixos) Peix de la família dels quimèrids, de color marró amb ratlles blanques i ulls grans de color verd, amb una punta verinosa en l’aleta dorsal (Chimaera monstrosa).

quin /ˈkin/ (adj, masc)
quel
  Emprat per interrogar i obtenir informació sobre una cosa o persona en concret.
  Emprat en exclamacions.

quina /ˈki.na/ /ˈki.nə/ (n, fem)
quinquina

quiniela /ki.niˈɛ.ɫa/ /ki.niˈɛ.ɫə/ /ki.niˈɛ.ɫɛ/ (n, fem)
pari mutuel
  (pilota basca) Sistema de competició individual o per parelles consistent en la disputa d'eliminatòries entre cinc o més jugadors.

quinqué /kiŋˈke/ (n, masc)
quinquet

quintar /kinˈta/ /kinˈtaɾ/ (n, masc)
quintal
  Pes equivalent a cent lliures.

quintuplicar /kin.tu.pɫiˈka/ /kin.tu.pɫiˈkaɾ/ (v)
quintupler

quinze /ˈkin.ze/ (n, masc)
quinze
  (tennis, pilota valenciana) Primer punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

quinze /ˈkin.ze/ (number)
quinze

quinze-cents /ˌkin.zeˈsens/ /ˌkin.zəˈsens/ (number)
quinze cents

quinzè /kinˈze/ /kinˈzə/ /kinˈzɛ/ (number)
quinzième

quiosc /kiˈɔsk/ (n, masc)
kiosque

quiquiriquic /ki.ki.ɾiˈkik/ (Interjection)
cocorico

quiral /kiˈɾaɫ/ (adj)
chiral

quirúrgicament /kiˌɾur.d͡ʒi.kaˈmen/ /kiˌɾur.ʒi.kəˈmen/ /kiˌɾuɾ.d͡ʒi.kaˈmen/ /kiˌɾuɾ.d͡ʒi.kaˈment/ /kiˌɾuɾ.ʒi.kəˈment/ (adv)
chirurgicalement

quissoiar /ki.soˈja/ /ki.soˈjaɾ/ /ki.suˈja/ (v)
chienner

quitança /kiˈtan.sa/ (n, fem)
quittance

quitar /kiˈta/ /kiˈtaɾ/ (v)
quittancer
  Perdonar un deute econòmic (fer quiti).

quitosoma /ki.toˈso.ma/ /ki.tuˈso.mə/ (n, masc)
chitosome

quitrà (n, masc)
goudron

quixotesc /ki.ʃoˈtesk/ /ki.ʃoˈtəsk/ /ki.ʃuˈtɛsk/ (adj, masc)
donquichottesque
  Corresponent o pertanyent al Quixot o al seu gènere literari.

quocient intel·lectual (n, masc)
quotient intellectuel

quota /ˈkwɔ.ta/ /ˈkwɔ.tɔ/ /ˈkwɔ.tə/ (n, fem)
cotisation
  Quantitat que paga regularment un membre d’una associació.

quotidià (adj, masc)
quotidien

quàdruple doble (n, masc)
quadruple double

quàntum /ˈkwan.tum/ (n, masc)
quantum

què /ˈke/ /ˈkə/ /ˈkɛ/ (pronoun)
quoi
  Pronom interrogatiu que pregunta per l'objecte del discurs, quina cosa?
dont
  Pronom relatiu substitut de "el qual", "la qual", "els quals", "les quals" darrere preposició.

químic /ˈki.mik/ (adj, masc)
chimique
  Relatiu o pertanyent a la química.

químic /ˈki.mik/ (n, masc)
chimiste
  Persona que es dedica a la química.

química /ˈki.mi.ka/ (n, fem)
chimie
  Ciència que estudia les substàncies, els elements i el seu comportament.
  Forma femenina de químic.

quítxua /ˈki.t͡ʃu.a/ /ˈki.t͡ʃu.ə/ (n, masc)
quechua

quòrum /ˈkwɔ.ɾum/ (n, masc)
quorum

qüec-qüec /ˌkwɛkˈkwɛk/ (Interjection)
coincoin
  Grinyol de l’ànec, de l’oca.

qüestionable /kwes.ti.oˈna.bɫe/ /kwes.ti.oˈna.βɫe/ /kwes.ti.oˈnab.bɫe/ /kwəs.ti.oˈnab.bɫə/ /kwəs.ti.uˈna.βɫə/ /kwəs.ti.uˈnab.bɫə/ (adj)
discutable

qüestionar /kwes.ti.oˈna/ /kwes.ti.oˈnaɾ/ /kwəs.ti.oˈna/ /kwəs.ti.uˈna/ (v)
débattre, questionare
  (intransitiu) Discutir sobre una qüestió, un punt a tractar, a aclarir.
mettre en doute
  (transitiu) Posar en dubte un fet, una qüestió, l’assumpte què es tracta.

qüestionari /kwes.ti.oˈna.ɾi/ /kwəs.ti.uˈna.ɾi/ (n, masc)
questionnaire

qüestió /kwes.tiˈo/ /kwəs.tiˈo/ (n, fem)
question
  Tema a tractar, a discutir, a aclarir.

rabasta /raˈbas.ta/ /rəˈβas.tə/ (n, fem)
croupière

rabec /raˈβɛk/ /rəˈβɛk/ (n, masc)
rebec

rabent /raˈbent/ /raˈβen/ /rəˈben/ /rəˈbent/ /rəˈβen/ (adv)
vitement
  Amb un impuls ràpid.

rabona (n, fem)
coup du foulard

racialitzat /ra.si.a.ɫiˈd͡zat/ /ra.si.a.ɫiˈzat/ /rə.si.ə.ɫiˈd͡zat/ (adj, masc)
racisé

racional /ra.si.oˈnaɫ/ /rə.si.oˈnaɫ/ /rə.si.uˈnaɫ/ (adj)
rationnel

racisme /raˈsiz.me/ /rəˈsiz.mə/ (n, masc)
racisme

racó /raˈko/ /rəˈko/ (Interjection)
le coin

racó /raˈko/ /rəˈko/ (n, masc)
coin
  Espai definit per dues parets en angle.
  (pilota, pàdel) Angle format per dues parets o pel terra i una paret, on la pilota, en anar-hi a parar, rebota de manera imprevisible.

radi (n, masc)
rayon
  Cadascuna de les línies que es poden dibuixar des del centre d'un cercle fins a la circumferència.
  Cadascuna de les varetes que van des de l'eix d'una roda fins a la llanta.
radium
  Element químic de nombre atòmic 88 i símbol Ra.
radius
  Os del braç.

radiació /ra.ði.a.siˈo/ /rə.ði.ə.siˈo/ (n, fem)
radiation, rayonnement

radiador /ra.ði.aˈðo/ /ra.ði.aˈðoɾ/ /rə.ði.əˈðo/ (n, masc)
radiateur

radicalitzar /ra.ði.ka.ɫiˈd͡za/ /ra.ði.ka.ɫiˈza/ /ra.ði.ka.ɫiˈzaɾ/ /rə.ði.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
radicaliser

radicar /ra.ðiˈka/ /ra.ðiˈkaɾ/ /rə.ðiˈka/ (v)
enraciner

radiodifusió /ˌra.ði.o.ði.fu.ziˈo/ /ˌra.ði.u.ði.fu.ziˈo/ (n, fem)
radiodiffusion

radiofreqüència /ˌra.ði.o.fɾeˈkwɛn.si.a/ /ˌra.ði.o.fɾəˈkwɛn.si.ə/ /ˌra.ði.u.fɾəˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
radiofréquence

radiografiar /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈa/ /ˌra.ði.o.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ˌra.ði.o.ɣɾə.fiˈa/ /ˌra.ði.u.ɣɾə.fiˈa/ (v)
radiographier

radioreceptor /ˌra.ði.o.re.sepˈto/ /ˌra.ði.o.re.sepˈtoɾ/ /ˌra.ði.o.rə.səpˈto/ /ˌra.ði.u.rə.səpˈto/ (n, masc)
radio
  Aparell receptor de radiodifusió.

radioteatre /ˌra.ði.o.teˈa.tɾe/ /ˌra.ði.o.teˈa.tɾə/ /ˌra.ði.u.teˈa.tɾə/ (n, masc)
théâtre radiophonique

radó /rəˈðo/ (n, masc)
radon

rai /ˈraj/ (Interjection)
importance
  Partícula expressiva per indicar que una cosa no importa, és fora del cas tractat o que es pressuposa l'evidència.

rai /ˈraj/ (n, masc)
radeau
  Embarcació feta de troncs de fusta, per transportar-los riu avall per les aigües navegables, típic del Pirineu oriental.

raig /ˈrat͡ʃ/ (n, masc)
jet
  Emanació de material fluid, per exemple: un raig d'aigua, un raig d'oli, etc.
rayon
  Emissió de llum que fa la sensació de seguir una línia recta.

raigs X /ˌraˈd͡ʒiks/ (n, masc)
rayon X

rail /ˈrajɫ/ (n, masc)
rail

raima /ˈraj.ma/ /ˈraj.mə/ (n, fem)
rame

rais /ˈrajs/ (n, masc)
raïs

raja (n, masc)
rajah

rajada /raˈʒa.ða/ /rəˈʒa.ðə/ (n, fem)
raie
  (peixos) Peix del gènere Raja, de forma romboide, caracteritzat per tenir unes aletes cartilaginoses que, vistes de prop semblen les ratlles d'una pinta.
écoulement
  Vessar un raig d'algun líquid.

rajada caputxa (n, fem)
pocheteau noir

rajada cardaire (n, fem)
raie chardon

rajada clavellada (n, fem)
raie bouclée

rajada de Rondelet (n, fem)
raie de Rondelet

rajada de Sant Pere (n, fem)
raie miroir

rajada estrellada (n, fem)
raie étoilée

rajada morella (n, fem)
pocheteau gris

rajada peluda (n, fem)
raie râpe

rajada vestida (n, fem)
raie fleurie

rajola /raˈd͡ʒɔ.ɫa/ /raˈd͡ʒɔ.ɫɔ/ /raˈʒɔ.ɫa/ (n, fem)
carreau
  Peça plana de ceràmica, sovint de forma quadrada, que es va servir per revestir sòls o parets de banys i cuines
tablette
  Porció quadriculada d'un bloc de xocolata.

ral·li /ˈra.ɫi/ /ˈraɫ.ɫi/ (n, masc)
rallye

ram /ˈram/ (n, masc)
bouquet

ramat /raˈmat/ /rəˈmat/ (n, masc)
troupeau

ramatge /raˈma.d͡ʒe/ /rəˈma.d͡ʒə/ (n, masc)
rameaux

rambla /ˈram.bɫa/ /ˈram.bɫə/ (n, fem)
boulevard
  Construcció allargada en la via pública apta per passejar els vianants, separada del trànsit dels vehicles, originalment sobre un antic corrent d'aigua.

rampa /ˈram.pa/ /ˈram.pə/ (n, fem)
rampe
  Superfície inclinada que es fa servir de comunicació entre dos punts a diferent nivell.
crampe
  Contracció dolorosa d'un múscul.

rampí (n, masc)
râteau

rancor /raŋˈko/ /raŋˈkoɾ/ /rəŋˈko/ (n)
rancœur

ranejar /ra.neˈd͡ʒa/ /ra.neˈd͡ʒaɾ/ /ra.neˈʒa/ /rə.nəˈd͡ʒa/ /rə.nəˈʒa/ (v)
frôler

raonament /ra.o.naˈmen/ /ra.o.naˈment/ /rə.o.nəˈment/ /rə.u.nəˈmen/ (n, masc)
raisonnement

raor /raˈo/ /raˈoɾ/ /rəˈo/ (n, masc)
donzelle lame

rap /ˈrap/ (n, masc)
baudroie, lotte
  (Lophius budegassa)

rap vermell (n, masc)
baudroie
  Peix de la família dels lòfids (Lophius piscatorius) amb el cap voluminós i aplanat, i la pella fosca sense escates.

rapar /raˈpa/ /raˈpaɾ/ /rəˈpa/ (v)
raser

rapidesa /ra.piˈðe.za/ /rə.piˈðə.zə/ /rə.piˈðɛ.zə/ (n, fem)
rapidité
  Alta velocitat, agilitat (mental, de moviment, etc.)

rapte /ˈrap.te/ /ˈrap.tə/ (n, masc)
rapt

rapè /raˈpe/ /rəˈpɛ/ (n, masc)
tabac à priser

raqueta /raˈke.ta/ /rəˈkə.tə/ /rəˈkɛ.tə/ (n, fem)
raquette

raquetbol (n, masc)
racquetball

raquis /ˈra.kis/ (n, masc)
rachis

raquitis /raˈki.tis/ /rəˈki.tis/ (n, fem)
raquitisme

raquític /raˈki.tik/ /rəˈki.tik/ (adj, masc)
rachitique
  Que pateix raquitisme.
  Dèbil, poc desenvolupat.

rar /ˈrar/ (adj, masc)
rare
  Que hi ha pocs elements de la mateixa classe, en petit nombre.
bizarre
  Poc freqüent, diferent de la normalitat.

rarefacció /ra.ɾe.fak.siˈo/ /rə.ɾə.fək.siˈo/ (n, fem)
raréfaction

raresa /raˈɾe.za/ /rəˈɾə.zə/ /rəˈɾɛ.zə/ (n, fem)
bizarrerie

ras /ˈras/ (n, masc)
satin

rasa /ˈra.za/ /ˈra.zə/ (n, fem)
tranchée

rasclada (n, fem)
ratissage

rasclar /rasˈkɫa/ /rasˈkɫaɾ/ /rəsˈkɫa/ (v)
ratisser
  Treballar amb el rascle.
  (rugbi) Intentar guanyar o mantenir el control de la pilota en una melé espontània fent servir el peu en un moviment d'endavant cap enrere.

rascle /ˈras.kɫe/ /ˈras.kɫə/ (n, masc)
herse

rasclet /rasˈkɫet/ /rəsˈkɫət/ /rəsˈkɫɛt/ (n, masc)
râteau

rascàs /rasˈkas/ /rəsˈkas/ (n, masc)
rascasse du large

raser /raˈze/ /raˈzeɾ/ /rəˈze/ (n, masc)
niveau

raspall /rasˈpaʎ/ /rəsˈpaj/ /rəsˈpaʎ/ (n, masc)
brosse
  Estri per a desembolicar cabells que té molts brins arrenglerats.

raspallar /ras.paˈʎa/ /ras.paˈʎaɾ/ /rəs.pəˈja/ /rəs.pəˈʎa/ (v)
brosser

raspar /rasˈpa/ /rasˈpaɾ/ /rəsˈpa/ (v)
râper

rastell /rasˈteʎ/ /rəsˈteʎ/ (n, masc)
carde
  Eina per preparar el material de fer cordes (lli, cànem), consistent en un tros de fusta amb puntes de metall enclavades.
râteau
  Eina en forma de pinta per remoure la terra o arreplegar fulles seques caigudes a terra.
herse
  Reixa defensiva de la porta d'accés d'un castell.

rastellera /ras.teˈʎe.ɾa/ /rəs.təˈʎe.ɾə/ (n, fem)
file

rastreig /rasˈtɾet͡ʃ/ /rəsˈtɾət͡ʃ/ /rəsˈtɾɛt͡ʃ/ (n, masc)
pistage

rata /ˈra.tə/ (n, fem)
rat
  Mamífer rosegador de la família dels múrids (Rattus norvegicus).
uranoscope
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Uranoscopus scaber)

ratafia /ra.taˈfi.a/ /rə.təˈfi.ə/ (n, fem)
ratafia

ratapinyada /ˌra.ta.piˈɲa.ða/ (n, fem)
chauve-souris

ratificació /ra.ti.fi.ka.siˈo/ /rə.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
ratification

ratificar /ra.ti.fiˈka/ /ra.ti.fiˈkaɾ/ /rə.ti.fiˈka/ (v)
ratifiera

ratllar /raʎˈʎa/ /raˈʎa/ /raˈʎaɾ/ /rəʎˈʎa/ /rəˈʎa/ (v)
râper
  Raspar, generalment un aliment, reduint-lo a trossos petits.
rayer
  Fer ratlles.

ratllat /raʎˈʎat/ /raˈʎat/ /rəʎˈʎat/ /rəˈʎat/ (adj, masc)
rayé

ratolí /rə.toˈɫi/ /rə.tuˈɫi/ (n, masc)
souris
  Petit mamífer rosegador caracteritzat per la llarga cua, els ulls petits i brillants i el cos nerviós i pelut. En especial aquell que viu en les cases com a inquilí no desitjat.
  (informàtica) Dispositiu informàtic de diàleg que transmet la informació necessària per al desplaçament de la busca per la pantalla d'un ordinador i que generalment incorpora uns botons per a activar determinades funcions.

rauc /ˈrawk/ (n, masc)
coassement

raucar /rawˈka/ /rawˈkaɾ/ /rəwˈka/ (v)
coasser

raure /ˈraw.ɾe/ /ˈraw.ɾə/ (v)
raser
  (transitiu) Raspar amb un instrument tallant per treure les adherències de la superfície.

rauxa /ˈraw.t͡ʃa/ /ˈraw.ʃa/ /ˈraw.ʃə/ (n, fem)
lubie

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ (n, fem)
rave
  (anglicisme) Festa nocturna amb música electrònica (tecno, trance, drum and bass, etc.) i possiblement ús de drogues.

rave /ˈra.ve/ /ˈra.və/ /ˈra.βe/ /ˈra.βə/ /ˈrejf/ (n, masc)
radis
  Arrel comestible de la ravenera, de color rogenc.

raça /ˈra.sa/ /ˈra.sə/ (n, fem)
race

raïm /rəˈim/ (n, masc)
raisin
  (normalment no comptable) Fruit de la vinya (Vitis spp.)

raó /raˈo/ (n, fem)
raison
  Causa, motiu.
  Facultat humana que permet el pensament.

reacció /re.ak.siˈo/ /re.ək.siˈo/ (n, fem)
réaction

reacció en cadena de la polimerasa (n, fem)
amplification en chaîne par polymérase

readaptació (n, fem)
réadaptation

readmetre /re.adˈme.tɾe/ /re.ədˈmə.tɾə/ /re.ədˈmɛ.tɾə/ (v)
réadmettre

real (adj)
réel
  Allò que pertany a un món cert, existent, no fictici.

realitat /re.a.ɫiˈtat/ (n, fem)
réalité

realització /re.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /re.a.ɫi.za.siˈo/ (n, fem)
réalisation

realitzador /re.a.ɫi.d͡zaˈðo/ /re.a.ɫi.zaˈðoɾ/ /re.ə.ɫi.d͡zəˈðo/ (n, masc)
réalisateur

realitzar /re.a.ɫiˈd͡za/ /re.a.ɫiˈza/ /re.a.ɫiˈzaɾ/ (v)
effectuer
  Dur a terme, fer real el que es tenia pensat.

realment /reˌaɫˈmen/ /reˌaɫˈment/ (adv)
réellement

reanomenar /re.a.no.meˈna/ /re.a.no.meˈnaɾ/ /re.ə.no.məˈna/ /re.ə.nu.məˈna/ (v)
renommer

reaparèixer /re.a.paˈɾe.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃe/ /re.a.paˈɾej.ʃeɾ/ /re.ə.pəˈɾə.ʃə/ /re.ə.pəˈɾɛ.ʃə/ (v)
réapparaître

rearmar /re.arˈma/ /re.aɾˈma/ /re.aɾˈmaɾ/ /re.ərˈma/ (v)
réarmer

rebatre /reˈba.tɾe/ /rəˈβa.tɾə/ (v)
parer
  Repel·lir, contrarestar.
réfuter
  Respondre a les objeccions.

rebeca /reˈbe.ka/ /reˈbɛ.ka/ /reˈβɛ.ka/ /reˈβɛ.kɛ/ /rəˈbə.kə/ /rəˈbɛ.kə/ /rəˈβɛ.kə/ (n, fem)
petit somme
  Dormida curta.

rebel·lia /re.beɫˈɫi.a/ /re.βeˈɫi.a/ /rə.bəɫˈɫi.ə/ /rə.βəɫˈɫi.ə/ /rə.βəˈɫi.ə/ (n, fem)
rébellion

rebel·lió /re.beɫ.ɫiˈo/ /re.βe.ɫiˈo/ /rə.bəɫ.ɫiˈo/ /rə.βə.ɫiˈo/ /rə.βəɫ.ɫiˈo/ (n, fem)
rébellion

rebentada /re.benˈta.ða/ /rə.βənˈta.ðə/ (n, fem)
éclatement

rebentar /re.benˈtaɾ/ /re.βenˈta/ /rə.βənˈta/ (v)
déchirer
  Estripar-se una bossa per estar massa plena o qualsevol embolcall per excés de contingut.
crever
  Amenaçar de matar o colpejar molt fortament, trencant o badant alguna part del cos.
épuiser
  Sentir-se esgotat físicament.

rebesavi /re.bezˈa.vi/ /re.βezˈa.βi/ /rə.bəzˈa.vi/ /rə.βəzˈa.βi/ (n, masc)
trisaïeul

rebesneboda /re.bez.neˈbo.ða/ /rə.βəz.nəˈβo.ðə/ (n, fem)
nièce grand petite-fille

rebesnebot /re.bez.neˈbot/ /rə.βəz.nəˈβot/ (n, masc)
arrière-petit-neveu

rebesnét /re.βezˈnet/ /rə.βəzˈnet/ (n, masc)
petit petit-fils

rebesoncle /re.beˈzoŋ.kɫe/ /rə.βəˈzoŋ.kɫə/ (n, masc)
oncle bisaïeul

rebestia /re.besˈti.a/ /rə.βəsˈti.ə/ (n, fem)
tante bisaïeule

rebesàvia /re.bezˈa.vi.a/ /re.βezˈa.βi.a/ /rə.bəzˈa.vi.ə/ /rə.βəzˈa.βi.ə/ (n, fem)
trisaïeule

reblar /rebˈbɫa/ /reˈbɫaɾ/ /reˈβɫa/ /rəbˈbɫa/ /rəˈβɫa/ (v)
river
  Doblegar la punta d'un clau clavat de forma que no sobresurti.

reble /ˈre.bɫe/ /ˈre.βɫe/ /ˈre.βɫə/ /ˈreb.bɫe/ /ˈreb.bɫə/ /ˈrəb.bɫə/ /ˈrɛb.bɫə/ (n, masc)
remplage
  Conjunt de fragments de materials de construcció usat per omplir buits.

reblir /rebˈbɫi/ /reˈbɫiɾ/ /reˈβɫi/ /rəbˈbɫi/ /rəˈβɫi/ (v)
remplir
  Omplir amb reble o sediments una concavitat.

rebló /rebˈbɫo/ /reˈbɫo/ /reˈβɫo/ /rəbˈbɫo/ /rəˈβɫo/ (n, masc)
rivet

rebolcar /re.βoɫˈka/ /re.βoɫˈkaɾ/ /rə.βuɫˈka/ (v)
vautrer

rebost /reˈβɔst/ /rəˈβɔst/ (n, masc)
office

rebot /reˈbot/ /rəˈβot/ (Interjection)
au retour

rebot /reˈbot/ /rəˈβot/ (n, masc)
rebond
  (esports de pilota) Moviment lliure d'una pilota, una bola o un disc a conseqüència d'un impacte contra el camp de joc, contra una superfície del voltant del camp de joc que es considera també apta per al joc, contra una estructura situada en el camp de joc o bé contra un jugador o una peça del seu equip.
  (basquetbol) Recuperació de la pilota durant el moviment lliure resultant d'un impacte contra el cèrcol o el tauler, a conseqüència d'un llançament fallat.
errebot
  (pilota) Jugada consistent a llançar en direcció al frontis o al frontó contrari una pilota procedent de la paret de rebot o del frontó propi, respectivament.

rebot defensiu (n, masc)
rebond défensif

rebot ofensiu (n, masc)
rebond offensif

rebot uniforme (n, masc)
rebond uniforme

rebotador /re.bo.taˈðoɾ/ /re.βo.taˈðo/ /rə.bo.təˈðo/ /rə.bu.təˈðo/ /rə.βu.təˈðo/ (n, masc)
rebondeur

rebotar /re.boˈtaɾ/ /re.βoˈta/ /rə.boˈta/ /rə.buˈta/ /rə.βuˈta/ (v)
rebondir
  (esports de pilota) Fer, una pilota, una bola o un disc, un moviment lliure a conseqüència d'un impacte contra el camp de joc, contra una superfície del voltant del camp de joc que es considera també apta per al joc, contra una estructura situada en el camp de joc o bé contra un jugador o una peça del seu equip.
retourner
  (pilota) Tornar, un jugador, una pilota procedent de la paret de rebot d'un frontó o del frontó d'un trinquet de pilota valenciana.

rebotre /reˈbo.tɾe/ /rəˈβo.tɾə/ (v)
rebondir

rebre /ˈre.bɾe/ /ˈrə.bɾə/ /ˈrɛ.bɾə/ (v)
recevoir
  Ser el destinatari d'alguna cosa: d'un cop, d'un missatge, d'un esquitx, d'un premi, d'un honor, d'un insult ...
réceptionner
  (esports de pilota) Controlar la pilota, la bola o el disc procedent d'una passada.
  (voleibol) Colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.
  (tennis de taula, bàdminton) Ser, un jugador o un equip, l'encarregat de tornar la pilota procedent d'un servei.

rebrot /reˈbɾot/ /rəˈβɾot/ (n, masc)
pousse

rebufar /re.buˈfaɾ/ /re.βuˈfa/ /rə.βuˈfa/ (v)
renifler

rebuig /reˈbut͡ʃ/ /rəˈβut͡ʃ/ (n, masc)
refus, dégagement
  (esports de pilota) Acció i efecte d'allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.
raffut
  (rugbi) Acció del jugador que duu la pilota consistent a apartar amb la mà ben oberta, sense colpejar-lo, un adversari que intenta placar-lo.

rebuig curt (n, masc)
dégagement court

rebuig de mà (n, masc)
dégagement à la main

rebuig de puny (n, masc)
dégagement du poing

rebuig llarg (n, masc)
dégagement long

rebut /reˈbut/ /rəˈβut/ (n, masc)
reçu

rebutjar /re.buˈd͡ʒaɾ/ /re.βuˈd͡ʒa/ /rə.βuˈd͡ʒa/ (v)
refuser
  Refusar una oferta o una sol·licitud per indigna.
dégager
  (esports de pilota) Allunyar al màxim la pilota, la bola o el disc de la pròpia porteria per neutralitzar l'acció ofensiva de l'equip adversari.

rebutjar a banda (v)
dégager en touche

rebutjar a córner (v)
dégager en corner

rec (n, masc)
canal d'irrigation

recambró /re.kamˈbɾo/ /rə.kəmˈbɾo/ (n, masc)
cabinet

recar /reˈka/ /reˈkaɾ/ /rəˈka/ (v)
regretter

recent /reˈsen/ /reˈsent/ /rəˈsen/ /rəˈsent/ (adj)
récent

recentment /reˌsemˈmen/ /reˌsemˈment/ /rəˌsemˈmen/ /rəˌsemˈment/ (adv)
récemment

recepció (n, fem)
réception
  Lloc a l'entrada d'un hotel, en què els hostes demanen habitació i s'inscriuen.
  Acte social de curta durada: l'organitzador envia invitacions i ofereix alguna beguda.
  (voleibol) Acció de colpejar la pilota procedent d'un servei o una rematada de l'equip adversari.
réception, attrapé
  (esports de pilota) Acció i efecte de controlar la pilota, la bola, el volant o el disc procedent d'una passada.

recepció alta (n, fem)
réception à hauteur de la tête

recepció baixa (n, fem)
réception de passe basse

recepció d'avantbraços (n, fem)
réception en manchette

recepció de pit (n, fem)
réception à haute de la poitrine

recepció de servei (n, fem)
réception de service

recepció dinàmica (n, fem)
réception en mouvement

recepció en suspensió (n, fem)
réception en suspension

recepció estàtica (n, fem)
réception à l'arrêt

recepta /reˈsep.ta/ /reˈsɛp.ta/ /rəˈsep.tə/ (n, fem)
recette, ordonnance
  Indicació sobre la manera de preparar un plat, una beguda, un medicament, etc. a partir d’uns ingredients.

receptacle /rə.səpˈta.kɫe/ /rə.səpˈta.kɫə/ (n, masc)
réceptacle

receptar /re.sepˈta/ /re.sepˈtaɾ/ /rə.səpˈta/ (v)
prescrire

receptor /re.sepˈto/ /re.sepˈtoɾ/ (n, masc)
récepteur
  Aparell que rep senyals de comunicació d'un altre aparell a distància d'aquest.
réceptionnaire
  (esports de pilota) Jugador que controla la pilota, el volant o el disc procedent d'una passada.
attrapeur
  (beisbol) Defensor situat al box del receptor, que s'encarrega d'intentar agafar la pilota del llançador que el batedor no ha pogut colpejar i de defensar la zona de la base de meta.
receveur éloigné
  (futbol americà) Atacant situat generalment més enllà dels extrems de la línia ofensiva, que s'encarrega sobretot de rebre les passades del quarterback.

recer /raˈse/ /raˈseɾ/ /reˈse/ /reˈseɾ/ /rəˈse/ (n, masc)
abri

recerca /reˈseɾ.ka/ /rəˈsəɾ.kə/ /rəˈsɛr.kə/ (n, fem)
recherche
  Conjunt d’activitats de cerca curosa per trobar respostes en un àmbit concret del coneixement.

recerca acció (n, fem)
recherche-action

recerca avaluativa (n, fem)
recherche évaluative

recerca col·laborativa (n, fem)
recherche coopérative

recerca documental (n, fem)
recherche documentaire

recerca ex post facto (n, fem)
recherche ex post facto

recerca i desenvolupament (n, fem)
recherche et développement

recerca qualitativa (n, fem)
recherche qualitative

recerca quantitativa (n, fem)
recherche quantitative

recerca, desenvolupament i innovació (n, fem)
recherche, développement et innovation

recercar /re.serˈka/ /re.seɾˈkaɾ/ /rə.sərˈka/ (v)
rechercher

reciclar /re.siˈkɫa/ /re.siˈkɫaɾ/ /rə.siˈkɫa/ (v)
recycler
  Donar una nova utilitat a un material que havia estat rebutjat com a inservible.
  Aprendre nous continguts per continuar sent una persona laboralment útil.

reciclatge /re.siˈkla.d͡ʒe/ /rə.siˈklad.ʒə/ (n, masc)
recyclage
  Acció i efecte de reciclar.
  Formació complementària posterior als estudis reglats per a posar al dia els coneixements professionals de la pròpia especialitat o per a orientar-se cap a una nova branca d'activitat.

recidiva /re.siˈði.va/ /re.siˈði.βa/ /rə.siˈði.və/ /rə.siˈði.βə/ (n, fem)
récidive

recinte /reˈsin.te/ (n, masc)
enceinte

recipient /re.si.piˈen/ /re.si.piˈent/ /rə.si.piˈen/ /rə.si.piˈent/ (n, masc)
récipient

reclam de xeremies (n, masc)
pipeau

reclamar /re.kɫaˈma/ /re.kɫaˈmaɾ/ /rə.kɫəˈma/ (v)
réclamer
  Exigir una cosa a la qual se'n té dret.
  Demanar la compareixença.

reclinar /re.kɫiˈna/ /re.kɫiˈnaɾ/ /rə.kɫiˈna/ (v)
récliner

recloure /reˈkɫɔw.ɾe/ (v)
reclure

recluta /reˈkɫu.ta/ /rəˈkɫu.tə/ (n, neut)
recrue

reclutar /re.kɫuˈta/ /re.kɫuˈtaɾ/ /rə.kɫuˈta/ (v)
recruter

recobrament /re.ko.bɾaˈment/ /re.ko.βɾaˈmen/ /rə.ko.bɾəˈment/ /rə.ku.bɾəˈmen/ /rə.ku.βɾəˈmen/ (n, masc)
recouvrement

recobrar /re.koˈbɾaɾ/ /re.koˈβɾa/ /rə.koˈbɾa/ /rə.kuˈbɾa/ /rə.kuˈβɾa/ (v)
recouvrer

recobrir /kuˈβɾi/ /re.koˈbɾiɾ/ /re.koˈβɾi/ /rə.koˈbɾi/ /rə.kuˈbɾi/ /rə.kuˈβɾi/ (v)
recouvrir

recollida de dades (n, fem)
collecte de données

recollidor /re.ko.ʎiˈðo/ /re.ko.ʎiˈðoɾ/ /rə.ko.ʎiˈðo/ /rə.ku.ʎiˈðo/ (n, masc)
pelle
  Pala de recollir residus, escombraries.

recolliment /re.ko.ʎiˈmen/ /re.ko.ʎiˈment/ /rə.ko.ʎiˈment/ /rə.ku.jiˈmen/ /rə.ku.ʎiˈmen/ (n, masc)
recueillement

recollir la pilota (v)
ramasser la balle

recolzament /re.koɫ.zaˈmen/ /re.koɫ.zaˈment/ /rə.koɫ.zəˈment/ /rə.kuɫ.zəˈmen/ (n, masc)
appoint

recolzar /re.koɫˈza/ /re.koɫˈzaɾ/ /rə.koɫˈza/ /rə.kuɫˈza/ (v)
appuyer

recol·lectar /re.koɫ.ɫekˈta/ /re.koɫ.ɫekˈtaɾ/ /rə.kuɫ.ɫəkˈta/ (v)
recueillir

recol·locar /re.ko.ɫoˈka/ /re.koɫ.ɫoˈka/ /re.koɫ.ɫoˈkaɾ/ /rə.koɫ.ɫoˈka/ /rə.ku.ɫuˈka/ /rə.kuɫ.ɫuˈka/ (v)
relocaliser

recomanació /re.ko.ma.na.siˈo/ /rə.ko.mə.nə.siˈo/ /rə.ku.mə.nə.siˈo/ (n, fem)
recommandation

recomanar /re.ko.maˈna/ /re.ko.maˈnaɾ/ /rə.ko.məˈna/ /rə.ku.məˈna/ (v)
recommander

recomençar /re.ko.menˈsa/ /re.ko.menˈsaɾ/ /rə.ko.mənˈsa/ /rə.ku.mənˈsa/ (v)
recommencer

recompensa /re.komˈpen.sa/ /rə.komˈpɛn.sə/ /rə.kumˈpɛn.sə/ (n, fem)
récompense

recompensar /re.kom.penˈsa/ /re.kom.penˈsaɾ/ /rə.kum.pənˈsa/ (v)
récompenser

recompondre /re.komˈpɔn.dɾe/ /rə.kumˈpɔn.dɾə/ (v)
recomposer

recomptar /re.komˈta/ /re.komˈtaɾ/ /rə.komˈta/ /rə.kumˈta/ (v)
recompter

reconciliar /re.kon.si.ɫiˈa/ /re.kon.si.ɫiˈaɾ/ /rə.kon.si.ɫiˈa/ /rə.kun.si.ɫiˈa/ (v)
reconcilier

reconeixement /re.ko.ne.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈmen/ /re.ko.nej.ʃeˈment/ /rə.ko.nə.ʃəˈment/ /rə.ku.nə.ʃəˈmen/ (n, masc)
reconnaissance

reconeixement d'aprenentatges previs (n, masc)
reconnaissance des acquis

reconfortar /re.koɱ.forˈta/ /re.koɱ.foɾˈta/ /re.koɱ.foɾˈtaɾ/ /rə.koɱ.foɾˈta/ /rə.kuɱ.furˈta/ (v)
réconforter

reconquerir /re.koŋ.keˈɾi/ /re.koŋ.keˈɾiɾ/ /rə.koŋ.kəˈɾi/ /rə.kuŋ.kəˈɾi/ (v)
reconquérir

reconquesta /re.koŋˈkes.ta/ /rə.koŋˈkes.tə/ /rə.kuŋˈkes.tə/ (n, fem)
reconquête

reconstruir /re.kons.tɾuˈi/ /re.kons.tɾuˈiɾ/ /rə.kons.tɾuˈi/ /rə.kuns.tɾuˈi/ (v)
reconstruire

reconèixer /re.koˈne.ʃe/ /re.koˈnej.ʃe/ /re.koˈnej.ʃeɾ/ /rə.koˈnə.ʃə/ /rə.kuˈnɛ.ʃə/ (v)
reconnaître
  Distingir, adonar-se d'allò que ja era conegut.
  Acceptar, admetre allò que es dubtava.
  Confessar com a cosa pròpia.

record /reˈkɔɾt/ /rəˈkɔrt/ (n, masc)
souvenir

recordar /re.korˈða/ /re.koɾˈða/ /re.koɾˈðaɾ/ /rə.koɾˈða/ /rə.kurˈda/ /rə.kurˈða/ (v)
rappeler

recrear /re.kɾeˈa/ /re.kɾeˈaɾ/ /rə.kɾeˈa/ (v)
récréer
  Gaudir dels sentits, de manera relaxada.
  Reproduir una cosa o una situació.

recriminalitzar /re.kɾi.mi.na.ɫiˈd͡za/ /re.kɾi.mi.na.ɫiˈza/ /re.kɾi.mi.na.ɫiˈzaɾ/ /rə.kɾi.mi.nə.ɫiˈd͡za/ (v)
recriminaliser

recriminar /re.kɾi.miˈna/ /re.kɾi.miˈnaɾ/ /rə.kɾi.miˈna/ (v)
récriminer

recta /ˈrɛk.ta/ /ˈrɛk.tə/ /ˈrɛk.tɛ/ (n, fem)
droite
  Successió de punts en un mateix pla.
balle rapide
  (beisbol) Llançament precís i potent en què la pilota descriu una trajectòria gairebé plana a gran velocitat.

rectangle /rekˈtaŋ.ɡɫe/ /rəkˈtaŋ.ɡɫə/ (n, masc)
rectangle

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ (adj, masc)
droit
  Que segueix la trajectòria sense corbes, tot dret.

recte /ˈrɛk.te/ /ˈrɛk.tə/ (n, masc)
rectum
  Part final de l'intestí.

rectificació /rek.ti.fi.ka.siˈo/ /rək.ti.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
rectification

rector /rekˈto/ /rekˈtoɾ/ /reˈtoɾ/ /rədˈdu/ /rəkˈto/ /rətˈto/ (adj, masc)
recteur

rector /rekˈto/ /rekˈtoɾ/ /reˈtoɾ/ /rədˈdu/ /rəkˈto/ /rətˈto/ (n, masc)
président
  Persona que té a càrrec seu la direcció d'una universitat.
curé
  Sacerdot del culte catòlic encarregat d'una rectoria o d'una parròquia.

rectorat (n, masc)
rectorat

rectoria /rek.toˈɾi.a/ /rək.toˈɾi.ə/ /rək.tuˈɾi.ə/ (n, fem)
cure
  Casa i oficina del rector d’una església.

recuperació /re.ku.pe.ɾa.siˈo/ (n, fem)
rattrapage
  Fet d'assolir un alumne el nivell de coneixements i destreses que li pertoca per la seva edat com a resultat d'un ensenyament de recuperació.
replacement, récupération
  (bàdminton) Fase quarta d'un cop, corresponent al moviment de retorn a la posició d'espera.

recurrent /re.kuˈren/ /re.kuˈrent/ /rə.kuˈren/ /rə.kuˈrent/ (adj)
récurrent

recurs didàctic (n, masc)
ressource didactique

recurs turístic (n, masc)
centre d'intêret turistique

recursivitat /re.kur.si.βiˈtat/ /re.kuɾ.si.viˈtat/ /re.kuɾ.si.βiˈtat/ /rə.kur.si.βiˈtat/ /rə.kuɾ.si.viˈtat/ (n, fem)
récursivité

recusar /re.kuˈza/ /re.kuˈzaɾ/ /rə.kuˈza/ (v)
récuser

recíproc /reˈsi.pɾok/ /rəˈsi.pɾuk/ (adj, masc)
réciproque

recórrer /reˈko.re/ /reˈko.reɾ/ /rəˈko.rə/ (v)
recourir
  Anar a demanar assistència, ajut, consell, favor.
parcourir
  Fer un trajecte.

redacció /re.ðak.siˈo/ /rə.ðək.siˈo/ (n, fem)
composition

redactar /re.ðakˈta/ /re.ðakˈtaɾ/ /rə.ðəkˈta/ (v)
redactar
  Escriure una redacció.

redefinir /re.ðe.fiˈni/ /re.ðe.fiˈniɾ/ /rə.ðə.fiˈni/ (v)
redéfinir

redir /reˈði/ /reˈðiɾ/ /rəˈði/ (v)
redire

redirecció /re.ði.ɾek.siˈo/ /rə.ði.ɾək.siˈo/ (n, fem)
redirection

redirigir /re.ði.ɾiˈd͡ʒi/ /re.ði.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /re.ði.ɾiˈʒi/ (v)
rediriger

redistribuir /re.ðis.tɾi.buˈiɾ/ /re.ðis.tɾi.βuˈi/ /rə.ðis.tɾi.βuˈi/ (v)
redistribuer

redoblant /re.ðoˈbɫant/ /re.ðoˈβɫan/ /rə.ðoˈbɫant/ /rə.ðubˈbɫan/ /rə.ðuˈbɫan/ /rə.ðuˈβɫan/ (n, masc)
caisse roulante

redoblar /re.ðobˈbɫa/ /re.ðoˈbɫaɾ/ /re.ðoˈβɫa/ /rə.ðobˈbɫa/ /rə.ðubˈbɫa/ /rə.ðuˈβɫa/ (v)
redoubler
  (rugbi) Acompanyar, el jugador que fa una pilota, el moviment de la pilota.

redreç /reˈðɾes/ /rəˈðɾəs/ /rəˈðɾɛs/ (n, masc)
redressement

redubtar /re.ðupˈta/ /re.ðupˈtaɾ/ /rə.ðupˈta/ (v)
redouter

reducció /re.ðuk.siˈo/ /rə.ðuk.siˈo/ (n, fem)
réduction

reduflació /re.ðu.fɫa.siˈo/ /rə.ðu.fɫə.siˈo/ (n, fem)
réduflation

reduir /re.ðuˈi/ /re.ðuˈiɾ/ /rə.ðuˈi/ (v)
réduire
  disminuir

redós /reˈðos/ /rəˈðos/ (n, masc)
abri

reeducació (n, fem)
réeducation

reeducar /re.e.ðuˈka/ /re.e.ðuˈkaɾ/ /rə.ə.ðuˈka/ (v)
rééduquer

reeixir /re.ejˈʃi/ /re.ejˈʃiɾ/ /re.eˈʃi/ (v)
réussir
  Una cosa, eixir bé a qui se la proposa.
  Una persona, tenir succés, reeiximent, en quelcom que emprèn.

reemplaçable /re.em.pɫaˈsa.bɫe/ /re.em.pɫaˈsa.βɫe/ /re.em.pɫaˈsab.bɫe/ /rə.əm.pɫəˈsa.βɫə/ /rə.əm.pɫəˈsab.bɫə/ (adj)
remplaçable

reemplaçament /re.em.pɫa.saˈmen/ /re.em.pɫa.saˈment/ /rə.əm.pɫə.səˈmen/ /rə.əm.pɫə.səˈment/ (n, masc)
remplacement

reemplaçar /re.em.pɫaˈsa/ /re.em.pɫaˈsaɾ/ /rə.əm.pɫəˈsa/ (v)
remplacer

reenviar /re.em.biˈa/ /re.eɱ.viˈaɾ/ /rə.əm.biˈa/ /rə.əɱ.viˈa/ (v)
renvoyer

refecció /re.fek.siˈo/ /rə.fək.siˈo/ (n, fem)
réfection, réparation, restauration
  Substitució de material per a la conservació de mecaderies.
  Obra de reparació, millora, o remodelació en una construcció.
  Àpat que fan els monjos en un monestir.

refegir /re.feˈd͡ʒi/ /re.feˈd͡ʒiɾ/ /re.feˈʒi/ /rə.fəˈʒi/ (v)
reprendre de quelquechose

referenciar /re.fe.ɾen.siˈa/ /re.fe.ɾen.siˈaɾ/ /rə.fə.ɾən.siˈa/ (v)
référencer

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ (adj)
concernant
  Que fa referència o que expressa una relació.

referent /re.feˈɾen/ /re.feˈɾent/ /rə.fəˈɾen/ /rə.fəˈɾent/ (n, masc)
référent
  Allò que es pren com a model a seguir.

referir /re.feˈɾi/ /re.feˈɾiɾ/ /rə.fəˈɾi/ (v)
référer

referència /re.feˈɾɛn.si.a/ (n, masc)
référence
  Fet de referir o referir-se.
  Indicació en un text que cita un altre text o un autor per a secundar les idees exposades al primer.
références
  (generalment en plural) Informació sobre les qualitats laborals d'una persona, generalment amb la recomanació d'un encarregat d'empresa per al qui s'ha treballat abans.

referèndum /re.feˈɾɛn.dum/ /rə.fəˈɾɛn.dum/ (n, masc)
réferéndum

refilar /re.fiˈɫa/ /re.fiˈɫaɾ/ /rə.fiˈɫa/ (v)
gazouiller
  (intransitiu) Cantar de forma aguda, prolongada i modulada com el canari, el rossinyol i altres ocells.

refilet /re.fiˈɫet/ /rə.fiˈɫət/ /rə.fiˈɫɛt/ (n, masc)
gazouillement

reflació /re.fɫa.siˈo/ /rə.fɫə.siˈo/ (n, fem)
reflation

reflectir /re.fɫekˈti/ /re.fɫekˈtiɾ/ /rə.fɫəkˈti/ (v)
refléter

reflex /reˈfɫɛks/ /rəˈfɫɛks/ (n, masc)
reflet
  Cosa que es veu reflectida.
réflexe
  Reacció fisiològica i involuntària davant d'un estímul, l’ordre de la qual s'origina a la medul·la espinal.

reflex condicionat (n, masc)
réflexe conditionné

reflexionar /re.fɫek.si.oˈna/ /re.fɫek.si.oˈnaɾ/ /rə.fɫək.si.oˈna/ /rə.fɫək.si.uˈna/ (v)
réflechir

reflexió /re.fɫek.siˈo/ /rə.fɫək.siˈo/ (n, fem)
réflexion
  Acció de reflexionar.

reflexió difusa (n, fem)
réflexion diffuse

reflexió especular (n, fem)
réflexion spéculaire

reforma educativa (n, fem)
réforme de l'éducation

reformar /re.forˈma/ /re.foɾˈmaɾ/ /rə.furˈma/ (v)
reformer
  Modificar una cosa amb la intenció de millorar-la.

reforç /reˈfɔɾs/ /rəˈfɔrs/ (n, masc)
renforcement

refrany /reˈfɾaɲ/ /rəˈfɾaɲ/ (n, masc)
dire

refredar /re.fɾeˈða/ /re.fɾeˈðaɾ/ /rə.fɾəˈða/ (v)
refroidir
  Reduir la temperatura.
prendre froid
  (pronominal) Agafar un refredat.

refredar-se (v)
refroidir
  Forma pronominal de refredar.
  (medicina) agafar un refredat

refredat /re.fɾeˈðat/ /rə.fɾəˈðat/ (n, masc)
rhume

refregir /re.fɾeˈd͡ʒi/ /re.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /re.fɾeˈʒi/ /rə.fɾəˈʒi/ (v)
frire pendant plus de temps

refresc /reˈfɾesk/ /rəˈfɾəsk/ /rəˈfɾɛsk/ (n, masc)
rafraîchissement

refrescar /re.fɾesˈka/ /re.fɾesˈkaɾ/ /rə.fɾəsˈka/ (v)
rafraîchissement

refrigerador /re.fɾi.d͡ʒe.ɾaˈðoɾ/ /re.fɾi.ʒe.ɾaˈðo/ /rə.fɾi.ʒə.ɾəˈðo/ (n, masc)
réfrigérateur

refugi /reˈfu.d͡ʒi/ /reˈfu.ʒi/ /rəˈfu.ʒi/ (n, masc)
refuge

refugiat /re.fu.d͡ʒiˈat/ /re.fu.ʒiˈat/ /rə.fu.ʒiˈat/ (n, masc)
réfugié

refús /reˈfus/ /rəˈfus/ (n, masc)
refus

refús prohibit (n, masc)
dégagement interdit

reg (n, masc)
arrosage, irrigazione

regal /reˈɣaɫ/ (n, masc)
cadeau, présent

regalar /re.ɣaˈɫa/ /re.ɣaˈɫaɾ/ /rə.ɣəˈɫa/ (v)
suinter
  Un cos desprendre un líquid, a gotes o a raigs, que corre per la seva superfície.
donner
  Obsequiar graciosament amb un present.

regalia /re.ɣaˈɫi.a/ /rə.ɣəˈɫi.ə/ (n, fem)
privilège
  Privilegi, prerrogativa o dret que té algú (especialment un sobirà) sobre els seus dominis o assumptes.
redevance
  Renda, royalty, o guany proporcional als béns que el generen.

regalim /re.ɣaˈɫim/ /rə.ɣəˈɫim/ (n, masc)
filet

regar /reˈɣa/ /reˈɣaɾ/ /rəˈɣa/ (v)
arroser

regatejar /re.ɣa.teˈd͡ʒa/ /re.ɣa.teˈd͡ʒaɾ/ /re.ɣa.teˈʒa/ /rə.ɣə.təˈd͡ʒa/ /rə.ɣə.təˈʒa/ (v)
marchander
  Discutir un preu a la baixa.

regent /reˈd͡ʒent/ /reˈʒen/ /rəˈʒen/ /rəˈʒent/ (n, neut)
régent

reggaeton /re.ɣeˈton/ (n, masc)
reggaeton

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ (adj, masc)
dirigeant

regidor /re.d͡ʒiˈðoɾ/ /re.ʒiˈðo/ /rə.ʒiˈðo/ (n, masc)
conseiller
  Membre del ple d’un ajuntament, responsable de l’administració d'un municipi.

regiment /re.d͡ʒiˈmen/ /re.d͡ʒiˈment/ /re.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈmen/ /rə.ʒiˈment/ (n, masc)
régiment

regional /re.d͡ʒi.oˈnaɫ/ /re.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.oˈnaɫ/ /rə.ʒi.uˈnaɫ/ (adj)
régional

registrar /re.d͡ʒisˈtɾa/ /re.d͡ʒisˈtɾaɾ/ /re.ʒisˈtɾa/ /rə.ʒisˈtɾa/ (v)
enregistrer

registre /reˈd͡ʒis.tɾe/ /reˈʒis.tɾe/ /rəˈʒis.tɾə/ (n, masc)
registre

registre cronològic acumulat (n, masc)
compte chronologique

registre escolar (n, masc)
registre scolaire

registre observacional (n, masc)
registre d'observation

regió /re.d͡ʒiˈo/ /re.ʒiˈo/ (n, fem)
région

regla /ˈre.ɣɫa/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫa/ /ˈreɡ.ɡɫə/ (n, fem)
règle
  Norma, guia.
menstruation
  menstruació

regla d'acceleració (n, fem)
règle d'accélération

regla de joc (n, fem)
règle de jeu

regla dels 24 segons (n, fem)
règle des 24 secondes

regla dels 3 segons (n, fem)
règle des 3 secondes

regla dels 4,55 m (n, fem)
règle des 4,55 m

regla dels 5 segons (n, fem)
règle des 5 secondes

regla dels 8 segons (n, fem)
règle des 8 secondes

reglament /re.ɣɫaˈmen/ /re.ɣɫaˈment/ /reɡ.ɡɫaˈmen/ /rə.ɣɫəˈmen/ /rəɡ.ɡɫəˈmen/ /rəɡ.ɡɫəˈment/ (n, masc)
règlement

reglament de règim intern (n, masc)
règlement intérieur

reglamentar /re.ɣɫa.menˈta/ /re.ɣɫa.menˈtaɾ/ /reɡ.ɡɫa.menˈta/ /rə.ɣɫə.mənˈta/ /rəɡ.ɡɫə.mənˈta/ (v)
réglementer

reglamentàriament /re.ɣɫa.menˌta.ɾi.aˈmen/ /re.ɣɫa.menˌta.ɾi.aˈment/ /reɡ.ɡɫa.menˌta.ɾi.aˈmen/ /rə.ɣɫə.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /rəɡ.ɡɫə.mənˌta.ɾi.əˈmen/ /rəɡ.ɡɫə.mənˌta.ɾi.əˈment/ (adv)
réglementairement

regle /ˈre.ɣɫe/ /ˈre.ɣɫə/ /ˈreɡ.ɡɫe/ /ˈreɡ.ɡɫə/ (n, masc)
règle

regleta /reɡˈɡɫe.ta/ /reˈɣɫe.ta/ /rəɡˈɡɫə.tə/ /rəɡˈɡɫɛ.tə/ /rəˈɣɫɛ.tə/ (n, fem)
domino
  Connector elèctric amb un suport aïllant sobre el qual es connecten un o més components elèctrics.

reglets (n, masc)
réglettes

regna /ˈreŋ.na/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.na/ (n, fem)
rêne

regnat /reŋˈnat/ /reɡˈnat/ /rəŋˈnat/ (n, masc)
règne

regne /ˈreŋ.ne/ /ˈreŋ.nə/ /ˈreɡ.ne/ (n, masc)
royaume, règne
  Estat governat o representat per una monarquia.
règne, royaume
  Classificació dels ens naturals.

regressar /re.ɣɾeˈsa/ /re.ɣɾeˈsaɾ/ /rə.ɣɾəˈsa/ (v)
régresser

regressió (n, fem)
régression
  Procés inconscient mitjançant el qual una persona torna a una etapa anterior del seu desenvolupament.
  (matemàtiques) Procés per a establir prediccions dels valors d'una variable a partir del coneixement dels valors d'una altra variable, amb la qual està linealment correlacionada.

reguitnar /re.ɣinˈna/ /re.ɣinˈnaɾ/ /rə.ɣinˈna/ (v)
ruer
  Tirar guitzes.

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ (adj)
régulier
  Que segueix una regla.
  Continu, uniforme sense alts i baixos.
moyen
  (calc del castellà) Mitjà, del tipus més corrent, ni gros ni petit, ni més bo ni més dolent de l'usual.

regular /re.ɣuˈɫa/ /re.ɣuˈɫaɾ/ /rə.ɣuˈɫa/ /rə.ɣuˈɫar/ (v)
régler
  Posar una norma, una regla a seguir.
  Mantenir en uns nivells determinats.

regència /reˈd͡ʒɛn.si.a/ /reˈʒɛn.si.a/ /rəˈʒɛn.si.ə/ (n, fem)
régence

rehabilitació (n, fem)
réhabilitation

rei /ˈrɛj/ (n, masc)
roi
  Cap del regne, monarca.
  (escacs) Peça dels escacs a prendre per guanyar la partida i que es mou una sola casa en totes direccions.

rei dels peixos (n, masc)
roi des harengs

reial /reˈjaɫ/ /rəˈjaɫ/ (adj)
royal

reialme /reˈjaɫ.me/ /rəˈjaɫ.mə/ (n, masc)
royaume

reig /ˈret͡ʃ/ (n, masc)
courbine

reimplantar /re.im.pɫanˈta/ /re.im.pɫanˈtaɾ/ /rə.im.pɫənˈta/ (v)
réimplanter

reimposar /re.im.poˈza/ /re.im.poˈzaɾ/ /rə.im.poˈza/ /rə.im.puˈza/ (v)
réimposer

reina /ˈrej.na/ /ˈrɛj.nə/ (n, fem)
reine
  Forma femenina de rei.

reineta meridional (n, fem)
rainette méridionale
  Zool. (Hyla meridionalis Boettger 1874) Espècie de granota.

reinfecció /re.iɱ.fek.siˈo/ /rə.iɱ.fək.siˈo/ (n, fem)
réinfection

reinserció /re.in.seɾ.siˈo/ (n, fem)
réinsertion

reinstal·lar /re.ins.taɫˈɫa/ /re.ins.taɫˈɫaɾ/ /re.ins.taˈɫa/ /rə.ins.təɫˈɫa/ /rə.ins.təˈɫa/ (v)
réinstaller

reintegracionisme /re.in.te.ɣɾa.si.oˈniz.me/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.oˈniz.mə/ /rə.in.tə.ɣɾə.si.uˈniz.mə/ (n, masc)
réintégrationnisme

reintegració /re.in.te.ɣɾa.siˈo/ /rə.in.tə.ɣɾə.siˈo/ (n, fem)
réintégration

reintegrar /re.in.teˈɣɾa/ /re.in.teˈɣɾaɾ/ /rə.in.təˈɣɾa/ (v)
réintégrer

reiteració /re.i.te.ɾa.siˈo/ /rə.i.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
réitération

reiteradament /re.i.teˌɾa.ðaˈmen/ /re.i.teˌɾa.ðaˈment/ /rə.i.təˌɾa.ðəˈmen/ /rə.i.təˌɾa.ðəˈment/ (adv)
à nouveau

reiterar /re.i.teˈɾa/ /re.i.teˈɾaɾ/ /rə.i.təˈɾa/ (v)
réitérer

reivindicar /re.i.vin.diˈkaɾ/ /re.i.βin.diˈka/ /rə.i.vin.diˈka/ /rə.i.βin.diˈka/ (v)
revendiquer
  Reclamar allò que es creu legítim.

reix /ˈrejʃ/ /ˈreʃ/ (n, fem)
rèch

reixa /ˈre.ʃa/ /ˈrej.ʃa/ (n, fem)
grille

reixeta /rejˈʃe.ta/ /reˈʃe.ta/ /rəˈʃə.tə/ /rəˈʃɛ.tə/ (n, fem)
grille

relacionar /re.ɫa.si.oˈna/ /re.ɫa.si.oˈnaɾ/ /rə.ɫə.si.uˈna/ (v)
mettre en relation

relació /re.ɫa.siˈo/ /rə.ɫə.siˈo/ (n, fem)
relation, rapport

relació sexual (n, fem)
rapport sexuel

relat /reˈɫat/ /rəˈɫat/ (n, masc)
récit

relatar /re.ɫaˈta/ /re.ɫaˈtaɾ/ /rə.ɫəˈta/ (v)
raconter

relatiu /re.ɫaˈtiw/ (adj, masc)
relatif
  Que està en relació amb alguna cosa

relativament /re.ɫaˌti.vaˈment/ /re.ɫaˌti.βaˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈmen/ /rə.ɫəˌti.vəˈment/ /rə.ɫəˌti.βəˈmen/ (adv)
relativement

relator /re.ɫaˈto/ /re.ɫaˈtoɾ/ /rə.ɫəˈto/ (n, masc)
rapporteur
  (dret) Lletrat d’un tribunal que fa la relació de les causes i els plets.

relaxació /re.ɫak.sa.siˈo/ /rə.ɫək.sə.siˈo/ (n, fem)
relaxation

relaxar /re.ɫakˈsa/ /re.ɫakˈsaɾ/ /rə.ɫəkˈsa/ (v)
relâcher

religió /re.ɫi.d͡ʒiˈo/ /re.ɫi.ʒiˈo/ (n, fem)
religion

religiós /re.ɫi.d͡ʒiˈos/ /re.ɫi.ʒiˈos/ (n, masc)
religieux

rellegir /re.ʎeˈd͡ʒi/ /re.ʎeˈd͡ʒiɾ/ /re.ʎeˈʒi/ /rə.ʎəˈʒi/ (v)
relire

relleu /reˈʎew/ /rəˈʎew/ (n, masc)
relief

rellevant /re.ʎeˈvant/ /re.ʎeˈβan/ /rə.ʎəˈvan/ /rə.ʎəˈvant/ /rə.ʎəˈβan/ (adj)
pertinent

rellevista /re.ʎeˈvis.ta/ /re.ʎeˈvis.te/ /re.ʎeˈβis.ta/ /re.ʎeˈβis.te/ /rə.ʎəˈvis.tə/ /rə.ʎəˈβis.tə/ (n, neut)
relayeur

relliscada /re.ʎisˈka.ða/ /rə.ʎisˈka.ðə/ (n, fem)
glissade

relliscar /re.ʎisˈka/ /re.ʎisˈkaɾ/ /rə.ʎisˈka/ (v)
glisser

rellotge /reˈʎɔ.d͡ʒe/ (n, masc)
horloge, montre

rellotge de partit (n, masc)
chronomètre de jeu

rellotge de partit auxiliar (n, masc)
chronomètre additionnel

rellotger /re.ʎoˈd͡ʒe/ /re.ʎoˈd͡ʒeɾ/ /rə.ʎoˈd͡ʒe/ /rə.ʎuˈd͡ʒe/ (n, masc)
horloger
  (professions) Un artesà que fa, repara o ven rellotges.

relíquia /reˈɫi.ki.a/ /rəˈɫi.ki.ə/ (n, fem)
relique

rem /ˈrem/ /ˈrəm/ /ˈrɛm/ (n, masc)
aviron, rame
  Instrument de fusta que es fa servir per remar.

remar /reˈma/ /reˈmaɾ/ /rəˈma/ (v)
ramer

rematada (n, fem)
frappe
  (esports de pilota) Acció d'acabar una jugada llançant la pilota, la bola o el disc cap a la porteria contrària.
coup décisif
  (pilota basca, tennis de taula) Llançament que serveix per a acabar un intercanvi de cops.

rematada de mitja volta (n, fem)
coup de pied retourné

rematada en línia (n, fem)
smash direct

rematada en planxa (n, fem)
tir au but en plongeon

rematador /re.ma.taˈðo/ /re.ma.taˈðoɾ/ /rə.mə.təˈðo/ (n, masc)
tireur
  (futbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Jugador que acaba una jugada d'atac llançant la pilota o la bola cap a la porteria contrària.

rematar /re.maˈta/ /re.maˈtaɾ/ /rə.məˈta/ (v)
achever
  Acabar de matar.
frapper
  (esports de pilota) Acabar una jugada llançant la pilota, la bola o el disc cap a la porteria contrària.

remei /reˈmej/ /rəˈməj/ /rəˈmɛj/ (n, masc)
recours, remède

remeiar /re.meˈja/ /re.meˈjaɾ/ /rə.məˈja/ (v)
récours

remeier /re.meˈje/ /re.meˈjeɾ/ /rə.məˈje/ (adj, masc)
médicinal
  Que és emprat com a remei.

remença /reˈmen.sa/ /rəˈmɛn.sə/ (n, fem)
rachat

remesclar /re.mesˈkɫa/ /re.mesˈkɫaɾ/ /rə.məsˈkɫa/ (v)
remixer
  (música) Fer un nou arranjament d'un tema musical mesclant parts modificades instrumentals o vocals.

remetre /reˈme.tɾe/ /rəˈmɛ.tɾə/ (v)
remettre

remolatxa /re.moˈɫa.t͡ʃa/ /rə.moˈɫa.t͡ʃə/ /rə.muˈɫa.t͡ʃə/ (n, fem)
betterave

remolcar /re.moɫˈka/ /re.moɫˈkaɾ/ /rə.moɫˈka/ /rə.muɫˈka/ (v)
remorquer

remolí /re.moˈɫi/ /rə.moˈɫi/ /rə.muˈɫi/ (n, masc)
tourbillon

remor /reˈmo/ /reˈmoɾ/ /rəˈmo/ (n, fem)
brouhaha

remostreig (n, masc)
rééchantillonnage

remot /reˈmɔt/ /rəˈmɔt/ (adj, masc)
improbable
  Poc probable.

remoure /reˈmɔw.ɾe/ /rəˈmɔw.ɾə/ (v)
remuer

remugar /re.muˈɣa/ /re.muˈɣaɾ/ /rə.muˈɣa/ (v)
ruminer
  Els animals amb un estómac complex, mastegar per segona vegada els aliments.

remunerar /re.mu.neˈɾa/ /re.mu.neˈɾaɾ/ /rə.mu.nəˈɾa/ (v)
rémunérer

remunta /reˈmun.ta/ /rəˈmun.tə/ (n, fem)
chistera de remonté
  (pilota basca) Cesta de 82 a 83 cm de llargada màxima, dura, compacta i sense fons.
remonté
  (pilota basca) Modalitat de pilota basca masculina practicada amb una remunta en frontó llarg, en partits per parelles de 40 punts.

remuntada /re.munˈta.ða/ (n, fem)
remontée
  (esports) Acció i efecte d'un esportista o un equip d'aconseguir superar l'adversari en una prova, un encontre o una competició després d'haver-hi mantingut un resultat o una posició desfavorable en el transcurs d'un determinat període de temps.

remuntar /re.munˈta/ /re.munˈtaɾ/ /rə.munˈta/ (v)
ramener

ren /ˈren/ /ˈrɛn/ (n, masc)
renne, caribou

renaixentista /re.na.ʃenˈtis.ta/ /re.na.ʃenˈtis.te/ /re.naj.ʃenˈtis.ta/ /re.naj.ʃenˈtis.te/ /rə.nə.ʃənˈtis.tə/ (adj)
Renaissance

renal /reˈnaɫ/ /rəˈnaɫ/ (adj)
rénal
  Relatiu al ronyó.

renderització (n, fem)
rendu

rendible /renˈdi.bɫe/ /renˈdi.βɫe/ /renˈdib.bɫe/ /rənˈdi.βɫə/ /rənˈdib.bɫə/ (adj)
rentable
  Que té una bona rendibilitat.

rendició /ren.di.siˈo/ /rən.di.siˈo/ (n, fem)
reddition

rendiment /ren.diˈmen/ /ren.diˈment/ /rən.diˈmen/ /rən.diˈment/ (n, masc)
accomplissement

rendiment acadèmic (n, masc)
rendement scolaire

rendir /renˈdi/ /renˈdiɾ/ /rənˈdi/ (v)
rendre
  Reportar un benefici o utilitat.
  Donar-se per vençut a l'enemic, posant-se a la seva disposició.

renec /reˈnek/ (n, masc)
juron

renegar /re.neˈɣa/ /re.neˈɣaɾ/ /rə.nəˈɣa/ (v)
renier

renegat /re.neˈɣat/ /rə.nəˈɣat/ (adj, masc)
renégat

reng /ˈreŋ/ /ˈreŋk/ /ˈrɛŋ/ /ˈrɛŋk/ (n, masc)
ring
  Espai delimitat, generalment amb unes codes, per fer una competició de lluita.
rang
  Línia on es col·loquen persones o coses l'una al costat de l'altra.

reni (n, masc)
rhénium

renill /reˈniʎ/ /rəˈniʎ/ (n, masc)
hennissement

renillar /re.niˈʎa/ /re.niˈʎaɾ/ (v)
hennir

renminbi /remˈmim.bi/ /rəmˈmim.bi/ (n, masc)
renminbi

renom (n, masc)
surnom
  Nom amb què es coneix una persona i que no és el seu propi.
célèbre
  Conegut per la seva bona reputació.

renovable /re.noˈva.bɫe/ /re.noˈβa.βɫe/ /re.noˈβab.bɫe/ /rə.noˈvab.bɫə/ /rə.nuˈvab.bɫə/ /rə.nuˈβa.βɫə/ /rə.nuˈβab.bɫə/ (adj)
renouvelable

renovació educativa (n, fem)
rénovation éducative

rentaboles /ˌren.taˈbɔ.ɫes/ /ˌren.təˈβɔ.ɫəs/ (n, masc)
lave-balles

rentador /ren.taˈðo/ /ren.taˈðoɾ/ /rən.təˈðo/ (n, masc)
laveur
  Qui renta.
lavoir
  Lloc on es renta.

rentadora /ren.taˈðo.ɾa/ /rən.təˈðo.ɾə/ (n, fem)
lave-linge, machine à laver

rentamans /ˌren.taˈmans/ /ˌren.təˈmans/ (n, masc)
lave-mains
  Gibrell gran i ample per a rentar-se.
  Pica petita per a rentar-se.

rentar /renˈta/ /renˈtaɾ/ (v)
laver

renyar /reˈɲa/ /reˈɲaɾ/ /rəˈɲa/ (v)
gronder

reomplir /re.omˈpli/ /re.omˈpliɾ/ /rə.umˈpli/ (v)
remplir

repapiejar /re.pa.pi.eˈd͡ʒa/ /re.pa.pi.eˈd͡ʒaɾ/ /re.pa.pi.eˈʒa/ /rə.pə.pi.əˈd͡ʒa/ /rə.pə.pi.əˈʒa/ (v)
cème

reparapics /reˌpa.ɾaˈpiks/ (n, masc)
assujettisseur de mottes

repartir /re.parˈti/ /re.paɾˈti/ /re.paɾˈtiɾ/ /rə.pərˈti/ (v)
répartir

repassar /re.paˈsa/ /re.paˈsaɾ/ (v)
repasser
  Tornar a passar per un lloc.
revoir
  Revisar, tornar a examinar per corregir, completar, estudiar.

repeló /re.peˈɫo/ /rə.pəˈɫo/ (n, masc)
envie

repensar /re.penˈsa/ /re.penˈsaɾ/ /rə.pənˈsa/ (v)
repenser

repetició (Interjection)
let

repetició (n, fem)
répétition, let
  (esports de raqueta) Acció i efecte de tornar a començar un intercanvi de cops en substitució de l'anterior, que no compta a efectes de puntuació com a conseqüència d'una anul·lació.

repetidament /re.peˌti.ðaˈmen/ /re.peˌti.ðaˈment/ /rə.pəˌti.ðəˈmen/ /rə.pəˌti.ðəˈment/ (adv)
plusieurs fois

repetidor /re.pe.tiˈðo/ /re.pe.tiˈðoɾ/ /rə.pə.tiˈðo/ (n, masc)
répétiteur
  Dispositiu electrònic que rep un senyal de baix nivell i la retransmet a un nivell més alt a més potència.

repetir /re.peˈti/ /re.peˈtiɾ/ /rə.pəˈti/ (v)
répéter

repic /reˈpik/ /rəˈpik/ (n, masc)
carillonner

repicar /re.piˈka/ /re.piˈkaɾ/ /rə.piˈka/ (v)
carillonner

repicó /re.piˈko/ /rə.piˈko/ (n, masc)
sonnerie

repixar /re.piˈʃa/ /re.piˈʃaɾ/ /rə.piˈʃa/ (v)
suinter
  Traspuar la humitat degotant o regalimant.

replantejar /re.pɫan.teˈd͡ʒa/ /re.pɫan.teˈd͡ʒaɾ/ /re.pɫan.teˈʒa/ /rə.pɫən.təˈd͡ʒa/ /rə.pɫən.təˈʒa/ (v)
poser à nouveau
  Tornar a plantejar, especialment sobre unes noves bases.
implanter
  Traçar o marcar sobre el terreny una obra projectada.

replegament defensiu (n, masc)
repli défensif

replegar-se (v)
bétonner
  (esports de pilota) Fer retrocedir, un equip, els seus atacants cap a la línia defensiva pròpia com a conseqüència d'un moviment tàctic defensiu.

reporter /re.porˈte/ /re.poɾˈteɾ/ /rə.poɾˈte/ /rə.purˈte/ (n, masc)
reporter

reposar /re.poˈza/ /re.poˈzaɾ/ /rə.poˈza/ /rə.puˈza/ (v)
replacer
  Posar de nou.
reposer
  Una substància o un material, deixar de manipular-lo, o de fer altres operacions, perquè faci transformacions naturals per ell mateix.

reprendre /reˈpen.dɾe/ /rəˈpən.dɾə/ /rəˈpɛn.dɾə/ (v)
reprendre

reprendre el joc (v)
reprendre le jeu

represa /reˈpɾe.za/ /rəˈpɾə.zə/ /rəˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
reprise
  Acció de reprendre de nou una activitat després d’una interrupció.

represa del joc (n, fem)
reprise du jeu

representació /re.pɾe.zen.ta.siˈo/ /rə.pɾə.zən.tə.siˈo/ (n, fem)
représentation
  Grup de persones que assisteixen a una cita en nom d'una altra persona o d'una entitat.
  Interpretar els actors una obra teatral davant d'un públic.
  Expressió, mitjançant símbols, d'una realitat.

representant /re.pɾe.zenˈtan/ /re.pɾe.zenˈtant/ /rə.pɾə.zənˈtan/ /rə.pɾə.zənˈtant/ (adj, neut)
représentant

representar /re.pɾe.zenˈta/ /re.pɾe.zenˈtaɾ/ /rə.pɾə.zənˈta/ (v)
répresenter, représenter
  Imitar la figura d'una cosa a través d'un dibuix o esquema.
  Substituir algú en la funció dels seus drets.
jouer
  Fer una interpretació en públic.

repressió /re.pɾe.siˈo/ /rə.pɾə.siˈo/ (n, fem)
répression

represàlia /re.pɾeˈza.ɫi.a/ (n, fem)
représaille

reprimir /re.pɾiˈmi/ /re.pɾiˈmiɾ/ /rə.pɾiˈmi/ (v)
réprimer

reprivatitzar /re.pɾi.va.tiˈzaɾ/ /re.pɾi.βa.tiˈd͡za/ /re.pɾi.βa.tiˈza/ /rə.pɾi.və.tiˈd͡za/ /rə.pɾi.βə.tiˈd͡za/ (v)
reprivatiser

reproducció /re.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾo.ðuk.siˈo/ /rə.pɾu.ðuk.siˈo/ (n, fem)
reproduction

reptar /repˈta/ /repˈtaɾ/ /rəpˈta/ (v)
blâmer
  Reprendre, renyar algú.
ramper
  Desplaçar-se arrossegant-se com un rèptil.

repte /ˈrep.te/ /ˈrəp.tə/ /ˈrɛp.tə/ (n, masc)
défi
  Objectiu que hom dona prioritat i que requereix cert esforç.
  Acte d'empènyer a algú a un enfrontament.

repudiar /re.pu.ðiˈa/ /re.pu.ðiˈaɾ/ /rə.pu.ðiˈa/ (v)
répudier

repugnar /re.puŋˈna/ /re.puɡˈna/ /re.puɡˈnaɾ/ /rə.puŋˈna/ (v)
répugner

reputació /re.pu.ta.siˈo/ /rə.pu.tə.siˈo/ (n, fem)
réputation

reputar /re.puˈta/ /re.puˈtaɾ/ /rə.puˈta/ (v)
réputer

repàs /reˈpas/ (n, masc)
révision
  Estudi repetit, que es duu a terme després del primer aprenentatge, normalment per a preparar algun examen o per a obtenir una millor comprensió i retenció.

repòs /reˈpɔs/ /rəˈpɔs/ (n, masc)
repos

república /reˈpu.bɫi.ka/ /reˈpu.βɫi.ka/ /reˈpub.bɫi.ka/ /rəˈpu.βɫi.kə/ /rəˈpub.bɫi.kə/ (n, fem)
république

república bananera (n, fem)
république bananière

requerir /re.keˈɾi/ /re.keˈɾiɾ/ /rə.kəˈɾi/ (v)
requérir

requesta /reˈkes.ta/ /rəˈkes.tə/ (n, fem)
requête

requint /reˈkin/ /reˈkint/ /rəˈkin/ /rəˈkint/ (n, masc)
clarinette à sons très aigus

rerepaís /ˌre.ɾe.paˈis/ (n, masc)
arrière-pays

res /ˈre/ /ˈres/ /ˈrəs/ /ˈrɛ/ /ˈrɛs/ (pronoun)
rien
  (negatiu) Cap cosa, buit o absència.

resar /raˈza/ /reˈza/ /reˈzaɾ/ /rəˈza/ /rəˈza/ (v)
prier

rescat /resˈkat/ /rəsˈkat/ (n, masc)
sauvetage
  Acció de rescatar.
rançon
  Preu que es paga per obtenir la llibertat d'algú.

rescatar /res.kaˈta/ /res.kaˈtaɾ/ /rəs.kəˈta/ (v)
délivrer

resclosa /resˈkɫɔ.za/ /resˈkɫɔ.zɔ/ (n, fem)
seuil, barrage

residència escolar (n, fem)
résidence scolaire

resiliència /re.zi.ɫiˈɛn.si.a/ /rə.zi.ɫiˈɛn.si.ə/ (n, fem)
résilience

resina /reˈzi.na/ /rəˈzi.nə/ (n, fem)
arcanson, résine
  (halterofília, boxa, pilota basca) Substància polvoritzada que s'aplica a la sola d'una bota, el terra d'un ring o bé l'empunyadura d'una pala o una paleta, utilitzada per a facilitar al màxim l'adherència de l'esportista amb la superfície de contacte.

resinós /re.ziˈnos/ /rə.ziˈnos/ (adj, masc)
résineux

resistència /re.zisˈtɛn.si.a/ (n, fem)
résistance
  Acció i efecte de resistir o resistir-se.

resoldre /reˈzɔɫ.dɾe/ (v)
résoudre
  Donar solució a un problema, una dificultat, una qüestió complexa.
  Decidir, prendre una determinació.

resolució /re.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zo.ɫu.siˈo/ /rə.zu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
résolution
  Acció de resoldre.
  (videojocs) Mesura de la quantitat d'informació que es pot mostrar en un dispositiu digital.

resolució de problemes (n, fem)
résolution de problèmes

respatller /res.paɫˈɫeɾ/ /res.paʎˈʎe/ /rəs.pəɫˈɫe/ /rəs.pəʎˈʎe/ (n, masc)
dossier

respectabilitat /res.pek.ta.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pək.tə.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
respectabilité

respectar /res.pekˈta/ /res.pekˈtaɾ/ /rəs.pəkˈta/ (v)
respecter
  Oferir respecte a alguna cosa, en especial a les persones.

respecte /resˈpɛk.te/ /rəsˈpek.tə/ /rəsˈpɛk.tə/ (n, masc)
respect

respectivament /res.pekˌti.vaˈment/ /res.pekˌti.βaˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈmen/ /rəs.pəkˌti.vəˈment/ /rəs.pəkˌti.βəˈmen/ (adv)
respectivement

respiració /res.pi.ɾa.siˈo/ /rəs.pi.ɾə.siˈo/ (n, fem)
respiration

respirar /res.piˈɾa/ /res.piˈɾaɾ/ (v)
respirer

resplendir /res.pɫenˈdi/ /res.pɫenˈdiɾ/ (v)
briller

respondre /resˈpɔn.dɾe/ (v)
répondre
  (transitiu) Dir quelcom en resposta a una demanda.

responsabilitat /res.pon.sa.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈtat/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈtat/ (n, fem)
responsabilité

responsabilitzar /ras.pun.sa.βi.ɾiˈza/ /res.pon.sa.bi.ɫiˈzaɾ/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈd͡za/ /res.pon.sa.βi.ɫiˈza/ /rəs.pon.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.bi.ɫiˈd͡za/ /rəs.pun.sə.βi.ɫiˈd͡za/ (v)
responsabiliser

responsable /res.ponˈsa.bɫe/ /res.ponˈsa.βɫe/ /res.ponˈsab.bɫe/ /rəs.ponˈsab.bɫə/ /rəs.punˈsa.βɫə/ /rəs.punˈsab.bɫə/ (adj)
responsable
  Que ha de respondre sobre algú o alguna cosa.

responsable /res.ponˈsa.bɫe/ /res.ponˈsa.βɫe/ /res.ponˈsab.bɫe/ /rəs.ponˈsab.bɫə/ /rəs.punˈsa.βɫə/ /rəs.punˈsab.bɫə/ (n, neut)
responsable
  Persona que té al seu càrrec alguna cosa, capacitat per prendre decisions o autoritat sobre un grup de persones.

responsiu /res.ponˈsiw/ /rəs.ponˈsiw/ /rəs.punˈsiw/ (adj, masc)
responsif
  Que inclou una resposta.
répondeur
  (immunologia) Responent, que té una resposta immunitària en ser estimulat per un antigen.
responsive
  (informàtica) Adaptatiu, reactiu, que permet d'adaptar els continguts a qualsevol dispositiu a partir d'una versió única del codi.

resposta /resˈpɔs.ta/ /resˈpɔs.tɔ/ (n, fem)
réponse
  Acció de respondre una pregunta, una acusació o una objecció, o a qui el crida o li truca.
  Allò que es diu o s'escriu per contestar una pregunta.

ressagar-se /re.seˈɣaɾ.se/ /rə.sə.ɣaɾˈsə/ /rə.səˈɣar.sə/ (v)
traîner

ressaltar /re.saɫˈta/ /re.saɫˈtaɾ/ /rə.səɫˈta/ (v)
souligner

ressemblança /re.semˈbɫan.sa/ /rə.səmˈbɫan.sə/ (n, fem)
ressemblance

ressentiment /re.sen.tiˈmen/ /re.sen.tiˈment/ /rə.sən.tiˈmen/ /rə.sən.tiˈment/ (n, masc)
ressentiment

ressenya /reˈsɛ.ɲa/ /rəˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
revue

ressenyar /re.seˈɲa/ /re.seˈɲaɾ/ /rə.səˈɲa/ (v)
faire un compte rendu de

ressogra /reˈsɔ.ɣɾa/ /reˈsɔ.ɣɾɔ/ /rəˈsɔ.ɣɾə/ (n, fem)
belle-aïeule

ressol /reˈsɔɫ/ /rəˈsɔɫ/ (n, masc)
réverbération

ressonar /re.soˈna/ /re.soˈnaɾ/ /rə.suˈna/ (v)
résonner
  Produir una ressonància, un so prolongat.

ressopar /re.soˈpa/ /re.soˈpaɾ/ /rə.suˈpa/ (v)
souper

resta /ˈres.ta/ (n, fem)
soustraction
  Operació matemàtica consistent en calcular allò que queda del total després de perdre o treure'n una part.

restada /resˈta.ða/ /rəsˈta.ðə/ (n, fem)
relance

restador /res.taˈðo/ /res.taˈðoɾ/ /rəs.təˈðo/ (n, masc)
receveur

restar /resˈta/ /resˈtaɾ/ /rəsˈta/ (v)
rester
  No moure’s del lloc on hom és.
soustraire
  Treure'n una part del total.
  (aritmètica) Sostreure, esbrinar quina quantitat roman d'un total després d'haver-ne llevat una part.
relancer
  (esports de pilota) Tornar la pilota, el volant o la bola procedent d'un servei.

restaurant /res.tawˈɾan/ /res.tawˈɾant/ /rəs.təwˈɾan/ /rəs.təwˈɾant/ (n, masc)
restaurant

restaurar /res.tawˈɾa/ /res.tawˈɾaɾ/ /rəs.təwˈɾa/ (v)
restaurer

restituir /res.ti.tuˈi/ /res.ti.tuˈiɾ/ /rəs.ti.tuˈi/ (v)
restituer
  Tornar, fer recobrar a algú una cosa que havia tingut.
  Tornar una cosa a l’estat que havia tingut.

restricció en la participació (n, fem)
restriction à la participation

restringir /res.tɾiɲˈd͡ʒi/ /res.tɾiɲˈd͡ʒiɾ/ /rəs.tɾiɲˈʒi/ (v)
restreindre

resultat /re.zuɫˈtat/ (n, masc)
résultat

resultat d'aprenentatge (n, masc)
résultat d'apprentissage

resum /reˈzum/ /rəˈzum/ (n, masc)
résumé

resurrecció /re.zu.rek.siˈo/ /rə.zu.rək.siˈo/ (n, fem)
résurrection

ret /ˈret/ /ˈrɛt/ (n, masc)
résille

retacada (n, fem)
poussette

retacar (v)
queuter

retallada /re.taˈʎa.ða/ /rə.təˈʎa.ðə/ (n, fem)
coupure
  Acció i efecte de retallar.
découpage
  (videojocs) Procés de la renderització en què es delimiten i s'eliminen els elements gràfics d'un disseny que queden fora de l'espai visible definit i no s'han de mostrar a la pantalla.

retard de lectura (n, masc)
retard de la lecture

retard de llenguatge (n, masc)
retard de langage

retard en el servei (n, masc)
retard dans le service

retard mental (n, masc)
arriération mentale

retardar el joc (v)
perdre du temps

retaule /reˈtaw.ɫe/ /rəˈtaw.ɫə/ (n, masc)
reredos

reteixir /re.tejˈʃi/ /re.tejˈʃiɾ/ /re.teˈʃi/ /rə.təˈʃi/ (v)
retiser

retenció /re.ten.siˈo/ /rə.tən.siˈo/ (n, fem)
rétention
  Capacitat de conservar a la memòria coneixements o records.
amorti
  (voleibol) Falta consistent a aturar momentàniament la pilota durant la recepció per controlar-la millor.
atxiki
  (pilota basca) Falta consistent a mantenir la pilota a la mà o a la cesta durant un període de temps excessiu abans de llançar-la.

retenció del disc (n, fem)
blocage du disc

retenir /re.teˈni/ /re.teˈniɾ/ /rə.təˈni/ (v)
retenir
  Impedir la marxa d'algú.
  (pilota basca) Cometre una falta consistent a mantenir la pilota a la mà o a la cesta durant un període de temps excessiu abans de llançar-la.
faire du tricotage
  (esports de pilota) Controlar la pilota, la bola o el disc sense intentar fer cap jugada d'atac, amb l'objectiu de mantenir un resultat favorable sense donar opcions a l'adversari.
faire un amorti
  (voleibol) Cometre una falta consistent a aturar momentàniament la pilota durant la recepció per controlar-la millor.

retenyir /re.teˈɲi/ /re.teˈɲiɾ/ /rə.təˈɲi/ (v)
biser

retina /reˈti.na/ /rəˈti.nə/ (n, fem)
rétine

retirar /re.tiˈɾa/ /re.tiˈɾaɾ/ /rə.tiˈɾa/ (v)
retirer
  Apartar, allunyar una cosa d'altres.
ressembler
  Assemblar-se a algú.

retocar una base (v)
retoucher une base

retopar /re.toˈpa/ /re.toˈpaɾ/ /rə.tuˈpa/ (v)
ricocher

retornador (n, masc)
relanceur

retornar /re.torˈna/ /re.toɾˈna/ /re.toɾˈnaɾ/ /rə.toɾˈna/ /rə.turˈna/ (v)
returner
  Tornar una cosa a qui la tenia abans.
  Tornar al lloc o la situació on era abans.

retractació /re.tɾak.ta.siˈo/ /rə.tɾək.tə.siˈo/ (n, fem)
rétractation
  Acció de retractar-se.

retrat /reˈtɾat/ /rəˈtɾat/ (n, masc)
portrait

retratar /re.tɾaˈta/ /re.tɾaˈtaɾ/ /rə.tɾəˈta/ (v)
dépeindre

retre /ˈre.tɾe/ /ˈrɛ.tɾə/ (v)
rendre
  Tornar a una persona allò que se li havia pres.
  Concedir a algú allò que li és degut sense que ho demani, només per ser mereixedor.
livrer
  Renunciar a les aspiracions en ser vençut per un enemic.

retreta /reˈtɾe.ta/ /rəˈtɾe.tə/ (n, fem)
retraite
  Retirada de la tropa per reposar.

retribució /re.tɾi.bu.siˈo/ /rə.tɾi.βu.siˈo/ (n, fem)
rétribution

retribuir /re.tɾi.buˈiɾ/ /re.tɾi.βuˈi/ /rə.tɾi.βuˈi/ (v)
rétribuer

retroacció (n, fem)
rétroaction

retrocompatibilitat (n, fem)
compatibilité descendante

retroprojector /ˌre.tɾo.pɾo.d͡ʒekˈtoɾ/ /ˌre.tɾo.pɾo.ʒekˈto/ /ˌrɛ.tɾo.pɾo.ʒəkˈto/ /ˌrɛ.tɾu.pɾu.ʒəkˈto/ (n, masc)
rétro-projecteur

retrovirus /re.tɾoˈvi.ɾus/ /re.tɾoˈβi.ɾus/ /rə.tɾoˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈvi.ɾus/ /rə.tɾuˈβi.ɾus/ (n, masc)
rétrovirus

retrumfar /re.tɾuɱˈfa/ /re.tɾuɱˈfaɾ/ /rə.tɾuɱˈfa/ (v)
surcouper

retòrcer /reˈtɔr.se/ /reˈtɔɾ.se/ /reˈtɔɾ.seɾ/ /rəˈtɔr.sə/ (v)
retordre
  Tòrcer molt, amb força.
  Unir fils amb una torsió conjunta.

retòrica /reˈtɔ.ɾi.ka/ /rəˈtɔ.ɾi.kə/ (n, fem)
rhétorique

reunir /re.uˈni/ /re.uˈniɾ/ /rə.uˈni/ (v)
réunir
  Unir diferents parts separades.
  Aplegar diverses persones en un mateix lloc.

reunió /re.u.niˈo/ (n, fem)
rassemblement
réunion
  Conjunt de persones que es troben formalment per tractar algun tema, i el mateix acte.

reutilitzar /re.u.ti.ɫiˈd͡za/ /re.u.ti.ɫiˈza/ /re.u.ti.ɫiˈzaɾ/ /rə.u.ti.ɫiˈd͡za/ (v)
réutiliser

revaccinar /re.vak.siˈnaɾ/ /re.βak.siˈna/ /rə.vək.siˈna/ /rə.βək.siˈna/ (v)
revacciner

revelar /re.veˈɫaɾ/ /re.βeˈɫa/ /rə.vəˈɫa/ /rə.βəˈɫa/ (v)
révéler
  Fer conèixer alguna cosa amagada.
développer
  Fer visible una imatge impressionada en un suport fotosensible.

revenjar-se /re.veɲˈd͡ʒaɾ.se/ /re.βeɲˈd͡ʒar.se/ /re.βeɲˈd͡ʒaɾ.se/ /rə.vəɲ.ʒərˈsə/ /rə.vəɲˈʒaɾ.sə/ (v)
se venger

revers /reˈvɛɾs/ /reˈβɛrs/ /reˈβɛɾs/ /rəˈvɛɾs/ /rəˈβɛrs/ (n, masc)
renversement
  (futbol americà) Jugada ofensiva consistent en un mà a mà del quarterback amb un corredor, un desplaçament posterior del corredor cap a un costat del camp amb una passada a un receptor i una correguda del receptor just en el sentit oposat, que provoca un moviment de la defensa en direcció equivocada.

revestir /re.vesˈtiɾ/ /re.βesˈti/ /rə.vəsˈti/ /rə.βəsˈti/ (v)
vêtir

reveure /reˈvew.ɾe/ /reˈβew.ɾe/ /rəˈvəw.ɾə/ /rəˈvɛw.ɾə/ /rəˈβɛw.ɾə/ (v)
revoir

revictimització /re.vik.ti.mi.za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.d͡za.siˈo/ /re.βik.ti.mi.za.siˈo/ /rə.vik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ /rə.βik.ti.mi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
revictimisation

revifalla /re.viˈfa.ʎa/ /re.βiˈfa.ʎa/ /rə.viˈfa.ʎə/ /rə.βiˈfa.ʎə/ (n, fem)
revif

revinclat (adj, masc)
tordu
  Corbat o vinclat per efecte d'una sacsejada.

revisar //ɾe.βiˈˈzaɾ/ /re.viˈzaɾ/ /re.βiˈza/ /rə.viˈza/ /rə.βiˈza/ (v)
réviser

reviscolar /re.vis.koˈɫaɾ/ /re.βis.koˈɫa/ /rə.vis.koˈɫa/ /rə.vis.kuˈɫa/ /rə.βis.kuˈɫa/ (v)
relancer

revisió /re.vi.ziˈo/ /re.βi.ziˈo/ /rə.vi.ziˈo/ /rə.βi.ziˈo/ (n, fem)
revue

revista d'educació (n, fem)
magazine d'éducation

revista escolar (n, fem)
journal scolaire

revocar /ra.vuˈka/ /re.voˈkaɾ/ /re.βoˈka/ /rə.voˈka/ /rə.vuˈka/ /rə.βuˈka/ (v)
révoquer

revolt /reˈvɔɫt/ /reˈβɔɫ/ /rəˈvɔɫ/ /rəˈvɔɫt/ /rəˈβɔɫ/ (adj, masc)
désordre

revolt /reˈvɔɫt/ /reˈβɔɫ/ /rəˈvɔɫ/ /rəˈvɔɫt/ /rəˈβɔɫ/ (n, masc)
virage

revolta /reˈvɔɫ.ta/ /reˈβɔɫ.ta/ /reˈβɔɫ.tɔ/ /rəˈvɔɫ.tə/ /rəˈβɔɫ.tə/ (n, fem)
révolte
  Alçament, acció de revoltar-se.

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ (adj, masc)
révolutionnaire
  Relatiu o pertanyent a la revolució.

revolucionari /re.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /re.βo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vo.ɫu.si.oˈna.ɾi/ /rə.vu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ /rə.βu.ɫu.si.uˈna.ɾi/ (n, masc)
révolutionnaire
  Individu partidari de la revolució.

revolució /re.vo.ɫu.siˈo/ /re.βo.ɫu.siˈo/ /rə.vo.ɫu.siˈo/ /rə.vu.ɫu.siˈo/ (n, fem)
révolution
  Canvi dràstic polític, social o econòmic.

revés /reˈves/ /reˈβes/ /rəˈves/ /rəˈβes/ (n, masc)
revers
  (basquetbol) Canvi de direcció en què l'atacant gira sobre ell mateix per a donar l'esquena al jugador que el marca.
  (hoquei sobre herba) Falta consistent a tocar la bola intencionadament amb el revés d'una pala.
côté rond
  (hoquei sobre herba) Cara dreta de la pala d'un estic, de forma arrodonida.

reïficar /re.i.fiˈka/ /re.i.fiˈkaɾ/ /rə.i.fiˈka/ (v)
réifier

rhodesià /ro.ðe.siˈa/ /ru.ðə.siˈa/ (adj, masc)
rhodésien
  Originari, pertanyent o relatiu a l'antiga Rhodèsia.

rhodesià /ro.ðe.siˈa/ /ru.ðə.siˈa/ (n, masc)
rhodésien
  Natural de l'antiga Rhodèsia, actualment Zimbabwe.

rhythm-and-blues /ˌrid.mamˈbɫus/ /ˌrid.məmˈbɫus/ (n, masc)
rhythm and blues

rial /riˈaɫ/ (n, masc)
rial
  Unitat monetària de diversos estats: l’Aràbia Saudí, el Iemen, l’Iran, Oman i Qatar.
rivière
  (esports) Fossat darrere d’una barrera en curses d’obstacles.

rialla /riˈa.jə/ /riˈa.ʎa/ /riˈa.ʎə/ (n, fem)
rire

rialler /ri.aˈʎe/ /ri.aˈʎeɾ/ /ri.əˈje/ /ri.əˈʎe/ (adj, masc)
gai
  Que riu sovint, amb facilitat.
riant
  De bon aspecte que genera un sentiment d’alegria.

riba /ˈri.ba/ (n, fem)
rive

ribera /riˈbe.ɾa/ /riˈβe.ɾə/ (n, fem)
rivage
  Terreny proper al riu o al mar.

ribot /riˈβɔt/ (n, masc)
rabot

ribotar /ri.βoˈta/ /ri.βoˈtaɾ/ /ri.βuˈta/ (v)
rifler

ric /ˈrik/ (adj, masc)
riche
  Amb molts diners o recursos.

ridícul /riˈði.kuɫ/ (adj, masc)
ridicule
  Que fa que altres se'n riguin per vergonyós, fora de lloc o per diferent.

riell /riˈeʎ/ (n, masc)
lingot
  Peça petita de metall fos en brut.

rierol /ri.eˈɾɔɫ/ (n, masc)
ruisseau

rifa /ˈri.fa/ /ˈri.fə/ (n, fem)
tombola

rifeny /riˈfeɲ/ /riˈfəɲ/ /riˈfɛɲ/ (adj, masc)
rifain
  Relatiu o pertanyent al Rif o al seu grup ètnic.

rifeny /riˈfeɲ/ /riˈfəɲ/ /riˈfɛɲ/ (n, masc)
Rifain
  Persona que habita o és originària del Rif o que pertany al seu grup ètnic.
rifain
  (invariable) Varietat de l'amazic parlada al Rif, al nord-est del Marroc.

rigidesa /ri.d͡ʒiˈðe.za/ /ri.ʒiˈðe.za/ /ri.ʒiˈðə.zə/ /ri.ʒiˈðɛ.zə/ (n, fem)
rigidité

rigor científic (n, masc)
rigueur scientifique

rigorós /ri.ɣoˈɾos/ /ri.ɣuˈɾos/ (adj, masc)
rigoureux

rima /ˈri.ma/ /ˈri.mə/ (n, fem)
rime
  Concordança fonètica entre paraules a partir de la darrera vocal accentuada, especialment al final dels versos d'un poema.

rinoceront /ri.no.seˈɾon/ /ri.no.seˈɾont/ /ri.no.səˈɾɔnt/ /ri.nu.səˈɾɔn/ (n, masc)
rhinocéros

riota /riˈɔ.ta/ /riˈɔ.tɔ/ /riˈɔ.tə/ (n, fem)
risée

riquesa /riˈke.za/ /riˈkə.zə/ /riˈkɛ.zə/ (n, fem)
richesse

ris /ˈris/ (n, masc)
ris
  (nàutica) Cordill de vela per a reduir la superfície exposada al vent.

risc (n, masc)
risque

rissar /riˈsa/ /riˈsaɾ/ (v)
arriser

ritme /ˈrid.me/ (n, masc)
rythme
allure
  (esports de pilota) Rapidesa dels moviments dels jugadors i del desplaçament de la pilota, la bola, el volant o el disc en el transcurs de les jugades d'un partit durant un determinat període de temps.

ritme d'aprenentatge (n, masc)
rythme d'apprentissage

ritu /ˈri.tu/ (n, masc)
rite

riu (n, masc)
rivière, fleuve
  Curs d'aigua que flueix de manera força contínua.

riure /ˈriw.ɾe/ (n, masc)
rire, ris
  El resultat de l'acció de riure.

riure /ˈriw.ɾe/ (v)
rire
  Fer un moviment facial repetitiu, i sovint incontrolat, amb la boca, normalment acompanyat de so, que expressa alegria sobtada o burla.

rival /riˈvaɫ/ /riˈvaɫ/ /riˈβaɫ/ (n, neut)
rival

rivet (n, masc)
passepoil

roba /ˈrɔ.ba/ /ˈrɔ.βa/ /ˈrɔ.βɔ/ /ˈrɔ.βə/ (n, fem)
vêtements, vêtement

robar /roˈba/ /roˈbaɾ/ /roˈβa/ /ruˈba/ (v)
voler

robar una base (v)
voler une base

robatori /ro.baˈtɔ.ɾi/ /ro.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.bəˈtɔ.ɾi/ /ru.βəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
vol

robot /roˈbɔt/ /ruˈbɔt/ (n, masc)
robot
  Màquina amb certa capacitat de decisió que duu a terme tasques de forma autònoma, en especial la que té forma humanoide.
  (tennis de taula) Màquina que llança pilotes al camp d'un jugador, utilitzada per a practicar diferents tipus de cops en les sessions d'entrenament.

robotitzar /ro.bo.tiˈd͡za/ /ro.bo.tiˈzaɾ/ /ro.βo.tiˈd͡za/ /ro.βo.tiˈza/ /ru.bu.tiˈd͡za/ /ru.βu.tiˈd͡za/ (v)
robotiser

robust /roˈbust/ /ruˈbust/ /ruˈβust/ (adj, masc)
robuste

robí /roˈbi/ /ruˈbi/ /ruˈβi/ (n, masc)
rubis
  Pedra preciosa molt dura, lluenta i no molt pesant, de color rosa o carmí.

roc /ˈrɔk/ (n, masc)
pierre
  Tros de pedra.
roc
  (heràldica) Representació heràldica de la torre o roc del joc d'escacs

roca /ˈrɔ.ka/ /ˈrɔ.kɔ/ (n, fem)
roche
  Objecte mineral gran, en contrast amb la pedra que es considera petita.

rocambolesc /ro.kam.boˈɫesk/ /ru.kəm.buˈɫɛsk/ (adj, masc)
rocambolesque

rock-and-roll /ˌrɔk.anˈrɔɫ/ /ˌrɔk.ənˈrɔɫ/ (n, masc)
rock and roll

roda /ˈrɔ.ða/ /ˈrɔ.ðɔ/ (n, fem)
roue
  Objecte circular, on normalment el diàmetre és molt més gran que la base, i que pot girar al voltant de l’eix central, facilitant el moviment de vehicles o de peces mecàniques.
roulette
  (hoquei sobre patins, patinatge sobre rodes) Cadascuna de les quatre peces circulars rígides i massisses en contacte amb el terra d’un patí de rodes, d’un diàmetre no inferior a 3 cm, que giren al voltant d’un eix collat a la plantilla o la bota.

roda de fira (n, fem)
grande roue

roda de la fortuna (n, fem)
roue de la fortune

roda dentada (n, fem)
roue dentée

rodalia /ro.ðaˈɫi.a/ /ro.ðəˈɫi.ə/ /ru.ðəˈɫi.ə/ (n, fem)
environs

rodar /roˈða/ /roˈðaɾ/ /ruˈða/ (v)
tourner
  Moure's fent voltes com una roda.
parcourir
  Recórrer un lloc d’un costat a l’altre.

rodeta /roˈðe.ta/ /roˈðə.tə/ /ruˈðɛ.tə/ (n, fem)
roulette

rodi (n, masc)
rhodium

rodolí (n, masc)
couplet
  Conjunt dels dos versos de cada quadre d'un auca i per extensió, conjunt de dos versos aparellats.

rodona /roˈðo.na/ /roˈðo.nə/ /ruˈðo.nə/ (n, masc)
ronde

rodó /roˈðo/ /ruˈðo/ (adj, masc)
rond
  De forma de cercle.

roent /roˈen/ /roˈent/ /ruˈen/ (adj, masc)
embrasé

roentgeni (n, masc)
roentgenium

rogall /roˈɣaʎ/ /ruˈɣaj/ /ruˈɣaʎ/ (n, masc)
enrouement
  Inflamació de la laringe que provoca una veu aspra.

rogenc /ruˈʒɛŋ/ (adj, masc)
rougeâtre

roibos /ˈroj.βos/ /ˈrɔj.βos/ (n, masc)
rooibos

roig /ˈrot͡ʃ/ (adj, masc)
rouge
  Pertanyent o relacionat amb les idees polítiques d'esquerres.

roig /ˈrot͡ʃ/ (n, masc)
rouge
  Persona d'idees polítiques d'esquerres.

rol /ˈrɔɫ/ (n, masc)
rôle
  Conjunt de documents que es porten a bord d'una nau on consta la llista dels membres de la tripulació, entre altres dades.
  Conjunt de funcions, pautes, comportaments que una societat determinada espera que una persona compleixi segons el seu estatus social adquirit o atribuït.

rom /ˈrom/ (n, masc)
rhum
  (aliments) Beguda alcohòlica basada en la canya de sucre.

romaic /roˈmajk/ /ruˈmajk/ (adj, masc)
romaïque
  neogrec (relatiu al grec modern)

romaic /roˈmajk/ /ruˈmajk/ (n, masc)
romaïque
  grec modern

romaji /roˈma.d͡ʒi/ /roˈma.ʒi/ /ruˈma.ʒi/ (n, masc)
romaji

romana /roˈma.nə/ /ruˈma.nə/ (n, fem)
balance romaine

romandre /roˈman.dɾe/ /roˈman.dɾə/ /ruˈman.dɾə/ (v)
rester

romanista /ro.maˈnis.ta/ /ro.maˈnis.te/ /ro.məˈnis.tə/ /ru.məˈnis.tə/ (n, neut)
romaniste
  Expert en dret romà.
  Estudiós de la romanística, les llengües romàniques.

romanització /ro.ma.ni.d͡za.siˈo/ /ro.ma.ni.za.siˈo/ /ru.mə.nid.zə.siˈo/ (n, fem)
romanisation

romantitzar /ro.man.tiˈd͡za/ /ro.man.tiˈza/ /ro.man.tiˈzaɾ/ /ro.mən.tiˈd͡za/ /ru.mən.tiˈd͡za/ (v)
romantiser

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ (adj, masc)
romanche
  De la llengua pròpia dels Grisons.

romanx /roˈmaɲʃ/ /ruˈmaɲʃ/ (n, masc)
romanche
  Varietat occidental del retoromànic parlat en el cantó suís dels Grisons.

romanç /roˈmans/ /ruˈmans/ (n, masc)
roman
  Llengua romànica, llengua derivada del llatí.
romance
  Composició poètica que consta de versos parells amb rima assonant.

romança /roˈman.sa/ /roˈman.sə/ /ruˈman.sə/ (n, fem)
romance
  Composició lírica escrita per a ser cantada.

romanço /roˈman.so/ /ruˈman.su/ (n, masc)
histoires
  (plural) dilacions, històries vanes

romanès /ro.məˈnəs/ /ru.məˈnɛs/ (n, masc)
roumain
  (masculí singular) Llengua romànica parlada principalment a Romania i a Moldàvia.

romaní /ro.maˈni/ /ro.məˈni/ /ru.məˈni/ (n, masc)
romarin
  (botànica) Arbust mediterrani de la família de les labiades, amb fulles glàndules que contenen olis aromàtics, usades com a condiment i amb propietats estimulants (Rosmarinus officinalis).
romani
  Llengua de la branca indoària de les llengües indoiràniques parlada pels gitanos.

rombe /ˈrom.be/ /ˈrom.bə/ (n, masc)
losange

romboïdal /rom.bo.iˈðaɫ/ /rum.bu.iˈðaɫ/ (adj)
rhomboïdal

romer /roˈme/ /ruˈme/ (adj, masc)
aubère

romiatge /ro.miˈa.d͡ʒe/ /ro.miˈa.d͡ʒə/ /ru.miˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
pélegrinage

rompre /ˈrom.pɾe/ /ˈrom.pɾə/ (v)
rompre
  Dividir en parts o fragments per l’acció d’una força continuada.

romà /roˈma/ /ruˈma/ (adj, masc)
romain
  Relatiu o pertanyent a l'església romana i a la seva litúrgia.

romà /roˈma/ /ruˈma/ (n, masc)
Romain
  Habitant de Roma.

romàntic /roˈman.tik/ /ruˈman.tik/ (adj, masc)
romantique

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ (adj, masc)
enroué
  Que té ronquera.
rauque
  Veu o so tosc i aspre.

ronc /ˈroŋ/ /ˈroŋk/ /ˈroŋk/ (n, masc)
ronflement
  Soroll que es fa roncant.

roncador /roŋ.kaˈðo/ /roŋ.kaˈðoɾ/ /roŋ.kəˈðo/ /ruŋ.kəˈðo/ (n, masc)
crocro

roncar /roŋˈka/ /roŋˈkaɾ/ /ruŋˈka/ (v)
ronfler

rondalla /runˈda.jə/ (n, fem)
conte

rondalla d'animals /runˌda.ʎə.ðə.niˈmaɫs/ (n, fem)
conte d'animaux

rondalla meravellosa /ronˌda.ʎa.me.ɾa.βeˈʎo.za/ /runˌda.ʎə.mə.ɾə.vəˈʎo.zə/ /runˌda.ʎə.mə.ɾə.βəˈʎo.zə/ (n, fem)
conte merveilleux

rondinar /ron.diˈna/ /ron.diˈnaɾ/ /run.diˈna/ (v)
râler
  (intransitiu) Expressar murmurant algun tipus de malestar o crítica negativa.

ronsejar /ron.seˈd͡ʒa/ /ron.seˈd͡ʒaɾ/ /ron.seˈʒa/ /ron.səˈd͡ʒa/ /run.səˈʒa/ (v)
traîner

ronya /ˈro.ɲa/ /ˈro.ɲə/ (n, fem)
crasse
  (col·loquial) Brutícia enganxada, especialment a la pell.

ronyonera /ro.ɲoˈne.ɾa/ /ro.ɲoˈne.ɾə/ /ru.ɲuˈne.ɾə/ (n, fem)
protège-lombaires
  (futbol americà) Peça de l'equip d'un jugador en forma de faixa que protegeix i escalfa la ronyonada.

ronyó /roˈɲo/ /ruˈɲo/ (n, masc)
rein
  Cadascun dels dos òrgans de l'aparell circulatori i excretori de les persones i dels altres animals vertebrats encarregats de filtrar i netejar la sang. Es troben a banda i banda del cos en la part de l'abdomen just sota les costelles.

ronyós /roˈɲos/ /ruˈɲos/ (adj, masc)
crasseux
  Brut, amb ronya, brutícia.

roquet /roˈket/ /roˈkət/ /ruˈkɛt/ (n, masc)
rochet
  Sobrepellís amb mànegues ajustades o amples en punta.

rorqual /roɾˈkwaɫ/ /rurˈkwaɫ/ (n, masc)
Balénoptéridés
  rorqual comú (Balaenoptera physalus)

rorqual blau (n, masc)
rorqual bleu

rorqual comú (n, masc)
rorqual commun

rorqual d'Omura (n, masc)
rorqual d'Omura

rorqual d'aleta blanca (n, masc)
petit rorqual

rorqual de Bryde (n, masc)
rorqual de Bryde

rorqual del nord (n, masc)
rorqual de Rudolphi

ros /ˈros/ /ˈrɔs/ (adj, masc)
blond

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (adj)
rose
  De color de la rosa.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (n, fem)
rose
  (botànica) Flor que cria el roser.

rosa /ˈrɔ.za/ /ˈrɔ.zɔ/ (n, masc)
rose
  Color format a partir del vermell i el blanc.

rosada /roˈza.ða/ /roˈza.ðə/ /ruˈza.ðə/ (n, fem)
rosée

rosalia /ro.zaˈɫi.a/ /ro.zəˈɫi.ə/ /ru.zəˈɫi.ə/ (n, fem)
rosalie

rosari /roˈza.ɾi/ /ruˈza.ɾi/ (n, masc)
rosaire
  (religió) Pregària tradicional de l'església catòlica, consistent en la recitació de tres sèries d'oracions, en la qual es commemoren els 15 misteris principals de la vida de Cirst i de la verge.

rosbif /rozˈbif/ /ˌrɔzˈbif/ (n, masc)
rosbif

rosca /ˈros.ka/ /ˈrɔs.kə/ (n, fem)
tourillon

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ (adj, masc)
rongeur
  Que rossega.

rosegador /ro.ze.ɣaˈðo/ /ro.ze.ɣaˈðoɾ/ /ro.zə.ɣəˈðo/ /ru.zə.ɣəˈðo/ (n, masc)
rongeur
  (masculí) Individu del grup d'animals que forma un ordre dins dels mamífers. Es caracteritza per tenir quatres potes, normalment curtes, cua, i uns incisius especialment llargs que no para de moure (rosegar) per desgastar-los i evitar que creixin en excés.

rosegall /ro.zeˈɣaʎ/ /ro.zəˈɣaʎ/ /ru.zəˈɣaj/ /ru.zəˈɣaʎ/ (n, masc)
restes
  (plural) Restes de cosa usada.

rosegar /ro.zeˈɣa/ /ro.zeˈɣaɾ/ /ro.zəˈɣa/ /ru.zəˈɣa/ (v)
grignoter
  Mossegar una cosa dura emportant-se petites parts, esmicar-la a poc a poc.
ronger
  Un fort sentiment, turmentar continuadament.

rosella /roˈze.ʎa/ /roˈze.ʎə/ /ruˈze.ʎə/ (n, fem)
coquelicot, pavot

rosquilla /rosˈki.ʎa/ /rosˈki.ʎə/ /rusˈki.ʎə/ (n, fem)
rousquille

rossejar /ro.seˈd͡ʒa/ /ro.seˈd͡ʒaɾ/ /ro.seˈʒa/ /ro.səˈd͡ʒa/ /ru.səˈʒa/ (v)
blondir
  (intransitiu) Tirar a color més o menys ros.
roussir
  (transitiu, cuina) Torrar lleugerament prenent un color més fosc.

rossinyol /ro.siˈɲɔɫ/ /ru.siˈɲɔɫ/ (n, masc)
rossignol
  Ocell de la família dels muscicàpids, notable pel seu cant (Luscinia megarhynchos).
  Ferro prim amb una punta doblegada per obrir els pestells dels panys sense usar la clau.
chanterelle
  Bolet de color groguenc comestible (Cantharellus cibarius).

rossí /roˈsi/ /ruˈsi/ (n, masc)
roussin

rost /ˈrost/ /ˈrɔst/ /ˈrɔst/ (adj, masc)
escarpé

rost /ˈrost/ /ˈrɔst/ /ˈrɔst/ (n, masc)
pente
  Zona amb molt de pendent.

rostir /rosˈti/ /rosˈtiɾ/ /rusˈti/ (v)
rôtir

rostit /rosˈtit/ /rusˈtit/ (n, masc)
rôti

rostoll /rosˈtoʎ/ /rusˈtoj/ /rusˈtoʎ/ (n, masc)
chaume

rostollar /ros.toˈʎa/ /ros.toˈʎaɾ/ /rus.tuˈja/ /rus.tuˈʎa/ (v)
chaumer

rot /ˈrot/ (n, masc)
rot

rotació (n, fem)
rotation
  Moviment que fa un cos sobre el seu eix
rotation, roulement
  (voleibol) Desplaçament simultani de tots els jugadors de l'equip que guanya un servei cap a la posició següent de cadascun, en el sentit de les agulles d'un rellotge, efectuat abans de servir.

rotar /roˈta/ /roˈtaɾ/ /ruˈta/ (v)
roter

rotllana /roɫˈɫa.nə/ /roʎˈʎa.na/ /ruɫˈɫa.nə/ /ruʎˈʎa.nə/ (n, fem)
rondure

rotlle /ˈrɔ.ʎe/ /ˈrɔɫ.ɫə/ /ˈrɔʎ.ʎe/ /ˈrɔʎ.ʎə/ (n, masc)
bague

rotlle de campanetes (n, masc)
roue à carillons

rotonda /roˈton.da/ /roˈton.də/ /ruˈton.də/ (n, fem)
rotonde
  Construcció aïllada de planta circular, típicament envoltada d’una columnata.
rond-point
  Cruïlla amb un illot central i una calçada circular on conflueixen les diferents vies d’intersecció.

rotund /roˈtun/ /roˈtunt/ /ruˈtun/ (adj, masc)
catégorique

rough (n, masc)
herbe haute

roure /ˈrɔw.ɾe/ /ˈrɔw.ɾə/ (n, masc)
chêne

roureda /rowˈɾe.ða/ /rowˈɾɛ.ðə/ /rəwˈɾɛ.ðə/ (n, fem)
chênaie

rovell /roˈveʎ/ /roˈvəʎ/ /roˈβeʎ/ /ruˈvɛj/ /ruˈβɛʎ/ (n, masc)
rouille
  Pàtina rogenca que agafa el ferro quan es podreix.
jaune d'oeufs, jaune
  Nucli d'un ou, de color ataronjat.

rovellar /ro.veˈʎaɾ/ /ro.vəˈʎa/ /ro.βeˈʎa/ /ru.vəˈja/ /ru.βəˈʎa/ (v)
oxyder

roí /roˈi/ /ruˈi/ (adj, masc)
vil

rua /ˈru.a/ /ˈru.ə/ (n, fem)
rue
  (antic) Carrer, camí, carretera, via pública.

rubidi (n, masc)
rubidium

ruble /ˈru.bɫe/ /ˈru.βɫe/ /ˈru.βɫə/ /ˈrub.bɫe/ /ˈrub.bɫə/ (n, masc)
rouble

ruc (n, masc)
gobie lote
  (peixos) (Zosterisessor ophiocephalus)

ruca /ˈru.ka/ /ˈru.kə/ (n, fem)
roquette
  Herba de la família de les brassicàcies, de flors amb quatre pètals en creu blanquinoses o groguenques, de fulles amb sabor picant usades en amanides o com a condiment i de llavors que se n’obté un oli emprat en medicina popular per a la ronquera (Eruca vesicaria).

rude /ˈru.ðe/ /ˈru.ðə/ (adj)
rugeux

rufa /ˈru.fa/ /ˈru.fə/ (n, fem)
blizzard

ruflet (n, masc)
souffle

rugbi (n, masc)
rugby

ruixar /rujˈʃa/ /rujˈʃaɾ/ /ruˈʃa/ (v)
arroser

ruixat /rujˈʃat/ /ruˈʃat/ (n, masc)
douche

rumb /ˈrum/ /ˈrump/ /ˈrump/ (n, masc)
cap

rumiar /ru.miˈa/ /ru.miˈaɾ/ (v)
ruminer

rumor (n)
rumeur

rupia /ruˈpi.a/ /ruˈpi.ə/ (n, fem)
roupie

ruptura a la francesa (n, fem)
fantomisation

rural /ruˈɾaɫ/ (adj)
rural

ruralitat /ru.ɾa.ɫiˈtat/ /ru.ɾə.ɫiˈtat/ (n, fem)
ruralité

rus (adj, masc)
russe
  Relatiu o pertanyent a Rússia.

rus (n, masc)
Russe
  Natural de Rússia.

rusc /ˈrusk/ (n, masc)
ruche

rush (n, masc)
rush

russo-ucraïnès /ˌru.so.kɾə.iˈnəs/ /ˌru.so.u.kɾa.iˈnes/ /ˌru.su.kɾə.iˈnɛs/ (adj, masc)
russo-ukrainien

russojaponès /ˌru.so.d͡ʒa.poˈnes/ /ˌru.so.ʒa.poˈnes/ /ˌru.so.ʒə.poˈnəs/ /ˌru.su.ʒə.puˈnɛs/ (adj, masc)
russo-japonais

ruta /ˈru.ta/ /ˈru.tə/ (n, fem)
route

ruteni (n, masc)
ruthénium

rutherfordi /ru.tərˈfɔr.di/ (n, masc)
rutherfordium

rutllar /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫa/ /ruɫˈɫaɾ/ /ruʎˈʎa/ (v)
rouler
  Estar en funcionament un mecanisme.
  Voltar una cosa sobre ella mateixa.
  Anar amb fluïdesa.

ruà /ruˈa/ (adj, masc)
rouan

ruïna /ruˈi.na/ (n, fem)
ruine

ràbia /ˈra.bi.a/ (n, fem)
rage
  Ira, sentiment d'odi i agressivitat.
  Malaltia vírica transmesa pels gossos.

ràcord /ˈra.koɾt/ /ˈra.kurt/ (n, masc)
raccord

ràdio /ˈra.ði.o/ /ˈra.ði.u/ (n, fem)
radio, radiodiffusion
  Dispositiu receptor de radiodifusió, radioreceptor.

ràfec /ˈra.fek/ /ˈra.fək/ (n, masc)
avant-toit

ràfega /ˈra.fe.ɣa/ (n, fem)
rafale

ràpid /ˈra.pit/ (adj, masc)
rapide
  Que va a molta velocitat.

ràpidament /ˌra.pi.ðaˈmen/ /ˌra.pi.ðaˈment/ /ˌra.pi.ðəˈmen/ /ˌra.pi.ðəˈment/ (adv)
rapidement
  D’una manera ràpida.

ràtio /ˈra.ti.o/ /ˈra.ti.u/ (n, fem)
ratio

règim de permanència (n, masc)
régime de permanence

rèmol /ˈrɛ.moɫ/ /ˈrɛ.muɫ/ (n, masc)
barbue

rèmol empetxinat (n, masc)
turbot

rèmora /ˈrɛ.mo.ɾa/ /ˈrɛ.mo.ɾə/ /ˈrɛ.mu.ɾə/ (n, fem)
rémora commun, rémora fuselé
  Gènere de peixos de la família dels equeneids amb una ventosa sobre el cap que els permet adherir-se a altres peixos, en particular les espècies Remora remora i Echeneis naucrates.

rèptil /ˈrɛp.tiɫ/ (n, masc)
reptile

rígid /ˈri.d͡ʒit/ /ˈri.ʒit/ (adj, masc)
rigide

rímel /ˈri.meɫ/ /ˈri.məɫ/ (n, masc)
rimmel

rínxol /ˈriɲ.t͡ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃoɫ/ /ˈriɲ.ʃuɫ/ (n, masc)
boucle

ròtula /ˈrɔ.tu.ɫa/ /ˈrɔ.tu.ɫə/ (n, fem)
rotule

rúbrica /ˈru.bɾi.ka/ /ˈru.βɾi.kə/ (n, fem)
signature
  Conjunt de traços que fa servir una persona, generalment sempre iguals, per identificar-se en una signatura.

rústic /ˈrus.tik/ (adj, masc)
rustique

s'ha acabat el bròquil /sa.kaˌba.teɫˈbɾɔ.kiɫ/ (idiom)
c'est la fin des haricots

sa /sa/ /sə/ (adj, masc)
sain
  Que té salut i no està malalt.

sa i estalvi (adj, masc)
sain et sauf

saba /ˈsa.ba/ (n, fem)
sève

sabata /saˈba.ta/ (n, fem)
chaussure, soulier

sabata de tacs (n, fem)
soulier à crampons

sabatejar /sa.ba.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βa.teˈd͡ʒa/ /sa.βa.teˈʒa/ /sə.bə.təˈd͡ʒa/ /sə.bə.təˈʒa/ /sə.βə.təˈʒa/ (v)
fouler

sabater /sa.baˈteɾ/ /sa.βaˈte/ /sə.βəˈte/ (n, masc)
cordonnier, cordonnière
  Persona que fa o ven sabates.

sabatilla /sa.baˈti.ʎa/ /sə.βəˈti.ʎə/ (n, fem)
pantoufle
  Sabata lleugera per estar per casa.

sabatitzar /sa.βa.tiˈd͡za/ /sa.βa.tiˈzaɾ/ /sə.βə.tiˈd͡za/ (v)
sabbatiser

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ (n, masc)
savoir
  Coneixement profund.

saber /saˈbeɾ/ /saˈβe/ (v)
savoir
  (transitiu) Conèixer o tenir notícia d'alguna cosa.
  (transitiu) Estar instruït o ser destre en algun art o facultat.
goûter
  (intransitiu) Tenir sabor.

saber fer (n, masc)
know-how

saber greu (v)
regretter

sable /ˈsa.bɫe/ /ˈsa.βɫe/ /ˈsa.βɫə/ /ˈsab.bɫe/ /ˈsab.bɫə/ (n, masc)
sable

saboga /saˈbɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣa/ /saˈβɔ.ɣɔ/ /səˈβɔ.ɣə/ (n, fem)
alose, alose feinte
  (Alosa alosa)

saboner /sa.boˈneɾ/ /sa.βoˈne/ /sə.boˈne/ /sə.buˈne/ /sə.βuˈne/ (n, masc)
grondeur rayé
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Parapristipoma octolineatum)

sabonera /sa.boˈne.ɾa/ /sə.boˈne.ɾə/ /sə.buˈne.ɾə/ /sə.βuˈne.ɾə/ (n, fem)
porte-savon

sabor /saˈboɾ/ /səˈbo/ /səˈβor/ (n)
saveur

sabotejar /sa.bo.teˈd͡ʒaɾ/ /sa.βo.teˈd͡ʒa/ /sa.βo.teˈʒa/ /sə.bo.təˈd͡ʒa/ /sə.bu.təˈʒa/ /sə.βu.təˈʒa/ (v)
saboter

sabre /ˈsa.bɾe/ /ˈsa.βɾə/ (n, masc)
sabre argenté
  (peixos) a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Lepidopus caudatus)

sabre cuafí (n, masc)
poisson sabre

sabí /saˈβi/ /səˈβi/ (adj, masc)
sabin

sabí /saˈβi/ /səˈβi/ (n, masc)
Sabin

sabó /saˈbo/ (n, masc)
savon

sac /ˈsak/ (n, masc)
sac
  Receptacle de roba.
sack
  (futbol americà) Placatge efectuat contra un quarterback en possessió de la pilota que està situat darrere la línia de scrimmage.

sac de gemecs (n, masc)
cornemuse

sacabutx /sa.kaˈβut͡ʃ/ /sə.kəˈβut͡ʃ/ (n, masc)
sacquebute

sacerdot /sa.seɾˈðɔt/ (n, masc)
prêtre

sacerdotal /sa.seɾ.ðoˈtaɫ/ /sə.sər.duˈtaɫ/ /sə.sər.ðuˈtaɫ/ /sə.səɾ.ðoˈtaɫ/ (adj)
sacerdotal

sacerdotessa /sa.seɾ.ðoˈte.sa/ /sə.sər.duˈtɛ.sə/ /sə.sər.ðuˈtɛ.sə/ /sə.səɾ.ðoˈtə.sə/ (n, fem)
prêtresse

sacre /ˈsa.kɾe/ /ˈsa.kɾə/ (n, masc)
sacrum

sacrificar /sa.kɾi.fiˈka/ /sa.kɾi.fiˈkaɾ/ /sə.kɾi.fiˈka/ (v)
sacrifier

sacrificar-se (v)
sacrifier
  (beisbol) Fer, un batedor, una batada que implica un risc elevat de ser eliminat.

sacrifici /sa.kɾiˈfi.si/ /sə.kɾiˈfi.si/ (n, masc)
sacrifice

sacsejar /sak.seˈd͡ʒa/ /sak.seˈd͡ʒaɾ/ /sak.seˈʒa/ /sək.səˈd͡ʒa/ /sək.səˈʒa/ (v)
secouer, agitare

sacsó /səkˈso/ (n, masc)
bourrelet
  Regruix de carn entre dos solcs format en persones grasses.

sadisme /saˈðiz.me/ /səˈðiz.mə/ (n, masc)
sadisme

safari /saˈfa.ɾi/ /səˈfa.ɾi/ (n, masc)
safari

safata /saˈfa.ta/ /səˈfa.tə/ (n, fem)
plateau, cabaret

safety (n, masc)
safety

safir /səˈfir/ (n, masc)
saphir

safrà /səˈfɾa/ (n, masc)
safran

saga /ˈsa.ɣa/ /ˈsa.ɣə/ (n, fem)
série
  (videojocs) Conjunt de videojocs creats l'un com a continuació de l'anterior, que comparteixen característiques bàsiques com ara els personatges principals o l'argument.

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (n, masc)
sagittaire
  (històric) Soldat tirador de sagetes.

sagitari /sa.d͡ʒiˈta.ɾi/ /sa.ʒiˈta.ɾi/ /sə.ʒiˈta.ɾi/ (n, neut)
Sagittaire
  Persona del signe zodiacal de Sagitari.

sagnant /saŋˈnan/ /saɡˈnan/ /saɡˈnant/ /səŋˈnan/ /səŋˈnant/ (adj)
saignant
  Que perd sang, que sagna.
sanglant
  De l’acció, acte o situació en què es vessa sang.

sagnar /saŋˈna/ /saɡˈna/ /saɡˈnaɾ/ /səŋˈna/ (v)
saigner
  (intransitiu) Perdre sang un ésser viu, vessar-la.
indenter
  (transitiu) Deixar un espai en blanc al marge esquerre d'un escrit.

sagnat /saŋˈnat/ /saɡˈnat/ /səŋˈnat/ (n, masc)
alinéa
  Resultat de sagnar un text, de començar-lo més endins de la caixa.

sagrament /sa.ɣɾaˈmen/ /sa.ɣɾaˈment/ /sə.ɣɾəˈmen/ (n, masc)
sacrement

sagrari /saˈɣɾa.ɾi/ /səˈɣɾa.ɾi/ (n, masc)
sanctuaire
  Lloc d’un temple on es guarden relíquies o objectes sagrats.
tabernacle
  Receptacle on es guarda l’eucaristia.

sagrat /saˈɣɾat/ /səˈɣɾat/ (adj, masc)
sacré

sagristà /sa.ɣɾisˈta/ /sə.ɣɾisˈta/ (n, masc)
sacristain

saguer /saˈɣe/ /saˈɣeɾ/ /səˈɣe/ (n, masc)
arrière
  (pilota) Jugador de pilota situat al darrere en un equip de dos o tres jugadors.
  (voleibol) Cadascun dels tres jugadors que ocupen la zona de defensa.
homme de sûreté
  (futbol americà) Defensor situat en l'àrea més endarrerida del camp propi, que s'encarrega principalment de placar els jugadors adversaris que han superat els altres companys d'equip i d'interceptar les passades de l'equip atacant.

saguer fort (n, masc)
homme de sûreté fort

saguer lliure (n, masc)
free safety

sagí /saˈd͡ʒi/ /saˈʒi/ /səˈʒi/ (n, masc)
lard
  Greix animal.

sajolida /sa.d͡ʒoˈɫi.ða/ /sa.ʒoˈɫi.ða/ /sə.ʒoˈɫi.ðə/ /sə.ʒuˈɫi.ðə/ (n, fem)
sarriette
  Especialment la Satureja hortensis.

sal (n, fem)
sel
  Substància blanca de clorur de sodi, obtinguda principalment de l’aigua de mar, usada com a condiment i conservant.
  (química) Compost derivat de la neutralització d’un àcid amb una base o un metall.

sala /ˈsa.ɫa/ (n, fem)
hall

sala d'operacions (n, fem)
salle d'opération

sala de cinema (n, fem)
movie theater, salle de cinéma
  Espai condicionat per la projecció de pel·lícules cinematogràfiques.

sala de joc (n, fem)
salle de jeu

salar /saˈɫa/ /saˈɫaɾ/ /səˈɫa/ (v)
saler
  Posar sal en aliments o begudes, especialment quan és en excés.

salari /saˈɫa.ɾi/ /səˈɫa.ɾi/ (n, masc)
salaire
  Retribució del treballador (assalariat) pel seu treball.

saldo /ˈsaɫ.do/ /ˈsaɫ.du/ (n, masc)
solde
  Diferència entre els ingressos o l'haver i el deure.
  Article venut a baix preu, per ser de baixa qualitat o per estar fora de la moda.

saler /saˈɫe/ /saˈɫeɾ/ /səˈɫe/ (n, masc)
salière

saleta /saˈɫe.ta/ /səˈɫə.tə/ /səˈɫɛ.tə/ (n, fem)
gabinet

saliva /saˈɫi.va/ /saˈɫi.βa/ /səˈɫi.və/ /səˈɫi.βə/ (n, fem)
salive

sallent /saˈʎen/ /saˈʎent/ /səˈʎen/ /səˈʎent/ (adj)
saillant

salmejar /saɫ.meˈd͡ʒa/ /saɫ.meˈd͡ʒaɾ/ /saɫ.meˈʒa/ /səɫ.məˈd͡ʒa/ /səɫ.məˈʒa/ (v)
psalmodier, salmodiare

salmodiar /saɫ.mo.ðiˈa/ /saɫ.mo.ðiˈaɾ/ /səɫ.mo.ðiˈa/ /səɫ.mu.ðiˈa/ (v)
psalmodier
  (per extensió) Cantar o recitar monòtonament.

salmonel·la /saɫ.moˈnɛ.ɫa/ /saɫ.moˈnɛ.ɫɛ/ /saɫ.moˈnɛɫ.ɫa/ /səɫ.moˈnɛɫ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛ.ɫə/ /səɫ.muˈnɛɫ.ɫə/ (n, fem)
salmonelle

salmonel·losi /saɫ.mo.neɫˈɫɔ.zi/ /saɫ.mo.neˈɫɔ.zi/ /səɫ.mo.nəɫˈɫɔ.zi/ /səɫ.mu.nəɫˈɫɔ.zi/ /səɫ.mu.nəˈɫɔ.zi/ (n, fem)
salmonellose

salmó /səɫˈmo/ (adj)
saumon
  Que és de color rosat com el salmó.

salmó /səɫˈmo/ (n, masc)
saumon
  Peix de la família dels salmònids amb la carn vermella que neix, es reprodueix i mort en aigües dolces tot i viure la major part de la seva vida en aigua salada (Salmo salar).
  Color rosa ataronjat com la carn del peix Salmo salar.

salnitre /ˌsaɫˈni.tɾe/ /ˌsaɫˈni.tɾə/ (n, masc)
salpêtre

salpa /ˈsaɫ.pa/ /ˈsaɫ.pə/ (n, fem)
saupe

salpar /saɫˈpa/ /saɫˈpaɾ/ /səɫˈpa/ (v)
appareiller

salpasser /saɫ.paˈse/ /saɫ.paˈseɾ/ /səɫ.pəˈse/ (n, masc)
aspergeoir

salpebrar /ˌsaɫ.peˈbɾaɾ/ /ˌsaɫ.peˈβɾa/ /ˌsaɫ.pəˈβɾa/ (v)
saler et poivrer

salpingitis /saɫ.piɲˈd͡ʒi.tis/ /səɫ.piɲˈʒi.tis/ (n, fem)
salpingite

salsa /ˈsaɫ.sa/ /ˈsaɫ.sə/ (n, fem)
sauce
  Acompanyament semilíquid del menjar per donar-li millor sabor.

salsera /saɫˈse.ɾa/ /səɫˈse.ɾə/ (n, fem)
saucière
  Recipient destinat a contenir i servir a taula salses.

salsitxa /səɫˈsi.t͡ʃə/ (n, fem)
saucisse

salt /ˈsaɫ/ /ˈsaɫt/ (n, masc)
saut
  Moviment cap endavant o cap amunt, conseqüència de saltar.
coup sauté
  (billar) Jugada consistent a fer saltar la bola jugadora sobre el feltre per mitjà d'un cop efectuat amb un angle d'incidència del tac entre 36 i 45°, que generalment s'utilitza per a evitar el contacte amb una bola interposada en el camí de la bola d'atac.

salt de granota (n, masc)
flub

salt entre dos (n, masc)
entre-deux

saltador /saɫ.taˈðo/ /saɫ.taˈðoɾ/ /səɫ.təˈðo/ (n, masc)
sauteur

saltamartí /ˌsaɫ.ta.maɾˈti/ /ˌsaɫ.tə.mərˈti/ (n, masc)
culbuto
  Joguina d'infant en forma de ninot que porta un pes a la base de manera que sempre s'aguanta dreta.
sauterelle
  Insecte saltador de l’ordre dels ortòpters, de color verd.

saltar /saɫˈta/ /saɫˈtaɾ/ (v)
sauter
  Fer un moviment elevant els dos peus del terra per impulsar-se cap amunt o cap endavant.
  Passar per alt, ometre.
  (cuina) Fregir a foc viu i remenant la vianda.

saltar-se una base (v)
dépasser par dessus une base

saltet /saɫˈtet/ /səɫˈtət/ /səɫˈtɛt/ (n, masc)
sautillé
  Salt que implica un desplaçament i una elevació mínims del gimnasta que els realitza.

saltiri /saɫˈti.ɾi/ /səɫˈti.ɾi/ (n, masc)
psautier
  Recull de salms.
psaltérion
  Instrument cordòfon antic, anàleg a la cítara, que es toca amb un plectre o amb martells.

saludable /sa.ɫuˈða.bɫe/ /sa.ɫuˈða.βɫe/ /sa.ɫuˈðab.bɫe/ /sə.ɫuˈða.βɫə/ /sə.ɫuˈðab.bɫə/ (adj)
salubre

saludar /sa.ɫuˈða/ /sa.ɫuˈðaɾ/ /sə.ɫuˈða/ (v)
saluer

salut /saˈɫut/ (Interjection)
à tes souhaits, santé
  Exclamació feta en esternudar.

salut /saˈɫut/ (n, fem)
santé
  Estat de benestar físic i absència de malaltia.

salut /saˈɫut/ (n, masc)
salut
  Salutació, acció de saludar.

salutació /sa.ɫu.ta.siˈo/ (n, fem)
salutation

salvador /saɫ.vaˈðoɾ/ /saɫ.βaˈðo/ /saɫ.βaˈðoɾ/ /səɫ.vəˈðo/ /səɫ.βəˈðo/ (n, masc)
salvateur

salvaguarda /saɫ.vaˈɣwaɾ.ða/ /saɫ.βaˈɣwar.ða/ /saɫ.βaˈɣwaɾ.ða/ /səɫ.vəˈɣwaɾ.ðə/ /səɫ.βəˈɣwar.də/ (n, fem)
sauvegarde

salvaguardar /ˌsaɫ.va.ɣwaɾˈðaɾ/ /ˌsaɫ.və.ɣwəɾˈða/ /ˌsaɫ.βa.ɣwarˈða/ /ˌsaɫ.βa.ɣwaɾˈða/ /ˌsaɫ.βə.ɣwərˈda/ (v)
protéger

salvament /saɫ.vaˈment/ /saɫ.βaˈmen/ /səɫ.vəˈmen/ /səɫ.vəˈment/ /səɫ.βəˈmen/ /ˌsaɫ.vaˈment/ /ˌsaɫ.vəˈmen/ /ˌsaɫ.vəˈment/ /ˌsaɫ.βaˈmen/ /ˌsaɫ.βəˈmen/ (n, masc)
sauvetage

salvar /saɫˈvaɾ/ /saɫˈβa/ /səɫˈva/ /səɫˈβa/ (v)
sauver

salvat /saɫˈvat/ /saɫˈβat/ /səɫˈvat/ /səɫˈβat/ (Interjection)
sauf

salvat /saɫˈvat/ /saɫˈβat/ /səɫˈvat/ /səɫˈβat/ (preposition)
sauf
  Deixant a part allò que no es vol considerar.

salvatge /saɫˈva.d͡ʒe/ /saɫˈβa.d͡ʒe/ /səɫˈva.d͡ʒə/ (adj)
sauvage
  No domesticat.
  No cultivat, silvestre.
  No civilitzat, primitiu.

salze /ˈsaɫ.ze/ (n, masc)
saule

saló /saˈɫo/ /səˈɫo/ (n, masc)
salon

samari /səˈma.ɾi/ (n, masc)
samarium

samarra /saˈma.ra/ /səˈma.rə/ (n, fem)
chamarre

samarreta /sa.maˈre.ta/ /sə.məˈrə.tə/ /sə.məˈrɛ.tə/ (n, fem)
maillot
  Peça interior de roba que cobreix bona part del tronc, normalment fins poc més enllà de la cintura.
T-shirt
  Peça de roba lleugera de coll tancat i màniga curta.

samarreta imperi (n, fem)
marcel

samfaina /saɱˈfaj.na/ /səɱˈfaj.nə/ (n, fem)
ratatouille

samogitià /sa.mo.d͡ʒi.tiˈa/ /sə.mu.ʒi.tiˈa/ (n, masc)
samogitien
  Llengua bàltica de Samogítia, o dialecte lituà de l'oest de Lituània.

samoà /sa.moˈa/ /sə.moˈa/ /sə.muˈa/ (adj, masc)
Samoan
  Relatiu o pertanyent a Samoa o bé a la Samoa Americana.

samoà /sa.moˈa/ /sə.moˈa/ /sə.muˈa/ (n, masc)
Samoan
  Persona que habita o és originària de Samoa o bé de la Samoa Americana.
  Llengua austronèsia parlada principalment a Samoa.

samsó /samˈso/ /səmˈso/ (n, masc)
cinsault

sancionar /san.si.oˈna/ /san.si.oˈnaɾ/ /sən.si.uˈna/ (v)
sanctionner

sanció /san.siˈo/ /sən.siˈo/ (n, fem)
sanction

sanció de temps mort (n, fem)
sanction de temps mort

sanció tècnica (n, fem)
sanction technique

sandvitx /sandˈbit͡ʃ/ /sandˈvit͡ʃ/ /sanˈbit͡ʃ/ /səɱˈvit͡ʃ/ (n, masc)
sandwich

sandàlia /sanˈða.ɫi.a/ /sənˈða.ɫi.ə/ (n, fem)
andale, sandale

sanefa /saˈne.fa/ /səˈnɛ.fə/ (n, fem)
bordure

sanejament /sa.ne.d͡ʒaˈmen/ /sa.ne.d͡ʒaˈment/ /sa.ne.ʒaˈmen/ /sə.nə.ʒəˈmen/ /sə.nə.ʒəˈment/ (n, masc)
assainissement

sang /ˈsaŋ/ /ˈsaŋk/ /ˈsaŋk/ (n, fem)
sang

sanglot /saŋˈɡɫot/ /səŋˈɡɫot/ (n, masc)
sanglot
  Sospir amb inspiració i expiració convulsives.

sanglotar /saŋ.ɡɫoˈta/ /saŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /səŋ.ɡɫoˈta/ /səŋ.ɡɫuˈta/ (v)
sangloter
  Fer sanglots.

sangonera /saŋ.ɡoˈne.ɾa/ /səŋ.ɡoˈne.ɾə/ /səŋ.ɡuˈne.ɾə/ (n, fem)
sangsue

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ (adj, masc)
sanitaire
  Referent a la sanitat.

sanitari /sa.niˈta.ɾi/ /sə.niˈta.ɾi/ (n, masc)
sanitaire
  Aparell d’higiene de la cambra de bany.

sanitat /sa.niˈtat/ /sə.niˈtat/ (n, fem)
santé

sansa /ˈsan.sa/ /ˈsan.sə/ (n, fem)
kisanzi
  Instrument idiòfon pinçat de taula, constituït per una caixa sobre la qual estan fixades unes llengüetes que es pincen amb els dits polzes de totes dues mans.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ (adj, masc)
saint
  Venerable per motius religiosos.

sant /sent/ /sənt/ /ˈsan/ /ˈsant/ (n, masc)
saint
  Títol amb què l'Església catòlica distingeix a les persones que han realitzat dos miracles en nom del cristianisme.

sant i senya (n, masc)
mot d'ordre

santabàrbara /ˌsan.taˈbaɾ.ba.ɾa/ /ˌsan.təˈβar.bə.ɾə/ (n, fem)
sainte-barbe

santament /ˌsan.taˈmen/ /ˌsan.taˈment/ /ˌsan.təˈmen/ /ˌsan.təˈment/ (adv)
saintement

santificar /san.ti.fiˈka/ /san.ti.fiˈkaɾ/ /sən.ti.fiˈka/ (v)
sanctifier

santuari /san.tuˈa.ɾi/ /sən.tuˈa.ɾi/ (n, masc)
sanctuaire

sanxian /saɲ.t͡ʃiˈan/ /səɲ.ʃiˈan/ (n, masc)
san-hsien

sapel·li /saˈpɛ.ɫi/ /saˈpɛɫ.ɫi/ /səˈpɛ.ɫi/ /səˈpɛɫ.ɫi/ (n, masc)
sapelli

saquejador /sa.ke.d͡ʒaˈðoɾ/ /sa.ke.ʒaˈðo/ /sə.kə.ʒəˈðo/ (n, masc)
pilleur
  Persona que saqueja.

sarangui (n, masc)
sarangi

sarau /saˈɾaw/ /səˈɾaw/ (n, masc)
soirée
  Ball o convit amb música entre persones de distinció, generalment celebrat cap al vespre.

sarbatana /saɾ.baˈta.na/ /sər.bəˈta.nə/ (n, fem)
sarbacane

sarcòfag /saɾˈkɔ.fak/ /sərˈkɔ.fək/ (n, masc)
sarcophage

sard (adj, masc)
sarde
  Relatiu o pertanyent a Sardenya, als seus habitants o a la seva llengua.

sard (n, masc)
sarde, Sarde
  Natiu de Sardenya.
sarde
  (només singular) Llengua històricament parlada a Sardenya.

sardana /saɾˈða.na/ /sərˈda.nə/ (n, fem)
sardane

sardina /sərˈdi.nə/ (n, fem)
sardine

sarg /ˈsark/ (n, masc)
sar commun
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Diplodus sargus sargus)

sargantana /saɾ.ɣanˈta.na/ (n, fem)
lézard

sargir /sarˈd͡ʒi/ /saɾˈd͡ʒi/ /saɾˈd͡ʒiɾ/ /sərˈʒi/ (v)
raccommoder

sari /ˈsa.ɾi/ (n, masc)
sari

sarment /sarˈmen/ /saɾˈmen/ /saɾˈment/ /sərˈmen/ /səɾˈment/ (n)
sarment

sarod (n, masc)
sarod

sarraí /sa.raˈi/ /sə.rəˈi/ (adj, masc)
sarrasin

sarraí /sa.raˈi/ /sə.rəˈi/ (n, masc)
Sarrasin

sarrussòfon /sa.ruˈsɔ.fon/ /sə.ruˈsɔ.fun/ (n, masc)
sarrussophone

sarró /saˈro/ /səˈro/ (n, masc)
cartable

sarsuela /sar.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫa/ /saɾ.suˈɛ.ɫɛ/ /sər.suˈɛ.ɫə/ (n, fem)
zarzuela
  Gènere per ser representat, semblant a l'òpera, que alterna fragments de cançó lírica amb altres dialogats.

sassànida (adj)
sassanide

sastre /ˈsas.tɾe/ (n, masc)
tailleur

sastressa /sasˈtɾe.sa/ /səsˈtɾə.sə/ /səsˈtɾɛ.sə/ (n, fem)
tailleuse

satisfacció /sa.tis.fak.siˈo/ /sə.tis.fək.siˈo/ (n, fem)
satisfaction

satisfacció en el treball (n, fem)
satisfaction au travail

satisfer /sa.tisˈfe/ /sa.tisˈfeɾ/ /sə.tisˈfe/ (v)
satisfaire
  Acomplir un anhel o una necessitat.
  Fer contenta una persona amb allò que desitja.

saturnisme /sa.tuɾˈniz.me/ /sə.turˈniz.mə/ (n, masc)
saturnisme

satèl·lit /saˈtɛɫ.ɫit/ /səˈtɛɫ.ɫit/ (n, masc)
satellite

sauló /sawˈɫo/ /səwˈɫo/ (n, masc)
gore

sauna /ˈsaw.na/ /ˈsaw.nə/ (n, fem)
sauna

saur /ˈsawr/ (adj, masc)
saur

saure /ˈsaw.ɾe/ /ˈsaw.ɾə/ (n, masc)
saurien

savi /ˈsa.βi/ (adj, masc)
savant
  Que acumula molts sabers, molts coneixements.
  D’un animal, que té habilitats.
sage
  Assenyat, que actua apropiadament.

savi /ˈsa.βi/ (n, masc)
savant
  Persona que acumula molts sabers, molts coneixements.

saviesa /sa.viˈe.za/ /sa.βiˈe.za/ /sə.viˈə.zə/ /sə.viˈɛ.zə/ /sə.βiˈɛ.zə/ (n, fem)
sagesse

saxhorn /ˌsakˈsoɾn/ /ˌsakˈsɔrn/ (n, masc)
saxhorn

saxòfon /sakˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fon/ /səkˈsɔ.fun/ (n, masc)
saxophone

saó /saˈo/ /səˈo/ (n, fem)
occasion
  Ocasió, temps en el qual ocorre un fet.
maturité
  Estat de maduresa o de perfecció.

scramble (n, masc)
scramble

script /esˈkɾipt/ /əsˈkɾipt/ (n, masc)
script

seaborgi /siˈβɔr.ɡi/ (n, masc)
seaborgium

sebastes /seˈbas.tes/ /səˈβas.təs/ (n, masc)
sébastes

sebollir /se.boˈʎiɾ/ /se.βoˈʎi/ /sə.boˈʎi/ /sə.buˈʎi/ /sə.βuˈʎi/ (v)
enterrer
  Enterrar un mort, introduir-lo a la seva tomba, inhumar.

sec /ˈsek/ /ˈsək/ /ˈsɛk/ (adj, masc)
sec
  Sense humitat o amb poca aigua.

seca /ˈse.ka/ /ˈsə.kə/ /ˈsɛ.kə/ (n, fem)
monnaie

secant /seˈkan/ /seˈkant/ /səˈkan/ /səˈkant/ (adj)
sécant, sécante

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ (adj, masc)
secret
  Que la seva comprensió resulta difícil o es té insuficients coneixements.

secret /seˈkɾet/ /səˈkɾet/ /səˈkɾət/ /səˈkɾɛt/ (n, masc)
secret

secretar /se.kɾeˈta/ /se.kɾeˈtaɾ/ /sə.kɾəˈta/ (v)
sécréter

secretari /se.kɾeˈta.ɾi/ /sə.kɾəˈta.ɾi/ (n, masc)
secrétaire

secretari acadèmic (n, masc)
secrétaire académique

secta /ˈsɛk.ta/ /ˈsɛk.tɛ/ (n, fem)
secte

sector /sekˈto/ /sekˈtoɾ/ /səkˈto/ (n, masc)
secteur

secularització /se.ku.la.ri.za.siˈo/ /se.ku.ɫa.ri.d͡za.siˈo/ /sə.ku.ɫə.rid.za.siˈo/ (n, fem)
sécularisation

secularitzar //se.ku.ɫa.ɾiˈd͡ˈza/ /se.ku.ɫa.riˈzaɾ/ /sə.ku.ɫə.ridˈza/ (v)
séculariser

secundar /se.kunˈda/ /se.kunˈdaɾ/ /sə.kunˈda/ (v)
appuyer

secundari /se.kunˈda.ɾi/ /sə.kunˈda.ɾi/ (adj, masc)
secondaire

secundària /se.kunˈda.ɾi.a/ (n, fem)
deuxième ligne défensive
  (futbol americà) Línia de jugadors de la defensa formada pels defensors laterals i els saguers.

seda /ˈse.ða/ /ˈsə.ðə/ /ˈsɛ.ðə/ (n, fem)
soie

sedegar /se.ðeˈɣa/ /se.ðeˈɣaɾ/ /sə.ðəˈɣa/ (v)
aspirer

sedegós /se.ðeˈɣos/ /sə.ðəˈɣos/ (adj, masc)
assoiffé

sedentari /se.ðenˈta.ɾi/ /sə.ðənˈta.ɾi/ (adj, masc)
sédentaire

sedició /se.ði.siˈo/ /sə.ði.siˈo/ (n, fem)
sédition

sediment /se.ðiˈment/ /sə.ðiˈmen/ (n, masc)
sédiment

sedimentar /se.ði.menˈta/ /se.ði.menˈtaɾ/ /sə.ði.mənˈta/ (v)
sédimenter

sedimentari /se.ði.menˈta.ɾi/ /sə.ði.mənˈta.ɾi/ (adj, masc)
sédimentaire

seduir /se.ðuˈi/ /se.ðuˈiɾ/ /sə.ðuˈi/ (v)
séduire
  Guanyar-se una persona el favor sexual d'una altra.

sedàs /seˈðas/ /səˈðas/ (n, masc)
tamiss

segada /seˈɣa.ða/ /səˈɣa.ðə/ (n, fem)
fauchage

segar /seˈɣa/ /seˈɣaɾ/ /səˈɣa/ (v)
faucher
  (agricultura) Tallar plantes (blat, etc.) per a arreplegar-les.
  (futbol) Fer una entrada a un adversari passant-li la cama per sota els seus peus.
  (hoquei sobre patins) Cometre una falta consistent a emportar-se la bola amb el costat interior de la curvatura de l'estic.

segell /seˈd͡ʒeʎ/ /seˈʒeʎ/ /səˈʒeʎ/ (n, masc)
timbre
  Objecte destinat estampar alguna mena de marca que té perfilada en volum. Aquesta marca s'utilitza principalment per a indicar una propietat, una autenticitat o la identificació de l'emissor.
  Paper petit estampat que cal enganxar en l'element a tractar i que demostra un pagament previ a un dels següents serveis: enviament per correu d'una carta, postal o paquet o bé realització d'una gestió mitjançant un document (instància, pòlissa, etc).

segellar /se.d͡ʒeˈʎa/ /se.d͡ʒeˈʎaɾ/ /se.ʒeˈʎa/ /sə.ʒəˈʎa/ (v)
sceller

segle /ˈse.ɣɫe/ /ˈse.ɣɫə/ /ˈseɡ.ɡɫe/ /ˈseɡ.ɡɫə/ /ˈsɛ.ɣɫə/ /ˈsɛɡ.ɡɫə/ (n, masc)
siècle

segon /seˈɣon/ (n, masc)
seconde, seconde d'angle
  Unitat de temps del sistema internacional que equival a la duració de 9.192.631.770 períodes de radiació corresponents a la transició entre dos nivells de l'estructura hiperfina de l'estat fonamental del cesi 133.

segon /seˈɣon/ (number)
deuxième, second
  (ordinal) Que va just darrere del primer.

segon centre (n, masc)
deuxième centre

segon cicle d'educació secundària obligatòria (n, masc)
deuxième cycle du collège

segon receptor (n, masc)
deuxième receveur

segon servei (n, masc)
second service

segon servidor (n, masc)
second serveur

segona base (n, fem)
deuxième base
  (beisbol) Base corresponent a l'angle situat en diagonal respecte a la base de meta, que un corredor ha de tocar en segon lloc.

segona base (n, neut)
deuxième base
  (beisbol) Interior que juga a prop de la segona base, amb la missió d'agafar les pilotes batudes que passen per la seva zona.

segona línia (n, fem)
deuxième ligne

segona línia defensiva (n, fem)
seconde ligne de défense

segona línia ofensiva (n, fem)
seconde ligne d'attaque

segona part (n, fem)
deuxième mi-temps

segons /seˈɣons/ /səˈɣons/ (conjunction)
selon

segregació (n, fem)
ségrégation

segregar /se.ɣɾeˈɣa/ /se.ɣɾeˈɣaɾ/ /sə.ɣɾəˈɣa/ (v)
séparer

segrest /seˈɣɾest/ /səˈɣɾest/ (n, masc)
séquestration

seguici /seˈɣi.si/ /səˈɣi.si/ (n, masc)
suite

seguidilla /se.ɣiˈði.ʎa/ /sə.ɣiˈði.ʎə/ (n, fem)
séguedille

seguidor /se.ɣiˈðo/ /se.ɣiˈðoɾ/ /sə.ɣiˈðo/ (n, masc)
adepte

seguiment /se.ɣiˈmen/ /se.ɣiˈment/ /sə.ɣiˈmen/ /sə.ɣiˈment/ (n, masc)
accompagnement

seguir /seˈɣi/ /seˈɣiɾ/ /səˈɣi/ (v)
suivre
  Anar darrere d'algú o d’alguna cosa que es mou en la mateixa direcció.

seguit /seˈɣit/ (adj, masc)
suivi
  Continu ininterrompudament.

seguit /seˈɣit/ (n, masc)
suite
  Conjunt d’una cosa repetida successivament.

segur /seˈɣu/ /seˈɣuɾ/ /səˈɣu/ (adj, masc)
sûr
  confiat, decidit
  ferm, sense perill
  cert, evident

seguretat /se.ɣu.ɾeˈtat/ (n, fem)
sécurité, sûreté
  Absència de perill, qualitat de segur.

segó /seˈɣo/ /səˈɣo/ (n, masc)
son

següent /seˈɣwen/ /seˈɣwent/ /səˈɣwen/ /səˈɣwent/ (adj)
suivant

seient /seˈjen/ /seˈjent/ /səˈjen/ /səˈjent/ (n, masc)
siège

seitó /sejˈto/ /səjˈto/ (n, masc)
anchois

seixa /ˈse.ʃa/ /ˈse.ʃə/ /ˈsej.ʃa/ (n, fem)
seiche

seixanta /sejˈʃan.ta/ /seˈʃan.ta/ /siˈʃan.ta/ /siˈʃan.tə/ /ʃiˈʃan.ta/ /ʃiˈʃan.tə/ (number)
soixante

seixanta-cinc /sejˌʃan.taˈsiŋ/ /sejˌʃan.taˈsiŋk/ /seˌʃan.taˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋ/ /səˌʃan.təˈsiŋk/ (number)
soixante-cinq

seixanta-cinquè /sejˌʃan.ta.siŋˈke/ /seˌʃan.ta.siŋˈke/ /səˌʃan.tə.siŋˈkə/ /səˌʃan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
soixante-cinquième

seixanta-dos /sejˌʃan.taˈðos/ /seˌʃan.taˈðos/ /səˌʃan.təˈðos/ (number)
soixante-deux

seixanta-dosè /sejˌʃan.ta.ðoˈze/ /seˌʃan.ta.ðoˈze/ /səˌʃan.tə.ðoˈzə/ /səˌʃan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
soixante-deuxième

seixanta-nou /sejˌʃan.taˈnɔw/ /seˌʃan.taˈnɔw/ /səˌʃan.təˈnɔw/ (number)
soixante-neuf

seixanta-novè /sejˌʃan.ta.noˈve/ /sejˌʃan.ta.noˈβe/ /seˌʃan.ta.noˈβe/ /səˌʃan.tə.noˈvə/ /səˌʃan.tə.nuˈvɛ/ /səˌʃan.tə.nuˈβɛ/ (number)
soixante-neuvième

seixanta-quatre /sejˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /seˌʃan.taˈkwa.tɾe/ /səˌʃan.təˈkwa.tɾə/ (number)
soixante-quatre

seixanta-quatrè /sejˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /seˌʃan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌʃan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
soixante-quatrième

seixanta-set /sejˌʃan.taˈsɛt/ /seˌʃan.taˈsɛt/ /səˌʃan.təˈsɛt/ (number)
soixante-sept

seixanta-setè /sejˌʃan.ta.seˈte/ /seˌʃan.ta.seˈte/ /səˌʃan.tə.səˈtə/ /səˌʃan.tə.səˈtɛ/ (number)
soixante-septième

seixanta-sis /sejˌʃan.taˈsis/ /seˌʃan.taˈsis/ /səˌʃan.təˈsis/ (number)
soixante-six

seixanta-sisè /sejˌʃan.ta.siˈze/ /seˌʃan.ta.siˈze/ /səˌʃan.tə.siˈzə/ /səˌʃan.tə.siˈzɛ/ (number)
soixante-sixième

seixanta-tres /sejˌʃan.taˈtɾes/ /seˌʃan.taˈtɾes/ /səˌʃan.təˈtɾes/ (number)
soixante-trois

seixanta-tresè /sejˌʃan.ta.tɾeˈze/ /seˌʃan.ta.tɾeˈze/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzə/ /səˌʃan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
soixante-troisième

seixanta-un /sejˌʃan.taˈun/ /seˌʃan.taˈun/ /səˌʃan.təˈun/ (number)
soixante-et-un

seixanta-una /sejˌʃan.taˈu.na/ /seˌʃan.taˈu.na/ /səˌʃan.təˈu.nə/ (number)
soixante-et-une
  Forma femenina de seixanta-un.

seixanta-unè /sejˌʃan.ta.uˈne/ /seˌʃan.ta.uˈne/ /səˌʃan.tə.uˈnə/ /səˌʃan.tə.uˈnɛ/ (number)
soixante-et-unième

seixanta-vuit /sejˌʃan.taˈvujt/ /sejˌʃan.taˈβujt/ /seˌʃan.taˈβujt/ /səˌʃan.təˈvujt/ /səˌʃan.təˈβujt/ (number)
soixante-huit

seixanta-vuitè /sejˌʃan.ta.vujˈte/ /sejˌʃan.ta.βujˈte/ /seˌʃan.ta.βwiˈte/ /səˌʃan.tə.vujˈtə/ /səˌʃan.tə.vujˈtɛ/ /səˌʃan.tə.βujˈtɛ/ (number)
soixante-huitième

seixantejar /se.ʃan.teˈd͡ʒa/ /sej.ʃan.teˈd͡ʒaɾ/ /sej.ʃan.teˈʒa/ /sə.ʃən.təˈd͡ʒa/ /sə.ʃən.təˈʒa/ (v)
friser

seixantè /se.ʃanˈte/ /sej.ʃanˈte/ /sə.ʃənˈtə/ /sə.ʃənˈtɛ/ (number)
soixantième

seleccionar /se.ɫek.si.oˈna/ /se.ɫek.si.oˈnaɾ/ /sə.ɫək.si.uˈna/ (v)
sélectionner

selecció /se.ɫek.siˈo/ /sə.ɫək.siˈo/ (n, fem)
sélection

selectivitat /se.ɫek.ti.viˈtat/ /se.ɫek.ti.βiˈtat/ /sə.ɫək.ti.viˈtat/ /sə.ɫək.ti.βiˈtat/ (n, fem)
sélectivité

seleni /səˈɫɛ.ni/ (n, masc)
sélénium

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ (n, fem)
sélénite
  Sulfat de calç cristal·litzat.

selenita /se.ɫeˈni.ta/ /sə.ɫəˈni.tə/ (n, neut)
Sélénite
  Nom dels personatges ficticis, habitants de la Lluna, creats per Llucià de Samosata en el seu llibre "Història vertadera".

sella /ˈse.ʎa/ /ˈse.ʎə/ (n, fem)
selle

selvàtic /seɫˈva.tik/ /seɫˈβa.tik/ /səɫˈva.tik/ /səɫˈβa.tik/ (adj, masc)
forestier

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ (adj)
semblable
  Que és gairebé igual a un altre.

semblant /semˈbɫan/ /semˈbɫant/ /səmˈbɫan/ /səmˈbɫant/ (n, masc)
visage
  Cara que manifesta l’estat d’ànim, l’estat de salut.

semblar /semˈbɫa/ /semˈbɫaɾ/ /səmˈbɫa/ (v)
sembler

sembrar /semˈbɾa/ /semˈbɾaɾ/ /səmˈbɾa/ (v)
semer

semen /ˈse.men/ /ˈsɛ.mən/ (n, masc)
sperme

semicorxera /ˌse.mi.koɾˈt͡ʃe.ɾa/ /ˌsə.mi.koɾˈʃə.ɾə/ /ˌsɛ.mi.kurˈʃɛ.ɾə/ (n, fem)
double croche

semifalta (n, fem)
demi-faute

semifinal /ˌse.mi.fiˈnaɫ/ /ˌsə.mi.fiˈnaɫ/ /ˌsɛ.mi.fiˈnaɫ/ (n, fem)
demi-finale

semifusa /ˌse.miˈfu.za/ /ˌsə.miˈfu.zə/ /ˌsɛ.miˈfu.zə/ (n, fem)
quadruple croche

semigarrapatea /ˌse.mi.ɣa.ra.paˈte.a/ /ˌsə.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ /ˌsɛ.mi.ɣə.rə.pəˈte.ə/ (n, fem)
sextuple croche

seminari /se.miˈna.ɾi/ /sə.miˈna.ɾi/ (n, masc)
séminaire
  Institució catòlica on es formen i eduquen els qui volen ser sacerdots.
  Curs breu de formació amb sessions de treball de grup sota la tutela d'un professor especialitzat.

semiplè (n, masc)
demi-abat

semirough (n, masc)
demi-rough

sempitern /sem.piˈtɛɾn/ /səm.piˈtɛrn/ (adj, masc)
sempiternel

sempre /ˈsem.pɾe/ (adv)
toujours

semàfor /seˈma.foɾ/ /səˈma.foɾ/ /səˈma.fur/ (n, masc)
sémaphore, feu

semàntica /seˈman.ti.ka/ /səˈman.ti.kə/ (n, fem)
sémantique

senalla /seˈna.ʎa/ /səˈna.jə/ /səˈna.ʎə/ (n, fem)
cabas

senat /seˈnat/ /səˈnat/ (n, masc)
sénat

sencer /senˈse/ /senˈseɾ/ /sənˈsə/ /sənˈsɛ/ (adj, masc)
entier

senderi /senˈðɛ.ɾi/ /sənˈðɛ.ɾi/ (n, masc)
jugement

senderisme /sen.deˈɾiz.me/ (n, masc)
randonnée
  Pràctica excursionista que consisteix a recórrer senders de gran recorregut.

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ (adj, masc)
sénégalais
  Relatiu o pertanyent a Senegal.

senegalès /sə.nə.ɣəˈɫəs/ /sə.nə.ɣəˈɫɛs/ (n, masc)
sénégalais
  Persona que habita o és originària de Senegal.

senglar /seŋˈɡɫa/ /səŋˈɡɫa/ (n, masc)
sanglier

sengles /ˈseŋ.ɡɫes/ /ˈsəŋ.ɡɫəs/ /ˈsɛŋ.ɡɫəs/ (adj)
chacun

sensacional /sen.sa.si.oˈnaɫ/ /sən.sə.si.uˈnaɫ/ (adj)
sensationnel

sensació (n, fem)
sensation

sensat /senˈsat/ /sənˈsat/ (adj, masc)
sensé

sense /ˈsen.sa/ /ˈsen.se/ /ˈsən.sə/ /ˈsɛn.sə/ (preposition)
sans, avec pas de

sense mida (adv)
démesurément

sensellar /ˌsen.seˈʎaɾ/ /ˌsen.səˈʎar/ /ˌsən.səˈʎaɾ/ /ˌsɛn.səˈʎar/ (n, neut)
sans-abri

sensellarisme /sen.se.ʎaˈɾiz.me/ /sən.sə.ʎəˈɾiz.mə/ (n, masc)
sans-abrisme

sensepapers /ˌsen.se.paˈpes/ /ˌsen.se.paˈpeɾs/ /ˌsen.sə.pəˈpes/ /ˌsən.sə.pəˈpes/ /ˌsɛn.sə.pəˈpes/ (n, neut)
sans-papiers

sensesostre /ˌsen.seˈsos.tɾe/ /ˌsɛn.səˈsos.tɾə/ (n, neut)
sans-logis

sensible /senˈsi.bɫe/ /senˈsi.βɫe/ /senˈsib.bɫe/ /sənˈsi.βɫə/ /sənˈsib.bɫə/ (adj)
sensible
  Que està dotat de sensibilitat.

sensor /senˈso/ /senˈsoɾ/ /sənˈso/ (n, masc)
senseur

sentiment /sen.tiˈmen/ /sen.tiˈment/ /sən.tiˈmen/ /sən.tiˈment/ (n, masc)
sentiment
  Experiència subjectiva de l'emoció, estable i més o menys duradora.

sentinella /sen.tiˈne.ʎa/ /sən.tiˈne.ʎə/ (n, masc)
sentinelle

sentir /senˈti/ /senˈtiɾ/ (v)
sentir
  Percebre amb els sentits, tret del visual.
  Tenir una sensació, una percepció, experimentar un sentiment, una emoció.
entendre
  Percebre sons mitjançant l'oïda.
déplorer
  (castellanisme) Lamentar, saber greu.

sentir-hi /senˈti.ɾi/ /sənˈti.ɾi/ (v)
entendre
  Tenir la capacitat de percebre sons amb l'oïda.

sentir-se /senˈtiɾ.se/ /sənˈtir.sə/ (v)
sentir
  Adonar-se del propi estat físic.

sentit /senˈtit/ (n, masc)
sens
  Facultat per relacionar el cos i l'exterior (la vista, el tacte....)
  Intencionalitat d’allò que es diu.
  Orientació d’una direcció.

sentit figurat (n, masc)
figuré

sentit propi (n, masc)
sens propre

sentència /senˈtɛn.si.a/ /sənˈtɛn.si.ə/ (n, fem)
jugement

seny /ˈseɲ/ /ˈsəɲ/ /ˈsɛɲ/ (n, masc)
bon sens
  Qualitat de ponderar les conseqüències dels actes abans de portar-los a terme.

senya /ˈse.ɲa/ /ˈsə.ɲə/ /ˈsɛ.ɲə/ (n, fem)
signe
  Tret distintiu que identifica un individu o un objecte.
signal
  (futbol americà) Combinació de paraules o números que un equip utilitza per a indicar les jugades que vol executar.

senyal /seˈɲaɫ/ /siˈɲaɫ/ (n, masc)
signal, signe
  Marca feta a alguna cosa.
signal
  Indicació per anar a alguna part o que conté alguna informació (especialment a trànsit).
  (beisbol) Gest fet pel receptor al llançador amb la mà descoberta per a demanar-li un llançament determinat.
marque
  (rugbi) Marca feta a terra, en el punt exacte del camp de joc on s'ha d'executar un xut franc o un xut de càstig.

senyal de l'àrbitre (n, masc)
signal de l'arbitre

senyal de mà (n, masc)
signal de main

senyal de pilota llesta (n, fem)
signal balle prête à jouer

senyal del cronometrador (n, masc)
signal du chronométreur

senyal dels 24 segons (n, masc)
signal de l'appareil des 24 secondes

senyal oficial (n, masc)
geste officiel

senyor /seˈɲo/ /seˈɲoɾ/ /siˈɲo/ /siˈɲoɾ/ /səˈɲo/ /səˈɲu/ (n, masc)
monsieur
  (usat especialment pels nens) Home gran o desconegut.

senyora /seˈɲo.ɾa/ /səˈɲo.ɾə/ (n, fem)
madame
  Tractament de cortesia donat a una dona.

senyoreta /se.ɲoˈɾe.ta/ /sə.ɲoˈɾə.tə/ /sə.ɲuˈɾɛ.tə/ (n, fem)
mademoiselle
  Tractament de cortesia donat a una dona jove o una empleada subalterna.

senyoriu /se.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲoˈɾiw/ /sə.ɲuˈɾiw/ (n, masc)
seigneurie

senzill /senˈziʎ/ /sənˈziʎ/ (adj, masc)
simple
  De caràcter mancat de dolenteria i fàcil de conviure.
  Mancat de tot allò que és superflu: guarniments, cerimònies, etc.

separació /se.pa.ɾa.siˈo/ /se.pə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
séparation

separar /se.paˈɾa/ /se.paˈɾaɾ/ /sə.pəˈɾa/ (v)
séparer

separat /se.paˈɾat/ /sə.pəˈɾat/ (adj, masc)
particulier
  Que no està unit, que guarda distància.

sepeli /seˈpɛ.ɫi/ /səˈpɛ.ɫi/ (n, masc)
inhumation

septentrional /sep.ten.tɾi.oˈnaɫ/ /səp.tən.tɾi.uˈnaɫ/ (adj)
septentrional

septentrió /sep.ten.tɾiˈo/ /səp.tən.tɾiˈo/ (n, masc)
septentrion

septuplicar /sep.tu.pɫiˈka/ /sep.tu.pɫiˈkaɾ/ /səp.tu.pɫiˈka/ (v)
septupler

sepultar /se.puɫˈta/ /se.puɫˈtaɾ/ /sə.puɫˈta/ (v)
enterrer

seqüela /seˈkwɛ.ɫa/ /seˈkwɛ.ɫɛ/ /səˈkwɛ.ɫə/ (n, fem)
séquelle
  Conseqüència produïda arran d'un fet.
suite
  (literatura, cinema, videojocs) Producte audiovisual que pertany a una saga en relació amb aquell que el precedeix.

seqüenciació de continguts (n, fem)
séquence de contenus

seqüència /seˈkwɛn.si.a/ /səˈkwɛn.si.ə/ (n, fem)
séquence

seqüència cinemàtica (n, fem)
cinématique

seqüència didàctica (n, fem)
séquence didactique

ser /ˈse/ /ˈser/ /ˈseɾ/ /ˈsə/ /ˈsɛ/ /ˈsɛr/ (v)
être
  ésser, existir

serbi (adj, masc)
serbe
  Relatiu a Sèrbia o la seva llengua.

serbi (n, masc)
Serbe
  Individu de Sèrbia.
serbe
  (només singular) Llengua eslava pròpia de Sèrbia.

serbocroat /ˌsɛr.bu.kɾuˈat/ /ˌsɛɾ.bo.kɾoˈat/ (n, masc)
serbo-croate

serclet /seɾˈkɫet/ /sərˈkɫɛt/ /səɾˈkɫət/ (n, masc)
sauclet

serendipitat /se.ɾen.di.piˈtat/ /sə.ɾən.di.piˈtat/ (n, fem)
sérendipité

serenitat /se.ɾe.niˈtat/ /sə.ɾə.niˈtat/ (n, fem)
sérénité

serf /ˈserf/ (n, masc)
serf

sergent /serˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒen/ /seɾˈd͡ʒent/ /sərˈʒen/ /səɾˈʒent/ (n, masc)
sergent

serietat /se.ɾi.eˈtat/ /sə.ɾi.əˈtat/ (n, fem)
sérieux

seriós /se.ɾiˈos/ /sə.ɾiˈos/ (adj, masc)
sérieux

serjant /serˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒan/ /seɾˈd͡ʒant/ /sərˈʒan/ /səɾˈʒant/ (n, masc)
serre-joint

sermó /seɾˈmo/ /sərˈmo/ (n, masc)
sermon, prêche

seroprevalença /ˌse.ɾo.pɾe.vaˈɫen.sa/ /ˌse.ɾo.pɾe.βaˈɫen.sa/ /ˌsɛ.ɾo.pɾə.vəˈɫən.sə/ /ˌsɛ.ɾu.pɾə.vəˈɫɛn.sə/ /ˌsɛ.ɾu.pɾə.βəˈɫɛn.sə/ (n, fem)
séroprévalence

serp (n, fem)
serpent
  Rèptil sense extremitats (Serpentes).

serp de mar /ˌserb.dəˈmar/ (n, fem)
serpenton à nez long
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Ophisurus serpens)

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ (adj, masc)
serpertin
  Relatiu o pertanyent a la serpent.

serpentí /seɾ.penˈti/ /sər.pənˈti/ (n, masc)
serpertin
  Tub de forma enrotllada que permet refredar o condensar un vapor mitjançant la seva circulació per l'interior d'un tub envoltat d'aigua freda o d'un refrigerant.

serpentó /seɾ.penˈto/ /sər.pənˈto/ (n, masc)
serpent

serra /ˈsa.rə/ /ˈsa.rɛ/ /ˈsɛ.ra/ /ˈsɛ.rɛ/ (n, fem)
scie
  Fulla d’acer que no té dents i serveix per tallar la pedra amb l'ajuda d'aigua i sorra.
chaîne
  Alineació de muntanyes partides dins d'una serralada.

serralada /se.raˈɫa.ða/ /sə.rəˈɫa.ðə/ (n, fem)
chaîne

serraller /se.raˈʎe/ /se.raˈʎeɾ/ /sə.rəˈʎe/ (n, masc)
serrurier

serrar /seˈra/ /seˈˈɾaɾ// /səˈra/ (v)
scier, serrer
  Fer servir la serra o el xerrac.
  Tancar la mà fortament, agafant la d'un altre.

serrat /seˈrat/ /səˈrat/ (adj, masc)
scie
  Que té les vores dentades.
dentelé
  Que té talls de serra.
colline
  Sèrie de muntanyes poc elevades.

serrà /seˈra/ /səˈra/ (n, masc)
saran

serrà mascle (n, masc)
serran à queue noire

serrà menut (n, masc)
serran hépate

serva /ˈser.bə/ /ˈser.βa/ /ˈseɾ.va/ /ˈseɾ.və/ /ˈseɾ.βa/ /ˈsəɾ.və/ /ˈsɛr.bə/ /ˈsɛr.və/ (n, fem)
sorbe

servei /serˈβej/ /seɾˈvej/ /seɾˈβej/ /sərˈbɛj/ /sərˈvɛj/ /səɾˈvəj/ (n, masc)
but
  (esports de pilota) Acció de posar la pilota, la bola, el volant o el disc en joc.

servei a dues parets (n, masc)
but carambolé

servei a la francesa (n, masc)
service à la française

servei amb correguda (n, masc)
but avec élan

servei amb efecte (n, masc)
service à effet

servei amb efecte lateral (n, masc)
service à effet latéral

servei aturat (n, masc)
but sans élan

servei baix (n, masc)
service bas

servei bombat (n, masc)
but lobé

servei clar (n, masc)
but facile

servei combinat (n, masc)
service à effet combiné

servei creuat (n, masc)
but croisé

servei curt (n, masc)
service bas
  (esports de raqueta) Servei executat llançant la pilota o el volant a la zona del camp contrari més pròxima a la xarxa.
service court
  (raquetbol) Falta de servei en què la pilota bota al davant de la línia curta o a sobre després de tocar el frontis.

servei de banda (n, masc)
remise en jeu de la ligne de touche

servei de centre /seˌvej.ðeˈsen.tɾe/ /seˌβej.ðeˈsen.tɾe/ /səˌvəj.ðəˈsen.tɾə/ /səˌvɛj.ðəˈsen.tɾə/ (n, masc)
service

servei de córner (n, masc)
corner

servei de fons (n, masc)
remise en jeu de la ligne de fond
  (basquetbol) Servei executat per l'equip que ha rebut una cistella des d'un punt qualsevol de la línia de fons pròpia.
coup de pied de but
  (polo, hoquei sobre herba) Servei executat per l'equip defensor des d'un punt en relació amb el punt de sortida de la bola per la línia de fons pròpia o bé des del punt de sortida mateix, com a conseqüència de l'acció d'un jugador adversari d'haver fet sortir la bola del camp de joc per aquella línia.

servei de força (n, masc)
service puissant

servei de ganxo (n, masc)
but par-dessus l'épaule

servei de porteria (n, masc)
coup de pied de but

servei de sostre (n, masc)
service plafond

servei de tennis (n, masc)
service tennis

servei de tennis flotant (n, masc)
service balancier flottant

servei de toc (n, masc)
lancer en touche

servei de tres parets (n, masc)
service trois-murs

servei desviat (n, masc)
service dévié

servei dret (n, masc)
but droit

servei educatiu (n, masc)
service éducatif

servei en salt (n, masc)
service smashé

servei escolar (n, masc)
service scolaire

servei flic (n, masc)
service flick

servei flotant (n, masc)
service flottant

servei inicial (n, masc)
coup d'envoi

servei lateral (n, masc)
service balancier

servei llarg (n, masc)
service haut
  (esports de raqueta) Servei executat llançant la pilota o el volant a la zona del camp contrari més allunyada de la xarxa.
service long
  (raquetbol) Falta de servei en què la pilota toca el frontis i la paret posterior abans de botar a terra.

servei neutral (n, masc)
balle à terre
  (polo, esports de pilota) Servei executat per l'àrbitre llançant la pilota, la bola o el disc entre tots dos equips de manera que tinguin les mateixes possibilitats d'aconseguir-ne el control, com a conseqüència de determinades circumstàncies de joc.
bully
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre herba) Servei executat entre dos jugadors adversaris, situats un a cada costat de la bola immobilitzada, que se'n disputen el control així que l'àrbitre fa sonar el xiulet, com a conseqüència d'una interrupció excepcional del partit.

servei nul (n, masc)
service à remettre

servei pupa (n, masc)
service infirmerie

servei ras (n, masc)
but rasant

servei reglamentari (n, masc)
service réglementaire

servei ràpid (n, masc)
remise en jeu rapide
  (rugbi) Servei executat per l'equip que té la possessió de la pilota sense esperar que s'hagi format l'alineament.
service rapide
  (tennis de taula) Servei sense efecte en què la pilota aconsegueix una gran rapidesa.

servei sense efecte (n, masc)
service sans effet

servei social (n, masc)
service social

servei tens (n, masc)
service drive

servei xinès (n, masc)
service lancé

servent /serˈβen/ /seɾˈvent/ /seɾˈβen/ /sərˈben/ /sərˈven/ /səɾˈvent/ (n, masc)
serviteur

servidor /ser.βiˈðo/ /seɾ.viˈðoɾ/ /seɾ.βiˈðoɾ/ /sər.biˈðo/ /səɾ.viˈðo/ (n, masc)
serveur
  (informàtica) Ordinador que emmagatzema informació per fer-la accessible a través d'una xarxa informàtica.
buteur
  (pilota, esports de raqueta) Jugador encarregat de posar la pilota o el volant en joc.

servir /serˈβi/ /seɾˈviɾ/ /seɾˈβi/ /sərˈbi/ /səɾˈvi/ (v)
servir
  Ésser apte o propi a un ús.
buter
  (esports de pilota) Posar la pilota, la bola, el volant o el disc en joc.

serè /seˈɾe/ /səˈɾə/ /səˈɾɛ/ (adj, masc)
serein

sessió /se.siˈo/ /sə.siˈo/ (n, fem)
session
  Reunió oficial dels membres d'una junta administrativa o d'un jutjat.
  Temps de treball entre l'inici de la jornada i el primer descans o entre un descans i el següent, en alguns oficis com ara el de fotògraf, informàtic, etc.
  Cadascuna de les projeccions d'una pel·lícula en un cinema.

sessió informativa (n, fem)
bref

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ (n, fem)
soif
  Necessitat, desig o sensació de necessitar beure.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ (n, masc)
manche
  (tennis, anglicisme) Cadascuna de les divisions d'un partit.

set /ˈset/ /ˈsət/ /ˈsɛt/ (number)
sept
  (cardinal) Sis més un.
  (valor ordinal) Setè, setena.

set-cents /ˌsɛtˈsens/ (number)
sept-cents

seta /ˈse.ta/ /ˈse.tə/ /ˈsɛ.tə/ (n, fem)
sétule

setanta /seˈtan.ta/ (number)
soixante-dix, septante

setanta-cinc /seˌtan.taˈsiŋ/ /seˌtan.taˈsiŋk/ /səˌtan.təˈsiŋ/ /səˌtan.təˈsiŋk/ (number)
soixante-quinze

setanta-cinquè /seˌtan.ta.siŋˈke/ /səˌtan.tə.siŋˈkə/ /səˌtan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
soixante-quinzième

setanta-dos /seˌtan.taˈðos/ /səˌtan.təˈðos/ (number)
soixante-douze

setanta-dosè /seˌtan.ta.ðoˈze/ /səˌtan.tə.ðoˈzə/ /səˌtan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
soixante-douzième

setanta-nou /seˌtan.taˈnɔw/ /səˌtan.təˈnɔw/ (number)
soixante-dix-neuf

setanta-novè /seˌtan.ta.noˈve/ /seˌtan.ta.noˈβe/ /səˌtan.tə.noˈvə/ /səˌtan.tə.nuˈvɛ/ /səˌtan.tə.nuˈβɛ/ (number)
soixante-dix-neuvième

setanta-quatre /seˌtan.taˈkwa.tɾe/ /səˌtan.təˈkwa.tɾə/ (number)
soixante-quatorze

setanta-quatrè /seˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /səˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
soixante-quatorzième

setanta-set /seˌtan.taˈsɛt/ /səˌtan.təˈsɛt/ (number)
soixante-dix-sept

setanta-setè /seˌtan.ta.seˈte/ /səˌtan.tə.səˈtə/ /səˌtan.tə.səˈtɛ/ (number)
soixante-dix-septième

setanta-sis /seˌtan.taˈsis/ /səˌtan.təˈsis/ (number)
soixante-seize

setanta-sisè /seˌtan.ta.siˈze/ /səˌtan.tə.siˈzə/ /səˌtan.tə.siˈzɛ/ (number)
soixante-seizième

setanta-tres /seˌtan.taˈtɾes/ /səˌtan.təˈtɾes/ (number)
soixante-treize

setanta-tresè /seˌtan.ta.tɾeˈze/ /səˌtan.tə.tɾəˈzə/ /səˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
soixante-treizième

setanta-un /seˌtan.taˈun/ /səˌtan.təˈun/ (number)
soixante-onze

setanta-unè /seˌtan.ta.uˈne/ /səˌtan.tə.uˈnə/ /səˌtan.tə.uˈnɛ/ (number)
soixante-onzième

setanta-vuit /seˌtan.taˈvujt/ /seˌtan.taˈβujt/ /səˌtan.təˈvujt/ /səˌtan.təˈβujt/ (number)
soixante-dix-huit

setanta-vuitè /seˌtan.ta.vujˈte/ /seˌtan.ta.βujˈte/ /seˌtan.ta.βwiˈte/ /səˌtan.tə.vujˈtə/ /səˌtan.tə.vujˈtɛ/ /səˌtan.tə.βujˈtɛ/ (number)
soixante-dix-huitième

setantejar /se.tan.teˈd͡ʒa/ /se.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /se.tan.teˈʒa/ /sə.tən.təˈd͡ʒa/ /sə.tən.təˈʒa/ (v)
friser

setantè /se.tanˈte/ /sə.tənˈtə/ /sə.tənˈtɛ/ (number)
soixante-dixième

setciències /ˌsɛt.siˈɛn.si.es/ /ˌsɛt.siˈɛn.si.əs/ (n, neut)
M. Je-Sais-Tout

setembre /səˈtem.bɾə/ (n, masc)
septembre
  Novè mes de l'any.

setge /ˈse.d͡ʒe/ /ˈse.d͡ʒə/ /ˈsɛ.d͡ʒə/ (n, masc)
siège
  Acció d'assetjar, encerclament d'una població, fortalesa, vaixell... per a bloquejar-la o per a combatre-la.

setinar /se.tiˈna/ /se.tiˈnaɾ/ /sə.tiˈna/ (v)
satiner

setmana /semˈma.na/ /seˈma.na/ (n, fem)
semaine, huit jours

setmanada /se.maˈna.ða/ /sem.maˈna.ða/ /səm.məˈna.ðə/ (n, fem)
salaire hebdomadaire
  (economia) Sou o pagament setmanal.

setmanal /se.maˈnaɫ/ /sem.maˈnaɫ/ (adj)
hebdomadaire

setrill /seˈtɾiʎ/ /səˈtɾij/ /səˈtɾiʎ/ (n, masc)
huilier

setze /ˈse.d͡ze/ (number)
seize

setze-cents /ˌse.d͡zeˈsens/ /ˌsɛ.d͡zəˈsens/ (number)
seize cents

setzè /seˈd͡ʒe/ /sədˈʒɛ/ (number)
seizième

setè /seˈte/ /səˈtə/ /səˈtɛ/ (number)
septième

setí /seˈti/ /səˈti/ (n, masc)
satin

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ (n, fem)
siège
  Lloc o centre de poder o autoritat.
cathédrale
  Catedral.

seu /ˈsew/ /ˈsəw/ /ˈsɛw/ (pronoun)
son
  Allò (una cosa en masculí) d'ell, d’ella, d’ells o d’elles.

seure /ˈsɛw.ɾe/ (v)
s'asseoir

sex-shop /ˌsekˈʃɔp/ /ˌsɛkˈʃɔp/ (n, masc)
sex-shop

sexe /ˈsɛk.se/ /ˈsɛk.sə/ (n, masc)
sexe
  Conjunt de les peculiaritats bioquímiques, fisiològiques i orgàniques que divideixen els individus d'una espècie en mascles i femelles i fan possible entre ells, mitjançant els adequats processos de conjugació o fecundació, una periòdica modificació de la informació genètica.
sexe, cul
  Sexualitat, activitat sexual.

sexta /ˈseks.ta/ /ˈsɛks.tə/ (n, fem)
sexte

sextuplicar /seks.tu.pɫiˈka/ /seks.tu.pɫiˈkaɾ/ /səks.tu.pɫiˈka/ (v)
sextupler

sexual /sek.suˈaɫ/ /sək.suˈaɫ/ (adj)
sexuel

sexualitat /sek.su.a.ɫiˈtat/ /sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
sexualité

sexualitzar /sek.su.a.ɫiˈd͡za/ /sek.su.a.ɫiˈza/ /sek.su.a.ɫiˈzaɾ/ /sək.su.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
sexualiser

shader (n, masc)
nuanceur

shading /ʃaˈðiŋ/ /ʃaˈðiŋk/ /ʃəˈðiŋ/ /ʃəˈðiŋk/ (n, masc)
ombrage

shading de Gouraud (n, masc)
lissage de Gouraud

shading de Phong (n, masc)
lissage de Phong

shading pla (n, masc)
ombrage constant

shakespearià /ʃeks.pi.ɾiˈa/ (adj, masc)
shakespearien
  Corresponent o pertanyent a William Shakespeare o a la seva obra.

shakuhachi (n, masc)
shakuhachi

shamisen /ʃa.miˈsen/ (n, masc)
shamisen

shotgun (n, fem)
fusil de chasse

si (conjunction)
si
  Nexe condicional que introdueix un supòsit, una premissa.

si (n, masc)
sinus
  Cavitat interna del cos.
si
  Setena nota musical de l'escala.
sein
  (per extensió) Part interna d'una cosa.

si de cas (conjunction)
si par hasard

si s'escau (conjunction)
éventuellement

si us plau (adv)
s'il vous plaît

sibarita /si.baˈɾi.ta/ /si.βəˈɾi.tə/ (adj)
sybarite

sibil·la /siˈbiɫ.ɫa/ /siˈbiɫ.ɫə/ /siˈβi.ɫa/ /siˈβi.ɫə/ /siˈβiɫ.ɫə/ (n, fem)
sibylle

sic /sik/ (adv)
sic
  (llatinisme) Així, literalment, tal com està escrit. S'utilitza en escrits i normalment entre parèntesis o claudàtors per indicar que la paraula o frase que el precedeixen és literal, encara que pugui semblar incorrecta.

sicilià (adj, masc)
sicilien
  Originari, pertanyent o relatiu a Sicília.

sicòmor /siˈkɔ.moɾ/ /siˈkɔ.mur/ (n, masc)
sycomore

sidespin (n, masc)
side-spin

sifó /siˈfo/ (n, masc)
siphon
  Tub encorbat amb un extrem més baix que l’altra i que permet passar un líquid tot superant un nivell més alt a ambdós extrems.
  Ampolla amb aigua carbònica i amb una vàlvula per servir-se’n a pressió.
  Canonada amb una curvatura que reté el líquid i impedeix el pas de gasos.

sigil /siˈd͡ʒiɫ/ /siˈʒiɫ/ (n, masc)
secret

sigil·lar /si.d͡ʒiɫˈɫaɾ/ /si.d͡ʒiˈɫa/ /si.d͡ʒiˈɫaɾ/ /si.ʒiɫˈɫa/ /si.ʒiɫˈɫar/ /si.ʒiɫˈɫaɾ/ /si.ʒiˈɫa/ /si.ʒiˈɫar/ /si.ʒiˈɫaɾ/ (adj)
sigillaire
  Relatiu als segells.

sigla /ˈsi.ɣɫa/ /ˈsi.ɣɫə/ /ˈsiɡ.ɡɫa/ /ˈsiɡ.ɡɫə/ (n, fem)
sigle

sigmatisme /siɡ.maˈtiz.me/ /siɡ.məˈtiz.mə/ (n, masc)
sigmatisme

sigmoide /siɡˈmɔj.ðe/ /siɡˈmɔj.ðə/ (adj)
sigmoïde

sigmoïdal /siɡ.mo.iˈðaɫ/ /siɡ.mu.iˈðaɫ/ (adj)
sigmoïde

signar /siŋˈna/ /siɡˈna/ /siɡˈnaɾ/ (v)
signer
  Assenyalar o mostrar amb un signe algú o alguna cosa.
  Una persona, posar la seva signatura en un escrit o una obra.

signe /ˈsiŋ.ne/ /ˈsiɡ.ne/ (n, masc)
signe

signe diacrític (n, masc)
signe diacritique

significant /siŋ.ni.fiˈkan/ /siŋ.ni.fiˈkant/ /siɡ.ni.fiˈkan/ /siɡ.ni.fiˈkant/ (adj)
signifiant

significar /siŋ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈka/ /siɡ.ni.fiˈkaɾ/ (v)
signifier
  Voler dir, ser equivalent, tenir com a conseqüència.

significat /siŋ.ni.fiˈkat/ /siɡ.ni.fiˈkat/ (n, masc)
sens

significat inferit (n, masc)
sens induit

significat literal (n, masc)
sens littéral

sikh /ˈsik/ /ˈsix/ (adj)
sikh
  Relatiu al sikhisme o als seus seguidors.

sikh /ˈsik/ /ˈsix/ (n, neut)
sikh
  Membre o practicant del sikhisme.

silenci /siˈɫen.si/ (n, masc)
silence
  Estat d'absència de soroll o de no parlar.

silenciosament /si.ɫen.siˌo.zaˈmen/ /si.ɫen.siˌo.zaˈment/ /si.ɫən.siˌo.zəˈmen/ /si.ɫən.siˌo.zəˈment/ (adv)
silencieusement

silenciós /si.ɫen.siˈos/ /si.ɫən.siˈos/ (adj, masc)
silencieux
  Que no parla, que guarda silenci.
  Lloc on, moment en què, regna el silenci.
  Que no fa gaire soroll.

silici (n, masc)
silicium

silvestre /siɫˈves.tɾe/ /siɫˈves.tɾə/ /siɫˈβes.tɾe/ /siɫˈβes.tɾə/ (adj)
sylvestre

sil·labari /si.ɫaˈβa.ɾi/ /si.ɫəˈβa.ɾi/ /siɫ.ɫaˈba.ɾi/ /siɫ.ɫəˈba.ɾi/ /siɫ.ɫəˈβa.ɾi/ (n, masc)
syllabaire

sil·logisme /si.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /si.ɫoˈʒiz.me/ /si.ɫuˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫoˈd͡ʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.me/ /siɫ.ɫoˈʒiz.mə/ /siɫ.ɫuˈʒiz.mə/ (n, masc)
syllogisme

sil·làbic /siɫˈɫa.bik/ /siˈɫa.βik/ (adj, masc)
syllabique
  Pertanyent o relatiu a la síl·laba.
  (lingüística) Que és el nucli d'una síl·laba.

simbiosi /sim.biˈɔ.zi/ (n, fem)
symbiose

simbolitzar /sim.bo.ɫiˈd͡za/ /sim.bo.ɫiˈza/ /sim.bo.ɫiˈzaɾ/ /sim.bu.ɫiˈd͡za/ (v)
symboliser

simbomba /simˈbom.ba/ /simˈbom.bə/ (n, fem)
tambour à friction

simetria /si.meˈtɾi.a/ /si.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
symétrie

simfonia /siɱ.foˈni.a/ /siɱ.foˈni.ə/ /siɱ.fuˈni.ə/ (n, fem)
symphonie

simi /ˈsi.mi/ (n, masc)
singe

simitarra /si.miˈta.ra/ /si.miˈta.rə/ (n, fem)
cimeterre

simonia /si.moˈni.a/ /si.moˈni.ə/ /si.muˈni.ə/ (n, fem)
simonie

simpatia /sim.paˈti.a/ /sim.pəˈti.ə/ (n, fem)
sympathie

simple /ˈsim.pɫe/ (adj)
simple
  Que no presenta complexitat, que no és res més que allò.

simplement /ˌsim.pɫeˈmen/ /ˌsim.pɫeˈment/ /ˌsim.pɫəˈmen/ /ˌsim.pɫəˈment/ (adv)
simplement

simplificar /sim.pɫi.fiˈka/ /sim.pɫi.fiˈkaɾ/ (v)
simplifier

simposi /simˈpɔ.zi/ (n, masc)
symposium

simptomàtic /sim.toˈma.tik/ /sim.tuˈma.tik/ (adj, masc)
symptomatique

simpàtic /simˈpa.tik/ (adj, masc)
sympathique
  Que inspira, que té simpatia.
  Degut a la simpatia, a l’afecció induïda.

simulació (n, fem)
simulation

simular /si.muˈɫa/ (v)
simuler

simultàniament /si.muɫˌta.ni.aˈmen/ /si.muɫˌta.ni.aˈment/ /si.muɫˌta.ni.əˈmen/ /si.muɫˌta.ni.əˈment/ (adv)
simultanément

simètric /siˈmɛ.tɾik/ (adj, masc)
symétrique

sina /ˈsi.na/ /ˈsi.nə/ (n, fem)
poitrine

sincer /sinˈse/ /sinˈseɾ/ (adj, masc)
sincère
  Dit de la persona que diu la veritat, honesta.

sincretisme /siŋ.kɾeˈtiz.me/ /siŋ.kɾəˈtiz.mə/ (n, masc)
syncrétisme

sindicar /sin.diˈka/ /sin.diˈkaɾ/ (v)
syndiquer

sindicat d'ensenyament (n, masc)
syndicat d'enseignants

sinergia /si.neɾˈʒi.a/ /si.nəɾˈʒi.ə/ (n, fem)
synergie

sinestèsia /si.nesˈtɛ.zi.a/ /si.nəsˈtɛ.zi.ə/ (n, fem)
synesthésie

singlot /siŋˈɡlot/ (n, masc)
hoquet
  Moviment inspiratori espasmòdic, que generalment es repeteix a intervals més o menys llargs, degut a una contracció sobtosa del diafragma i acompanyat d'un soroll de l'aire en forçar el seu pas per la glotis closa.

singlotar /siŋ.ɡɫoˈta/ /siŋ.ɡɫoˈtaɾ/ /siŋ.ɡɫuˈta/ (v)
hoqueter

singular /siŋ.ɡuˈɫa/ /siŋ.ɡuˈɫaɾ/ (adj)
singulier

singularitat /siŋ.ɡu.ɫa.ɾiˈtat/ /siŋ.ɡu.ɫə.ɾiˈtat/ (n, fem)
singularité
  Característica d'allò que és singular, únic, que no té semblant amb què ser comparat.

singularment /siŋ.ɡuˌɫarˈmen/ /siŋ.ɡuˌɫaɾˈmen/ /siŋ.ɡuˌɫaɾˈment/ (adv)
singulièrement

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ (adj, masc)
sinistre
  Qualitat d'allò que presagia un esdeveniment desafortunat.

sinistre /siˈnis.tɾe/ /siˈnis.tɾə/ (n, masc)
sinistre
  Accident que comporta danys, per exemple un accident automobilístic, un incendi en una casa, una avaria en un vaixell.

sinofòbia /si.noˈfɔ.bi.a/ /si.noˈfɔ.bi.ə/ /si.nuˈfɔ.bi.ə/ /si.nuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
sinophobie

sinople /siˈno.pɫe/ /siˈnɔ.pɫə/ (n, masc)
sinople

sintagma preposicional (n, masc)
syntagme prépositionnel

sintaxi (n, fem)
syntaxe
  Part de la gramàtica que s'ocupa d'establir les relacions entre les paraules d'una frase i la funció que hi fan.

sintetitzador /sin.te.ti.d͡zaˈðo/ /sin.te.ti.zaˈðoɾ/ /sin.tə.ti.d͡zəˈðo/ (n, masc)
synthétiseur

sintetitzar /sin.te.tiˈd͡za/ /sin.te.tiˈza/ /sin.te.tiˈzaɾ/ /sin.tə.tiˈd͡za/ (v)
synthétiser

sintonia /sin.toˈni.a/ /sin.tuˈni.ə/ (n, fem)
sintonie

sintonitzar /sin.to.niˈd͡za/ /sin.to.niˈd͡zaɾ/ /sin.tu.niˈd͡za/ (v)
régler

sinus /ˈsi.nus/ (n, masc)
sinus

sinusitis /si.nuˈzi.tis/ (n, fem)
sinusite

sinusoïdal /si.nu.zo.iˈðaɫ/ /si.nu.zu.iˈðaɫ/ (adj)
sinusoïdal

sinònim /siˈnɔ.nim/ (adj, masc)
synonyme
  Dit del mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinònim /siˈnɔ.nim/ (n, masc)
synonyme
  Mot amb un significat igual o similar al d'un altre.

sinòvia /siˈnɔ.vi.a/ /siˈnɔ.vi.ə/ /siˈnɔ.βi.a/ /siˈnɔ.βi.ə/ (n, fem)
synovie

sinó /siˈno/ (conjunction)
mais

sioux /ˈsi.uks/ (n, neut)
Sioux

sirena /siˈɾe.na/ /siˈɾɛ.nə/ (n, fem)
sirène
  Criatura mitològica meitat dona meitat peix que amb els seus cants feia distreure els mariners fins a fer-los naufragar.
  So llarg i estrident emprat per cridar l'atenció en vehicles d'urgències o per anunciar l'arribada de les barques al port.

sirenis /siˈɾɛ.nis/ (n, masc)
siréniens

sirga /ˈsir.ɡə/ /ˈsiɾ.ɣa/ (n, fem)
corde

sirià /si.ɾiˈa/ (adj, masc)
syrien
  Relatiu a la Síria moderna o als seus habitants.

sirià /si.ɾiˈa/ (n, masc)
Syrien
  Persona de la Síria moderna.

sirtaki /sirˈta.ki/ (n, masc)
sirtaki

siríac /siˈɾi.ak/ /siˈɾi.ək/ (n, masc)
syriaque
  Llengua semítica de l’antiga Síria.

sis (number)
six

sis-cents /ˌsiˈsens/ (number)
six-cents

siscentista /ˌsi.senˈtis.ta/ /ˌsi.senˈtis.te/ /ˌsi.sənˈtis.tə/ /ˌsis.sənˈtis.tə/ (adj)
sécentiste

sismògraf /sizˈmɔ.ɣɾaf/ /sizˈmɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
séismographe

sissí /siˈsi/ (n, masc)
tancarville

sistema /sisˈte.ma/ /sisˈtɛ.mə/ (n, masc)
système

sistema 1-3-3-3 (n, masc)
système 1-3-3-3

sistema 1-4-3-2 (n, masc)
système 1-4-3-2

sistema 2-3-5 (n, masc)
méthode classique de jeu

sistema 3-1-2 (n, masc)
système 3-1-2

sistema 3-2-1 (n, masc)
système 3-2-1

sistema 3-4-3 (n, masc)
système 3-4-3

sistema 4-1-1 (n, masc)
système 4-1-1

sistema 4-2 (n, masc)
système 4-2

sistema 4-2-4 (n, masc)
système 4-2-4

sistema 4-3-1-2 (n, masc)
système 4-3-1-2

sistema 4-3-3 (n, masc)
système 4-3-3

sistema 4-4-2 (n, masc)
système 4-4-2

sistema 5-1 (n, masc)
système 5-1

sistema 5-3-1-1 (n, masc)
système 5-3-1-1

sistema 5-3-2 (n, masc)
système 5-3-2

sistema Bliss (n, masc)
système Bliss

sistema Braille (n, masc)
alphabet Braille

sistema WM (n, masc)
système WM

sistema catenaccio (n, masc)
béton

sistema d'atac (n, masc)
système d'attaque

sistema davant-darrere (n, masc)
système avant-arrière

sistema de defensa (n, masc)
système de défense

sistema de joc (n, masc)
système de jeu

sistema de punt per jugada (n, masc)
système de point par action

sistema de regles (n, masc)
système à base de règles de production

sistema defensiu 3-2-1 (n, masc)
défense 1-2-3

sistema defensiu 3-3 (n, masc)
défense 3-3

sistema defensiu 4-2 (n, masc)
défense 2-4

sistema defensiu 4-2 mixt (n, masc)
défense 2-4 mixte

sistema defensiu 5-1 (n, masc)
défense 1-5

sistema defensiu 5-1 mixt (n, masc)
défense 1-5 mixte

sistema defensiu 6-0 (n, masc)
défense 0-6

sistema diagonal de control (n, masc)
système diagonal de contrôle

sistema educatiu (n, masc)
système d'éducation

sistema europeu de transferència de crèdits (n, masc)
système européen de transfert de crédits

sistema expert (n, masc)
système expert

sistema mixt (n, masc)
système mixte

sistema ofensiu 2-4 (n, masc)
système d'attaque 4-2

sistema ofensiu 3-3 (n, masc)
système d'attaque 3-3

sistema paral·lel (n, masc)
système côté à côté

sistematitzar /sis.te.ma.tiˈd͡za/ /sis.te.ma.tiˈza/ /sis.te.ma.tiˈzaɾ/ /sis.tə.mə.tiˈd͡za/ (v)
systématiser

sistemàtic /sis.teˈma.tik/ /sis.təˈma.tik/ (adj, masc)
systématique

sistre /ˈsis.tɾe/ /ˈsis.tɾə/ (n, masc)
sistre, sistrum

sisè /siˈze/ /siˈzə/ /siˈzɛ/ (number)
sisième

sisó /siˈzo/ (n, masc)
outarde canepetière
  Au migradora parcial de la família dels otítids, de plomatge bru i ventre blanc i amb un collar negre i blanc en els mascles (Tetrax tetrax).

sitar /siˈtar/ (n, masc)
sitar

sitja /ˈsi.d͡ʒa/ /ˈsi.d͡ʒə/ (n, fem)
silo

situació /si.tu.a.siˈo/ /si.tu.ə.siˈo/ (n, fem)
situation
  Manera d'estar quelcom situat.
lie
  (golf) Conjunt de circumstàncies relatives a la posició i les condicions en què es troba una bola en repòs en el transcurs d'un partit.

situació d'ou ferrat (n, fem)
position en nid

situació de risc (n, fem)
situation de risque

situar /si.tuˈa/ /si.tuˈaɾ/ (v)
situer

sivella /siˈve.ʎa/ /siˈve.ʎə/ /siˈβe.ʎa/ /siˈβe.ʎə/ (n, fem)
boucle

slope (n, masc)
évaluation en pente

snooker /ezˈnu.ker/ (n, masc)
snooker

so /so/ /su/ /ˈso/ /ˈsɔ/ (n, masc)
son
  Pertorbació de l'aire audible pels éssers vius.

sobiranisme /so.bi.ɾaˈniz.me/ /so.bi.ɾəˈniz.mə/ /su.bi.ɾəˈniz.mə/ /su.βi.ɾəˈniz.mə/ (n, masc)
souverainisme

sobiranista /so.bi.ɾaˈnis.ta/ /so.bi.ɾaˈnis.te/ /so.bi.ɾəˈnis.tə/ /su.bi.ɾəˈnis.tə/ /su.βi.ɾəˈnis.tə/ (adj)
souverainiste

sobirà /so.biˈɾa/ /su.biˈɾa/ (n, masc)
souverain
  Persona que té l'autoritat suprema o sobirania dins un estat. Antigament a l'alta edat mitjana també se li deia un sobirà a les tinences d'un camperol.

sobrar /soˈbɾa/ /soˈbɾaɾ/ /soˈβɾa/ /suˈbɾa/ /suˈβɾa/ (v)
dépasser

sobrassada /so.bɾəˈsa.ðə/ /su.bɾəˈsa.ðə/ /su.βɾəˈsa.ðə/ (n, fem)
soubressade

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ (n, masc)
enveloppe
  Objecte per contenir una carta o targeta.

sobre /ˈso.bɾe/ /ˈsɔ.bɾe/ /ˈsɔ.βɾə/ (preposition)
sur
  Nexe que indica superioritat física.
  Nexe que indica relació.

sobrecarregar /ˌso.bɾe.ka.reˈɣaɾ/ /ˌso.βɾe.ka.reˈɣa/ /ˌso.βɾə.kə.rəˈɣa/ (v)
surcharger

sobreeixir /ˌso.βɾejˈʃi/ /ˌso.βɾejˈʃiɾ/ /ˌso.βɾəˈʃi/ (v)
déborder

sobreentendre /ˌso.βɾenˈten.dɾe/ /ˌso.βɾənˈtɛn.dɾə/ (v)
comprendre

sobreescriure /ˌso.βɾesˈkɾiw.ɾe/ /ˌso.βɾəsˈkɾiw.ɾə/ (v)
surécrire
  (informàtica) Eliminar el contingut enregistrant noves dades.

sobremostreig (n, masc)
suréchantillonnage

sobrenatural /ˌso.bɾe.na.tuˈɾaɫ/ /ˌso.βɾə.nə.tuˈɾaɫ/ (adj)
surnaturel

sobrenom /ˌso.bɾeˈnɔm/ /ˌso.βɾəˈnɔm/ (n, masc)
surnom

sobreposar /ˌso.bɾe.poˈzaɾ/ /ˌso.bɾə.poˈza/ /ˌso.bɾə.puˈza/ /ˌso.βɾe.poˈza/ /ˌso.βɾə.puˈza/ (v)
superposer
  Afegir en el mateix lloc, l'un damunt de l'altre.
préférer
  Considerar més digne, superior.
surmonter
  (pronominal) Superar adversitats, un patiment emocional.

sobreprotecció (n, fem)
hyperprotection

sobrepujar /ˌso.bɾe.puˈd͡ʒaɾ/ /ˌso.βɾe.puˈd͡ʒa/ /ˌso.βɾe.puˈʒa/ /ˌso.βɾə.puˈʒa/ (v)
surpasser

sobrer /soˈbɾe/ /soˈbɾeɾ/ /soˈβɾe/ /suˈbɾe/ /suˈβɾe/ (adj, masc)
restant
  Que sobra, sobrant.

sobresaltar /ˌso.bɾe.saɫˈtaɾ/ /ˌso.βɾe.saɫˈta/ /ˌso.βɾə.səɫˈta/ (v)
sursauter

sobresortir /ˌso.bɾe.soɾˈtiɾ/ /ˌso.bɾə.soɾˈti/ /ˌso.bɾə.surˈti/ /ˌso.βɾe.sorˈti/ /ˌso.βɾe.soɾˈti/ /ˌso.βɾə.surˈti/ (v)
dépasser

sobretot /ˌso.bɾeˈtot/ /ˌso.βɾəˈtot/ (adv)
surtout

sobrevalorar /ˌso.βɾe.va.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾa/ /ˌso.βɾe.βa.loˈɾaɾ/ /ˌso.βɾə.və.loˈɾa/ /ˌso.βɾə.və.luˈɾa/ /ˌso.βɾə.βə.luˈɾa/ (v)
surestimer

sobrevesta /ˌso.bɾeˈves.ta/ /ˌso.bɾəˈves.tə/ /ˌso.βɾeˈβes.ta/ /ˌso.βɾəˈβes.tə/ (n, fem)
surcot

sobri /ˈsɔ.βɾi/ (adj, masc)
sobre

soca /ˈso.kə/ /ˈsɔ.ka/ /ˈsɔ.kɔ/ /ˈsɔ.kə/ (n, fem)
souche

soci (n, masc)
associé
  Membre d'una empresa i accionista, en igualtat de drets que la resta de fundadors.

sociablement /so.siˌa.bɫeˈment/ /so.siˌa.βɫeˈmen/ /so.siˌab.bɫeˈmen/ /so.siˌab.bɫəˈment/ /su.siˌa.βɫəˈmen/ /su.siˌab.bɫəˈmen/ (adv)
sociablement

social /so.siˈaɫ/ /su.siˈaɫ/ (adj)
social
  Pertanyent a un grup de persones.
  Destinat a l'atenció de persones desafavorides.

socialisme /so.si.aˈɫiz.me/ /so.si.əˈɫiz.mə/ /su.si.əˈɫiz.mə/ (n, masc)
socialisme

socialització (n, fem)
socialisation

societat /so.si.eˈtat/ /so.si.əˈtat/ /su.si.əˈtat/ (n, fem)
société
  Grup permanent de gent des de la perspectiva de les accions i interaccions que les afecten en comú.
  Agrupació d'entitats, les quals fins i tot poden ser estats.

societat de la informació (n, fem)
société de l'information

societat del coneixement (n, fem)
société du savoir

sociocentrisme (n, masc)
sociocentrisme

sociodrama (n, masc)
sociodrame

sociograma (n, masc)
sociogramme

sociolecte /so.si.oˈɫɛk.te/ /so.si.oˈɫɛk.tə/ /su.si.uˈɫɛk.tə/ (n, masc)
sociolecte

sociolingüística /so.si.o.liŋˈɡwis.ti.ka/ /su.zi.u.ɫiŋˈɡ.wisˈti.kə// (n, fem)
sociolinguistique

sociologia de l'educació (n, fem)
sociologie de l'éducation

sociometria /so.si.o.meˈtɾi.a/ /so.si.o.məˈtɾi.ə/ /su.si.u.məˈtɾi.ə/ (n, fem)
sociométrie

socors /soˈkos/ /soˈkoɾs/ /suˈkors/ /suˈkos/ (n, masc)
secours

socórrer /soˈko.re/ /soˈko.reɾ/ /soˈko.rə/ /suˈko.rə/ (v)
secourir

sodi (n, masc)
sodium
  Element químic de nombre atòmic 11 i símbol Na.

sofraja /soˈfɾa.d͡ʒa/ /soˈfɾa.ʒa/ /soˈfɾa.ʒə/ /suˈfɾa.ʒə/ (n, fem)
jarret
  Part interior del plec de la cama oposada al genoll.

sofre /ˈso.fɾə/ (n, masc)
soufre

sofregir /so.fɾeˈd͡ʒiɾ/ /so.fɾeˈʒi/ /su.fɾəˈʒi/ (v)
sauter

sofrible /soˈfɾi.bɫe/ /soˈfɾi.βɫe/ /soˈfɾib.bɫe/ /soˈfɾib.bɫə/ /suˈfɾi.βɫə/ /suˈfɾib.bɫə/ (adj)
supportable

softbol /ˌsovˈbɔɫ/ /ˌsɔvˈβɔɫ/ (n, masc)
softball

sofà /soˈfa/ /suˈfa/ (n, masc)
canapé
  Seient per a més d'una persona amb respatller i reposabraços format per components relativament tous, semblant a la textura dels coixins.

soga /ˈso.ɣa/ /ˈso.ɣə/ /ˈsɔ.ɣa/ /ˈsɔ.ɣɔ/ /ˈsɔ.ɣə/ (n, fem)
corde

sogra /ˈsɔ.ɣɾa/ /ˈsɔ.ɣɾɔ/ (n, fem)
belle-mère

sogre /ˈsɔ.ɣɾe/ (n, masc)
beau-père

sojornar /so.d͡ʒoɾˈna/ /so.d͡ʒoɾˈnaɾ/ /so.ʒorˈna/ /so.ʒoɾˈna/ /su.ʒurˈna/ (v)
séjourner

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ (adj, masc)
seul
  Sense companyia.
  Solitari, aïllat
  Únic, individual.

sol /ˈsoɫ/ /ˈsuɫ/ /ˈsɔɫ/ (n, masc)
soleil
  Astre estel·lar, estrella.
  Lluentor o escalfor que produeix el sol.
sol
  (música) Cinquena nota musical.
  Moneda peruana.

sola /ˈsɔ.ɫa/ /ˈsɔ.ɫə/ (n, fem)
semelle
  Part del calçat que està format per un material més resistent per a protegir la planta del peu.
procédé
  (billar) Peça de cuir o un altre material tou enganxada a la punta d'un tac, que impacta directament contra la bola en executar un cop.

solament /ˌsɔ.ɫaˈmen/ /ˌsɔ.ɫaˈment/ /ˌsɔ.ɫəˈmen/ /ˌsɔ.ɫəˈment/ (adv)
seulement

solar /soˈɫa/ /soˈɫaɾ/ /suˈɫa/ (adj)
solaire

solaç /soˈɫas/ /suˈɫas/ (n, masc)
distraction

solc /ˈsoɫk/ (n, masc)
sillon

soldar /soɫˈda/ /soɫˈdaɾ/ /suɫˈda/ (v)
souder

soldat /soɫˈdat/ /suɫˈdat/ (n, masc)
soldat
  Persona que forma part d'un exèrcit.

soldà /soɫˈda/ /suɫˈda/ (n, masc)
sultan

solell /soˈɫeʎ/ /soˈɫəʎ/ /suˈɫɛj/ /suˈɫɛʎ/ (n, masc)
adret

solemne /soˈɫem.ne/ /suˈɫɛm.nə/ (adj)
solennel

soler /soˈɫe/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫeɾ/ /soˈɫə/ /suˈɫe/ /suˈɫɛ/ (v)
habitude

solidari /so.ɫiˈða.ɾi/ /su.ɫiˈða.ɾi/ (adj, masc)
solidaire

solidaritat /so.ɫi.ða.ɾiˈtat/ /so.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ /su.ɫi.ðə.ɾiˈtat/ (n, fem)
solidarité

solidesa /so.ɫiˈðe.za/ /so.ɫiˈðə.zə/ /su.ɫiˈðɛ.zə/ (n, fem)
solidité

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ (adj, masc)
solitaire

solitari /so.ɫiˈta.ɾi/ /su.ɫiˈta.ɾi/ (n, masc)
réussite
  Joc de cartes per al qual només cal un jugador.

solitud /so.ɫiˈtut/ /su.ɫiˈtut/ (n, fem)
solitude

solraig /soɫˈrat͡ʃ/ /suɫˈrat͡ʃ/ (n, masc)
requin-taupe bleu
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Isurus oxyrinchus)

solraig clapejat (n, masc)
odontaspide taureau
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Carcharias taurus)

solstici /suɫsˈti.si/ (n, masc)
solstice

soltar /soɫˈta/ /soɫˈtaɾ/ /suɫˈta/ (v)
lâcher
  Deixar anar, deixar d’estar agafat o retingut.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ (adj, masc)
libre
  Solt, que ha estat separat del conjunt.
célibataire
  (central, nord-occidental) Sense parella, no casat.

solter /soɫˈte/ /soɫˈteɾ/ /suɫˈte/ (n, masc)
célibataire
  (central, nord-occidental) Persona sense parella, no casada.

solubilitat /so.ɫu.bi.ɫiˈtat/ /su.ɫu.bi.ɫiˈtat/ /su.ɫu.βi.ɫiˈtat/ (n, fem)
solubilité

solucionari (n, masc)
clé de correction

solució /so.ɫu.siˈo/ /su.ɫu.siˈo/ (n, fem)
solution
  Fet de finalitzar adequadament algun tipus de problema.
  Qualsevol cosa que permet finalitzar adequadament un problema.
  (química) Barreja homogènia de components químics que no reaccionen entre si.

solut /soˈlut/ /suˈlut/ (n, masc)
soluté

sol·licitar /so.ɫi.siˈta/ /soɫ.ɫi.siˈta/ /soɫ.ɫi.siˈtaɾ/ /su.ɫi.siˈta/ /suɫ.ɫi.siˈta/ (v)
demander

sol·lícit /soɫˈɫi.sit/ /soˈɫi.sit/ /suɫˈɫi.sit/ /suˈɫi.sit/ (adj, masc)
complaisant

solà /soˈɫa/ /suˈɫa/ (n, masc)
adret

solípede /soˈɫi.pe.ðe/ /soˈɫi.pə.ðə/ /suˈɫi.pə.ðə/ (adj)
solipède
  Dit dels mamífers que tenen un únic dit ungulat a cada pota.

somada /soˈma.ða/ /soˈma.ðə/ /suˈma.ðə/ (n, fem)
chargement

somat /soˈmat/ /suˈmat/ (adj, masc)
sommé

somera /soˈme.ɾa/ /soˈme.ɾə/ /suˈme.ɾə/ (n, fem)
ânesse
  Femella de l'ase.

sometent /so.meˈten/ /so.meˈtent/ /so.məˈtent/ /su.məˈten/ (n, masc)
tocsin
  Toc de campanes amb què s'assenyala alarma i amb què es mobilitzava un poble per defensar-se.
milice, tocsin
  (històric) Milícia organitzada en vegueries i mobilitzada a toc de campana per a tasques de seguretat.

somiar /so.miˈa/ /so.miˈaɾ/ /su.miˈa/ (v)
rêver
  Veure representacions fictícies de la realitat durant la pèrdua de consciència del son.
songer
  Desitjar fortament.

somiatruites /soˌmi.aˈtɾuj.tes/ /soˌmi.aˈtɾwi.tes/ /soˌmi.əˈtɾuj.təs/ /suˌmi.əˈtɾuj.təs/ (n, neut)
songe-creux

somier /so.miˈe/ /so.miˈeɾ/ /su.miˈe/ (n, masc)
sommier

somnambulisme /som.nam.buˈɫiz.me/ /som.nəm.buˈɫiz.mə/ /sum.nəm.buˈɫiz.mə/ (n, masc)
somnambulisme

somni /ˈsɔm.ni/ (n, masc)
rêve, songe

somort /soˈmɔɾt/ /suˈmɔrt/ (adj, masc)
terne

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ (n, masc)
sourire
  Gest corbant la boca cap amunt com si s'estigués a punt de riure, però sense fer soroll.

somriure /somˈɾiw.ɾe/ /somˈɾiw.ɾə/ /sumˈɾiw.ɾə/ (v)
sourire
  Riure lleument.

son /son/ /sun/ (n, fem)
sommeil
  Ganes de dormir.

son /son/ /sun/ (n, masc)
sommeil
  Estat de somni, de suspensió de la consciència

sonalls /soˈnaʎs/ /soˈnaʎʃ/ /suˈnaʎs/ (n, masc)
hochet

sonar /soˈna/ /soˈnaɾ/ /suˈna/ (v)
sonner
  Emetre so.
être familier
  Causar una impressió, un efecte vagament conegut.

sonda /ˈson.da/ /ˈson.də/ (n, fem)
sonde

sondanès /son.daˈnes/ /sun.dəˈnɛs/ (n, masc)
soundanais
  Llengua malaiopolinèsia de la part occidental de l'illa de Java.

sondar /sonˈda/ /sonˈdaɾ/ /sunˈda/ (v)
sonder
  Explorar, mesurar, examinar amb una sonda.
  Mirar d’esbrinar les intencions, l’opinió.

sondeig /sonˈdet͡ʃ/ /sonˈdət͡ʃ/ /sunˈdɛt͡ʃ/ (n, masc)
sondage

sonet /soˈnet/ /soˈnət/ /suˈnɛt/ (n, masc)
sonnet

sonor /soˈnoɾ/ /suˈnor/ (adj, masc)
sonore

sonorització /so.no.ɾi.d͡za.siˈo/ /so.no.ɾi.d͡zə.siˈo/ /so.no.ɾi.za.siˈo/ /su.nu.ɾi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
sonorisation
  Amplificació de sons per la seva difusió amb una bona audició.
  (fonètica) Procés pel qual un so sord esdevé sonor.

sonso /ˈson.so/ /ˈson.su/ /ˈsɔn.su/ (adj, masc)
fade

sonso blau (n, masc)
cicerelle

sonso ros (n, masc)
cicerelle

sopa /ˈso.pa/ (n, fem)
soupe, potage

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ (n, masc)
dîner, souper
  Àpat principal del vespre o de la nit.

sopar /soˈpa/ /soˈpaɾ/ /suˈpa/ (v)
dîner
  (intransitiu) Realitzar l'àpat principal del vespre o de la nit.

sopor /soˈpoɾ/ /suˈpor/ (n)
sommeiller

soprano /soˈpɾa.no/ /suˈpɾa.nu/ (n, masc)
soprano

sor /ˈsɔr/ (n, fem)
sœur

sorbet /soɾˈbet/ /soɾˈbət/ /surˈbɛt/ (n, masc)
sorbet

sord /ˈsort/ (adj, masc)
sourd

sord com una tàpia (adj, masc)
sourd comme un pot

sordesa /soɾˈðe.za/ /soɾˈðə.zə/ /surˈðɛ.zə/ (n, fem)
surdité

sordmudesa /ˌsord.muˈðɛ.zə/ /ˌsoɾd.muˈðe.za/ /ˌsoɾd.muˈðə.zə/ (n, fem)
surdimutité

sorell /soˈɾeʎ/ /suˈɾeʎ/ (n, masc)
chinchard
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Trachurus trachurus)

sorell blancal (n, masc)
chinchard à queue jaune

sorell blau (n, masc)
comète coussut

sorell fumat (n, masc)
chinchard bleu

sorella /soˈɾe.ʎa/ /soˈɾe.ʎə/ /suˈɾe.ʎə/ (n, fem)
carangue coubali
  a aquesta paraula li falten les accepcions o significats. Podeu ajudar el Viccionari incorporant-los. (Caranx crysos)

soroll /soˈɾoʎ/ /suˈɾoʎ/ (n, masc)
bruit, querelle
  So no articulat i confús més o menys fort.
  So procedent d'una multitud enrabiada.

sororitat /so.ɾo.ɾiˈtat/ /su.ɾu.ɾiˈtat/ (n, fem)
sororité

sorprendre /soɾˈpen.dɾe/ /soɾˈpən.dɾə/ /surˈpɛn.dɾə/ (v)
surprendre

sorprenent /soɾ.pɾeˈnen/ /soɾ.pɾeˈnent/ /suɾ.pɾəˈnen/ (adj)
surprenant

sorpresa /soɾˈpɾe.za/ /soɾˈpɾə.zə/ /surˈpɾɛ.zə/ (n, fem)
surprise

sorra /ˈso.ra/ (n, fem)
sable

sorrenc /soˈreŋk/ /suˈrɛŋ/ (adj, masc)
sablonneux

sorrut /soˈrut/ /suˈrut/ (adj, masc)
renfrogné

sort (n, fem)
chance

sorteig /soɾˈtet͡ʃ/ /soɾˈtət͡ʃ/ /surˈtɛt͡ʃ/ (n, masc)
tirer

sortejar /sor.teˈʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒa/ /soɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /soɾ.təˈd͡ʒa/ /sur.təˈʒa/ (v)
tirer au sort

sortida /soɾˈti.ða/ /soɾˈti.ðə/ /surˈti.ðə/ (n, fem)
sortie
  En un lloc tancat, zona que permet l'accés al seu exterior.
  (esports de pilota) Acció i efecte d'un porter de desplaçar-se en direcció a un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb opcions de marcar, amb la intenció de prendre-l'hi o dificultar-li el xut cap a la porteria.

sortida de zona (n, fem)
sortie de zone

sortida falsa (n, fem)
faux départ

sortir /sorˈti/ /soɾˈti/ /soɾˈtiɾ/ /surˈti/ (v)
sortir
  Passar a fora.
  (esports de pilota) Desplaçar-se, un porter, en direcció a un adversari que controla la pilota, la bola o el disc amb opcions de marcar, amb la intenció de prendre-l'hi o dificultar-li el xut cap a la porteria.

sortir de l'armari /soɾ.tiɾ (v)
sortir du placard

sortir-se'n /soɾˈtiɾ.sen/ /surˈtir.sən/ (v)
s'en sortir

sortós /soɾˈtos/ /suɾˈtos/ (adj, masc)
hereux

sospirar /sos.piˈɾa/ /sos.piˈɾaɾ/ /sus.piˈɾa/ (v)
soupirer

sospita /sosˈpi.ta/ /sosˈpi.tə/ /susˈpi.tə/ (n, fem)
soupçon

sospitar /sos.piˈta/ /sos.piˈtaɾ/ /sus.piˈta/ (v)
suspecter, soupçonner
  Tenir una creença negativa no confirmada sobre algú, malfiar-se.
soupçonner
  Tenir indicis o un pressentiment de la culpabilitat d'algú o de la possibilitat d'un mal.

sospitós /sos.piˈtos/ /sus.piˈtos/ (adj, masc)
suspect

sostenible /sos.teˈni.bɫe/ /sos.teˈni.βɫe/ /sos.teˈnib.bɫe/ /sos.təˈnib.bɫə/ /sus.təˈni.βɫə/ /sus.təˈnib.bɫə/ (adj)
soutenable
  (ecologia, economia) Que pot perdurar sense afectar el medi ambient o esgotar els recursos.

sostenidors /sos.te.niˈðos/ /sos.te.niˈðoɾs/ /sos.tə.niˈðos/ /sus.tə.niˈðos/ (n, masc)
soutien-gorge

sostenir /sos.teˈni/ /sos.teˈniɾ/ /sos.təˈni/ /sus.təˈni/ (v)
soutenire
  Suportar el pes d'alguna cosa que està agafada o bé que es troba al damunt d'una altra.
  Mantenir una idea, aportant arguments que la defensin.

sostingut /sos.tiŋˈɡut/ /sus.tiŋˈɡut/ (n, masc)
dièse

sostracció /sos.tɾak.siˈo/ /sos.tɾək.siˈo/ /sus.tɾək.siˈo/ (n, fem)
soustraction

sostre /ˈsos.tɾe/ /ˈsos.tɾə/ (n, masc)
plafond
  Part interior d'una casa, habitació o construcció que la limita per dalt, oposada al sòl.

sostreure /sosˈtɾɛw.ɾe/ /sosˈtɾɛw.ɾə/ /susˈtɾɛw.ɾə/ (v)
soustraire

sota /ˈso.ta/ /ˈso.tə/ (n, fem)
valet

sotamà /ˌso.taˈma/ /ˌso.təˈma/ (n, masc)
frappe par dessous

sotana /soˈta.na/ /soˈta.nə/ /suˈta.nə/ (n, fem)
soutane

soterrani /so.teˈra.ni/ /so.təˈra.ni/ /su.təˈra.ni/ (n, masc)
cave

sotmetre /somˈme.tɾe/ /somˈmə.tɾə/ /soˈme.tɾe/ /sudˈmɛ.tɾə/ /sumˈmɛ.tɾə/ (v)
soumettre
  Posar sota l’autoritat d’algú, especialment per força.
  Lliurar a la decisió d’altri.

sotsarrendar /ˌsod͡z.a.renˈda/ /ˌsod͡z.a.renˈdaɾ/ /ˌsod͡z.ə.rənˈda/ (v)
sous-louer
  Arrendar a una tercera persona per part de l'arrendatari.

sotsobrar /sot.soˈbɾa/ /sot.soˈbɾaɾ/ /sot.soˈβɾa/ /sut.suˈbɾa/ /sut.suˈβɾa/ (v)
chavirer

sovint /soˈvint/ /soˈβin/ /suˈvin/ (adv)
souvent

sovintejar /so.vin.teˈd͡ʒaɾ/ /so.vin.təˈd͡ʒa/ /so.βin.teˈd͡ʒa/ /so.βin.teˈʒa/ /su.vin.təˈʒa/ (v)
fréquenter

sprite (n, masc)
lutin

sss /sː/ (Interjection)
sss

strike /esˈtɾajk/ (Interjection)
strike

strike /esˈtɾajk/ (n, masc)
prise

suahili /swaˈhi.li/ /swəˈhi.li/ (n, masc)
swahili

suar /suˈa/ /suˈaɾ/ (v)
suer, transpirer

suar la cansalada (v)
suer sang et eau
  (col·loquial) Fer grans esforços.

suau /suˈaw/ (adj)
doux

suaument /suˌawˈmen/ /suˌawˈment/ (adv)
délicatement

suavitat /su.a.viˈtat/ /su.a.βiˈtat/ /su.ə.viˈtat/ /su.ə.βiˈtat/ (n, fem)
douceur

suavitzar /su.a.viˈzaɾ/ /su.a.βiˈd͡za/ /su.a.βiˈza/ /su.ə.viˈd͡za/ (v)
adoucir

subcultiu /sup.kuɫˈtiw/ (n, masc)
subculture
  Població de cèl·lules o de microorganismes que s'ha desenvolupat en un medi de cultiu a partir d'una població d'un altre medi de cultiu.
  Tècnica de laboratori consistent a desenvolupar una població de cèl·lules o de microorganismes en un medi de cultiu a partir d'una població d'un altre medi de cultiu.

subdivisió /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.vi.ziˈo/ /sub.di.βi.ziˈo/ (n, fem)
subdivision

subducció /sub.duk.siˈo/ (n, fem)
subduction

subestimar /su.pes.tiˈma/ /su.pes.tiˈmaɾ/ /su.pəs.tiˈma/ /su.βes.tiˈma/ (v)
sous-estimer

subhasta /suˈbas.ta/ /suˈβas.tə/ (n, fem)
enchère

subhastar /su.basˈtaɾ/ /su.βasˈta/ /su.βəsˈta/ (v)
subhaster

subjectar /sub.d͡ʒekˈta/ /sub.d͡ʒekˈtaɾ/ (v)
assurer

subjecte /subˈd͡ʒɛk.te/ /subˈʒek.tə/ /subˈʒɛk.tə/ (n, masc)
sujet

subjectivar /sub.d͡ʒek.tiˈvaɾ/ /sub.d͡ʒek.tiˈβa/ /sub.ʒək.tiˈva/ /sub.ʒək.tiˈβa/ (v)
subjectiver

subjugar /sub.d͡ʒuˈɣa/ /sub.d͡ʒuˈɣaɾ/ /sub.ʒuˈɣa/ (v)
subjuguer

subjuntiu /sub.d͡ʒunˈtiw/ /sub.ʒunˈtiw/ (n, masc)
subjonctif

sublim /suˈβɫim/ (adj)
subblime

sublimar /su.bɫiˈmaɾ/ /su.βɫiˈma/ (v)
sublimer

submarinisme /sub.ma.ɾiˈniz.me/ /sum.ma.ɾiˈniz.me/ /sum.mə.ɾiˈniz.mə/ (n, masc)
plongée sous-marine

submarí /sub.maˈɾi/ /sum.maˈɾi/ /sum.məˈɾi/ (n, masc)
sous-marin
  Vaixell construït per a navegar per sota la superfície de l'aigua. Gairebé sempre són de propòsit militar.

submergir /sub.meɾˈd͡ʒi/ /sub.meɾˈd͡ʒiɾ/ /sum.merˈd͡ʒi/ /sum.mərˈʒi/ (v)
submerger

subministrament /sub.mi.nis.tɾaˈmen/ /sub.mi.nis.tɾaˈment/ /sum.mi.nis.tɾaˈmen/ /sum.mi.nis.tɾəˈmen/ /sum.mi.nis.tɾəˈment/ (n, masc)
provision

subministrar /sub.mi.nisˈtɾa/ /sub.mi.nisˈtɾaɾ/ /sum.mi.nisˈtɾa/ (v)
fournir

submissió /sub.mi.siˈo/ /sum.mi.siˈo/ (n, fem)
submission, soumission

submís /subˈmis/ /sumˈmis/ (adj)
soumis

submón /subˈmon/ /sumˈmon/ (n, masc)
pègre

subnormal /sub.noɾˈmaɫ/ /sub.nurˈmaɫ/ (n, neut)
subnormal

suborn /suˈβorn/ (n, masc)
subornation

suborn de funcionari (n, masc)
pot-de-vin

subornar /su.boɾˈna/ /su.boɾˈnaɾ/ /su.burˈna/ /su.βorˈna/ /su.βoɾˈna/ /su.βurˈna/ (v)
verser un pot-de-vin, soudoyer

subratllar /sub.raʎˈʎa/ /sub.raˈʎa/ /sub.raˈʎaɾ/ /sub.rəˈʎa/ (v)
souligner

subsidiari /sup.si.ðiˈa.ɾi/ (adj, masc)
subsidiaire

subsistir /sup.sisˈti/ /sup.sisˈtiɾ/ (v)
subsister

substantiu /sups.tanˈtiw/ /sus.tanˈtiw/ (n, masc)
nom, substantif

substantivar /sups.tan.tiˈvaɾ/ /sups.tan.tiˈβa/ /sups.tən.tiˈva/ /sups.tən.tiˈβa/ /sus.tan.tiˈβa/ (v)
substantiver

substitució /sups.ti.tu.siˈo/ /sus.ti.tu.siˈo/ (n, fem)
substitution

substitució excepcionalment irregular (n, fem)
remplacement exceptionnellement irrégulier

substitució obligatòria (n, fem)
remplacement imposé

substitució reglamentària (n, fem)
remplacement régulier

substituir /sups.ti.tuˈi/ /sups.ti.tuˈiɾ/ /sus.ti.tuˈi/ (v)
remplacer

substitut /sups.tiˈtut/ /sus.tiˈtut/ (n, masc)
suppléant

substrat /supsˈtɾat/ /susˈtɾat/ (n, masc)
substrat

substància /supsˈtan.si.a/ /supsˈtan.si.ə/ /susˈtan.si.a/ /susˈtan.si.ə/ (n, fem)
substance

subtil /supˈtiɫ/ (adj)
subtile, subtil

subtítol /supˈti.toɫ/ /supˈti.tuɫ/ (n, masc)
sous-titre

subvencionar /sub.ben.si.oˈna/ /sub.bən.si.uˈna/ /sub.ven.si.oˈnaɾ/ /sub.vən.si.oˈna/ /sub.vən.si.uˈna/ (v)
subventioner

subvenció /sub.ben.siˈo/ /sub.bən.siˈo/ /sub.ven.siˈo/ /sub.vən.siˈo/ (n, fem)
subvention

subvenir /sub.beˈni/ /sub.bəˈni/ /sub.veˈniɾ/ /sub.vəˈni/ (v)
subvenir

subíndex /suˈpin.deks/ /suˈpin.dəks/ /suˈβin.deks/ (n, masc)
indice

suc (n, masc)
jus
  Substància líquida obtinguda esprement fruita.
  Part líquida d'alguns plats bullits o guisats.

sucar-hi /suˈka.ɾi/ (v)
sucrer
  Treure'n profit de forma il·legal o abusiva, acceptar suborns, en especial en càrrecs de responsabilitat.

succeir /suk.seˈi/ /suk.seˈiɾ/ /suk.səˈi/ (v)
arriver
  (intransitiu) Ocórrer, tenir lloc, esdevenir.
succéder
  (intransitiu o transitiu) Substituir a un altre ocupant un càrrec, funció, possessió.

successiu /suk.seˈsiw/ /suk.səˈsiw/ (adj, masc)
successif

successivament /suk.seˌsi.vaˈment/ /suk.seˌsi.βaˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈmen/ /suk.səˌsi.vəˈment/ /suk.səˌsi.βəˈmen/ (adv)
successivement

successió /suk.se.siˈo/ /suk.sə.siˈo/ (n, fem)
succession
  Fet o conjunt de fets que passen seguits l'un després de l'altre.
  Conjunt d'imatges en una aplicació matemàtica.
  Traspàs de poder en un càrrec, d'una persona a una altra.

succés /sukˈses/ (n, masc)
succès
  Bon resultat, resultat feliç.

sucre /ˈsu.kɾe/ (n, masc)
sucre

sud (n, masc)
sud

sud-est /ˌsuˈtest/ (n, masc)
sud-est

sud-oest /ˌsu.toˈest/ /ˌsu.tuˈest/ (n, masc)
sud-ouest

sud-sud-est /ˌsutˌsutˈest/ (n, masc)
sud-sud-est

sud-sud-oest /ˌsutˌsut.oˈest/ /ˌsutˌsut.uˈest/ (n, masc)
sud-sud-ouest

suec (adj, masc)
suédois
  Relatiu o pertanyent a Suècia.

suec (n, masc)
Suédois, suédois
  Persona de Suècia.
suédois
  (només singular) Llengua germànica escandinava oriental parlada a Suècia i Finlàndia.

suficient /su.fi.siˈen/ /su.fi.siˈent/ (adj)
suffisant

suficientment /su.fi.siˌemˈmen/ /su.fi.siˌemˈment/ (adv)
suffisamment

sufocar /su.foˈka/ /su.foˈkaɾ/ /su.fuˈka/ (v)
suffoquer
  Provocar dificultat en la respiració.
étouffer
  Apagar un incendi.

suggeriment /su.d͡ʒe.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒe.ɾiˈment/ /su.d͡ʒə.ɾiˈmen/ /su.d͡ʒə.ɾiˈment/ (n, masc)
suggestion

suggerir /su.d͡ʒeˈɾi/ /su.d͡ʒeˈɾiɾ/ /su.d͡ʒəˈɾi/ (v)
suggérer

suggestible /su.d͡ʒesˈti.bɫe/ /su.d͡ʒesˈti.βɫe/ /su.d͡ʒesˈtib.bɫe/ /su.d͡ʒəsˈti.βɫə/ /su.d͡ʒəsˈtib.bɫə/ (adj)
suggestible

suggestió /su.d͡ʒes.tiˈo/ /su.d͡ʒəs.tiˈo/ (n, fem)
suggestion

suite /ˈsujt/ (n, fem)
suite
  (gal·licisme) Composició musical per a instruments de corda, consistent en un seguit de peces escrites en una mateixa clau però amb ritmes diferents i generalment amb un preludi molt elaborat.
  (gal·licisme) Conjunt d'habitacions connectades entre si per portes que, en els hotels s'ofereixen com a una única estança.

sulfatar /suɫ.faˈta/ /suɫ.faˈtaɾ/ /suɫ.fəˈta/ (v)
sulfater

sulfur /suɫˈfu/ /suɫˈfur/ /suɫˈfuɾ/ (n, masc)
sulfure

sull /ˈsuʎ/ (adj, masc)
écorné
  Sense banyes.

suma /ˈsu.ma/ (n, fem)
somme

sumar /suˈma/ /suˈmaɾ/ (v)
additionner
  Comptar plegades dues quantitats o més per establir-ne el total.

sumari /suˈma.ɾi/ (adj, masc)
sommaire
  En forma de resum, de compendi.

sumari /suˈma.ɾi/ (n, masc)
résumé
  Breu resum, compendi.

sumir /suˈmi/ /suˈmiɾ/ (v)
enfoncer
  Enfonsar sota la terra o sota un líquid.
plonger
  (figurat) Abatre, enfonsar l’ànim, la moral.

summe /ˈsum.me/ /ˈsum.mə/ (adj, masc)
sommé

sumària /suˈma.ɾi.a/ /suˈma.ɾi.ə/ (n, fem)
procédure

suor /suˈo/ /suˈoɾ/ (n, fem)
sueur

superar /su.peˈɾa/ /su.peˈɾaɾ/ /su.pəˈɾa/ (v)
dépasser
  Passar per sobre d'algú o alguna cosa.

superb /suˈpɛrp/ (adj, masc)
superbe

superdotació (n, fem)
douance

superdotat /su.peɾ.ðoˈtat/ /su.pər.duˈtat/ /su.pər.ðuˈtat/ /su.pəɾ.ðoˈtat/ (adj, masc)
surdoué

superficial /su.peɾ.fi.siˈaɫ/ /su.pər.fi.siˈaɫ/ (adj)
superficiel
  Relatiu a la superfície.

superflu /suˈpɛr.fɫu/ (adj, masc)
superflu

superfície /su.peɾˈfi.si.e/ /su.pərˈfi.si.ə/ (n, fem)
surface
  extensió plana, cara.

superfície de cop (n, fem)
surface de frappe

superfície de joc (n, fem)
surface de jeu

superilla /su.peˈɾi.ʎa/ /su.pəˈɾi.ʎə/ (n, fem)
super-îlot

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ (adj)
supérieur
  D'un nivell més alt.

superior /su.pe.ɾiˈoɾ/ /su.pə.ɾiˈo/ (n, neut)
supérieur
  Persona situada jeràrquicament per sobre i amb poder.

superioritat numèrica (n, fem)
attaque à cinq

superlatiu /su.peɾ.ɫaˈtiw/ /su.pər.ɫəˈtiw/ (n, masc)
superlatif

superlibris /su.peɾˈɫi.bɾis/ /su.pərˈɫi.βɾis/ (n, masc)
superlibros

supermercat /su.peɾ.meɾˈkat/ /su.pər.mərˈkat/ (n, masc)
supermarché
  Autoservei de mida mitjana o gran destinat a la venda de queviures, productes de neteja i altres articles d'ús quotidià.

supermostreig (n, masc)
super-échantillonnage

superposar /ˌsu.per.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈza/ /ˌsu.peɾ.poˈzaɾ/ /ˌsu.pər.puˈza/ /ˌsu.pəɾ.poˈza/ (v)
superposer

superstició (n, fem)
superstition
  Creença, no basada en fets científics ni en el raonament, segons la qual la conducta pot influir en els esdeveniments.

superstrat /su.peɾsˈtɾat/ /su.pərsˈtɾat/ (n, masc)
superstrat

supervivent /su.per.βiˈβen/ /su.peɾ.viˈvent/ /su.peɾ.βiˈβen/ /su.pər.biˈβen/ /su.pər.viˈven/ /su.pəɾ.viˈvent/ (n, masc)
survivant

supinació (n, fem)
supination

suplantació /su.pɫan.ta.siˈo/ /su.pɫən.tə.siˈo/ (n, fem)
supplantation

suplantar /su.planˈta/ /su.planˈtaɾ/ /su.pɫənˈta/ (v)
supplanter

suplement de diploma (n, masc)
supplément au diplôme

suplent /suˈpɫen/ /suˈpɫent/ (adj)
suppléant

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ (adj)
suppliant
  Que suplica.

suplicant /su.pɫiˈkan/ /su.pɫiˈkant/ (n, neut)
suppliant
  Qui suplica.

suplicar /su.pɫiˈka/ /su.pɫiˈkaɾ/ (v)
supplier

suplici /suˈpli.si/ (n, masc)
supplice

suplir /suˈpɫi/ /suˈpɫiɾ/ (v)
suppléer

suport (n, masc)
support
  Allò que sosté una altra cosa
  (futbol americà) Estri, generalment de plàstic, de petites dimensions que es posa a sobre el camp de joc per a sostenir la pilota immòbil, utilitzat per a fer el xut de determinats serveis.
soutien
  Acció d'ajuda i manteniment d'una causa o objectiu
appui
  (rugbi) Acció d'un jugador de situar-se de manera anticipada en una posició favorable per a ajudar un company d'equip, amb l'objectiu de millorar la continuïtat del joc.

suport (n, neut)
appui
  (handbol) Jugador encarregat d'ajudar un company d'equip situant-se en una posició favorable per a rebre la pilota, en una fase d'atac, o col·laborant en el marcatge d'un atacant o en la recuperació de la pilota, en una fase de defensa.

suport del tauler (n, masc)
support de panneau

suportar /su.poɾˈta/ /su.poɾˈtaɾ/ /su.puɾˈta/ (v)
résister

suposar /su.poˈza/ /su.poˈzaɾ/ /su.puˈza/ (v)
supposer
  Considerar com a cert o real a partir d’indicis.

supositori /su.po.ziˈtɔ.ɾi/ /su.pu.ziˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
suppositoire

suprem /suˈpɾem/ (adj, masc)
suprême

supremacia /su.pɾe.maˈsi.a/ /su.pɾə.məˈsi.ə/ (n, fem)
suprématie

supremacisme /su.pɾe.maˈsiz.me/ /su.pɾə.məˈsiz.mə/ (n, masc)
suprémacisme

supremacista /su.pɾe.maˈsis.ta/ /su.pɾe.maˈsis.te/ /su.pɾə.məˈsis.tə/ (adj)
suprémaciste

supressió /su.pɾe.siˈo/ /su.pɾə.siˈo/ (n, fem)
suppression

suprimir /su.pɾiˈmi/ /su.pɾiˈmiɾ/ (v)
supprimer

supurar /su.puˈɾa/ /su.puˈɾaɾ/ (v)
suppurer

suputar /su.puˈta/ /su.puˈtaɾ/ (v)
supputer

supèrbia /suˈpɛr.bi.ə/ /suˈpɛɾ.bi.a/ (n, fem)
superbe

supí /suˈpi/ (adj, masc)
supin

suquejar /su.keˈd͡ʒa/ /su.keˈd͡ʒaɾ/ /su.keˈʒa/ /su.kəˈd͡ʒa/ /su.kəˈʒa/ (v)
suinter

surar /suˈɾa/ /suˈɾaɾ/ (v)
surnager
  Mantenir-se un cos en la superfície d'un líquid sense enfonsar-se.
  Mantenir-se en creixença, prosperant.

surbàhara (n, masc)
surbahar

surdo (n, masc)
surdo

surf de neu (n, masc)
snowboard

suro /ˈsu.ɾo/ /ˈsu.ɾu/ (n, masc)
liège

surt /ˈsurt/ (Interjection)
elle sort

sushi /ˈsu.t͡ʃi/ /ˈsu.ʃi/ (n, masc)
sushi

suspendre /susˈpen.dɾe/ /susˈpən.dɾə/ /susˈpɛn.dɾə/ (v)
échouer
  No aprovar, no treure la qualificació mínima exigida en una prova o treball

suspendre el joc (v)
arrêter le jeu

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ (adj)
étonné
  Que ha quedat suspès, perplex i indecís per una forta impressió, una sorpresa.

suspens /susˈpens/ /susˈpɛns/ (n, masc)
suspense
  Expectació creada per a mantenir l’interès, la curiositat, les emocions.
échec
  Nota que certifica que un alumne no ha superat amb èxit un examen, un curs, etc. i que generalment comporta l'exigència de repetir-lo.

suspensió (n, fem)
suspension
  (handbol) Moment de màxima elevació d'un jugador en el transcurs d'un salt vertical, que s'utilitza per a jugar la pilota amb menys oposició dels defensors.

suspensió del joc (n, fem)
suspension de jeu

sustentar /sus.tenˈta/ /sus.tenˈtaɾ/ /sus.tənˈta/ (v)
soutenir, souvenir
  Fer que alguna cosa no caigui.
  Existir arguments que donen suport a una idea.
  Mantenir les forces vitals.

sutge /ˈsu.d͡ʒe/ (n, masc)
suie

suturar /su.tuˈɾa/ /su.tuˈɾaɾ/ (v)
suturer

suèter /suˈe.teɾ/ /suˈɛ.tər/ (n, masc)
chandail

suís /suˈis/ (adj, masc)
suisse
  Relatiu o pertanyent a Suïssa o la seva llengua.

suís /suˈis/ (n, masc)
Suisse
  Habitant de Suïssa.

suïcida /su.iˈsi.ða/ /su.iˈsi.ðə/ (adj)
suicidaire

suïcida /su.iˈsi.ða/ /su.iˈsi.ðə/ (n, neut)
suicidé

suïcidar-se /su.i.si.ðərˈsə/ /su.i.siˈðar.sə/ /su.i.siˈðaɾ.se/ /su.i.siˈðaɾ.sə/ (v)
se suicider
  Matar-se a un mateix.

suïcidi /su.iˈsi.ði/ (n, masc)
suicide

suïcidi col·lectiu /su.i.si.ði (n, masc)
suicide collectif

swing /ˈswiŋ/ /ˈswiŋk/ /ˈswiŋk/ (n, masc)
élan

swing complet (n, masc)
élan complet

swing d'assaig (n, masc)
mouvement d'essai

syrah /siˈɾa/ (n, masc)
syrah
  Raïm negre, mitjà, cilíndric, compacte i amb els grans petits, ovoides i generalment amb la pell aspra.
  Vi opulent, amb cos, de color fosc i amb una aroma característica de fruita i espècies.

sàbat /ˈsa.bat/ /ˈsa.βət/ (n, masc)
shabbat

sàdic /ˈsa.ðik/ (adj, masc)
sadique

sàmec /ˈsa.mek/ /ˈsa.mək/ (n, fem)
samèkh

sàndal /ˈsan.daɫ/ /ˈsan.dəɫ/ (n, masc)
santal
  Planta asiàtica del gènere Santalum apreciada per la seva fusta.

sàtira /ˈsa.ti.ɾa/ /ˈsa.ti.ɾə/ (n, fem)
satire

sègol /ˈse.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣoɫ/ /ˈsɛ.ɣuɫ/ (n, masc)
seigle

sèmola /ˈsɛ.mo.ɫa/ /ˈsɛ.mo.ɫə/ /ˈsɛ.mu.ɫə/ (n, fem)
semoule

sènior /ˈse.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.oɾ/ /ˈsɛ.ni.ur/ (adj)
senior

sèpal /ˈsɛ.paɫ/ /ˈsɛ.pəɫ/ (n, masc)
sépale

sèpia /ˈse.pi.ə/ /ˈsɛ.pi.ə/ (n, masc)
sépia
  Color marró terrós semblant a la tinta de sípia.

sèrie /ˈse.ɾi.e/ /ˈse.ɾje/ /ˈsɛ.ɾi.ə/ /ˈsɛ.ɾjə/ (n, fem)
série
  Conjunt ordenat d'elements
  Ficció televisiva o radiofònica per capítols.

sèrie de tirs lliures (n, fem)
série de lancers francs

sèrie derivada (n, fem)
dramatique dérivée

sí (adv)
oui, si
  Expressió d'afirmació com a resposta.

sí (n, masc)
oui
  Afirmació, consentiment.

sílex /ˈsi.ɫeks/ /ˈsi.ɫəks/ (n, masc)
silex

sílice /ˈsi.ɫi.se/ /ˈsi.ɫi.sə/ (n, fem)
silice

síl·laba /ˈsi.ɫa.βa/ /ˈsi.ɫə.βə/ /ˈsiɫ.ɫa.ba/ /ˈsiɫ.ɫə.bə/ (n, fem)
syllabe
  Unió de diversos sons en un sol cop de veu, cadascuna de les divisions fonètiques d'una paraula segons les espiracions necessàries per pronunciar-la.

síl·laba lliure (n, fem)
syllabe ouverte

síl·laba travada (n, fem)
syllabe fermée

símbol /ˈsim.boɫ/ /ˈsim.buɫ/ (n, masc)
symbole

símbol turístic (n, masc)
symbole touristique

símptoma /ˈsim.to.ma/ /ˈsim.to.mə/ /ˈsim.tu.mə/ (n, masc)
symptôme

síndic /ˈsin.dik/ (n, masc)
syndic
  Encarregat dels interessos d’una corporació, d’una comunitat.

síndic de greuges (n, masc)
médiateur

síndria /ˈsin.dɾi.a/ (n, fem)
pastèque, melon d’eau

síndrome /ˈsin.dɾo.me/ /ˈsin.dɾu.mə/ (n, fem)
syndrome

síndrome d'esgotament professional (n, fem)
syndrome d'épuisement professionnel

síndrome de Down (n, fem)
syndrome de Down

sínia /ˈsi.ni.a/ /ˈsi.ni.ə/ (n, fem)
noria

síntesi /ˈsin.te.zi/ /ˈsin.tə.zi/ (n, fem)
synthèse

sípia /ˈsi.pi.a/ /ˈsi.pi.ə/ (n, fem)
seiche
  Mol·lusc cefalòpode de la família dels sèpids, de cos oval i amb glàndula de tinta (Sepia officinalis).
  (col·loquial) Color sèpia.
  (col·loquial, penedesenc, menorquí) Gargall.

sístole /ˈsis.to.ɫe/ /ˈsis.to.ɫə/ /ˈsis.tu.ɫə/ (n, fem)
systole

sòl (n, masc)
sol

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ (adj)
solide
  Qualitat de fermesa o resistència a les forces que tendeixen a deformar-lo.

sòlid /ˈsɔ.ɫit/ (n, masc)
solide
  Estat de la matèria que es caracteritza per resistir-se a la deformació.

sòmines /ˈsɔ.mi.nes/ /ˈsɔ.mi.nəs/ (n, neut)
nigaud

sóc /ˈsok/ (v)
suis

súper /ˈsu.peɾ/ (adj)
super

súplica /ˈsu.pɫi.ka/ /ˈsu.pɫi.kə/ (n, fem)
supplication, supplique
  acció de suplicar, o la petició que es fa.
  memorial o escrit amb que se suplica.

tabac /taˈbak/ (n, masc)
tabac

tabalejar /ta.βa.leˈd͡ʒaɾ/ /ta.βa.leˈʒa/ /tə.βə.ɫəˈʒa/ (v)
tapager
  Fer soroll, remenar alguna cosa amb estrèpit, pegar sobre la taula.

tabalet /ta.βaˈlet/ /tə.βəˈlɛt/ (n, masc)
tabalet

tabarra /taˈba.ra/ /təˈβa.rə/ (n, fem)
scie

tabla (n, masc)
tabla

tabloide /taˈbɫɔj.ðe/ /təˈβɫɔj.ðə/ (n, masc)
tabloïd
  Periòdic de dimensions reduïdes, més manejable que els de mida tradicional, sovint de caire sensacionalista.

tabola /taˈβɔ.ɫa/ /təˈβɔ.ɫə/ (n, fem)
foire
  Activitat alegre i sorollosa.

tabolejar /ta.βo.leˈd͡ʒa/ /ta.βo.leˈd͡ʒaɾ/ /tə.βu.ɫəˈʒa/ (v)
tapager

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ (adj)
tabulaire
  Organitzat formant una taula.

tabular /ta.buˈɫaɾ/ /ta.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫa/ /tə.βuˈɫar/ (v)
tabuler
  (transitiu) Presentar informació escrita organitzada en taules.

tabà /taˈβa/ /təˈβa/ (n, masc)
sachet

tac /ˈtak/ (n, masc)
baguette
  (billar) Bastó lleugerament cònic constituït per una o més peces fixades, que serveix per a impulsar les boles sobre una taula de billar.
crampon
  (esports de pilota) Cadascuna de les petites peces cilíndriques de cautxú o alumini muntades a la sola d'una bota o una sabatilla, que serveixen per a augmentar l'adherència del calçat al camp de joc.
tampon
  (pilota basca) Cadascuna de les peces de cotó o d'escuma de l'equip d'un jugador de mà que serveixen per a protegir-se els artells de les bases dels dits.
baguette, joug
  (pilota basca) Peça de fusta situada a l'extrem superior d'una cesta, que serveix per a encaixar-hi els dos extrems del cèrcol i les cinc costelles principals.

tac de frenada (n, masc)
butée de freinage

taca /ˈta.ka/ /ˈta.kə/ (n, fem)
tache
  Brutícia que es troba sobre un objecte o persona.

tacar /taˈka/ /taˈkaɾ/ /təˈka/ (v)
tacher

taciturn /ta.siˈtuɾn/ /tə.siˈtuɾn/ (adj, masc)
taciturne

tacte /ˈtak.te/ /ˈtak.tə/ (n, masc)
toucher
  Sentit pel qual es percep l'exterior a partir de les terminacions nervioses situades a la pell del cos.
tact
  Qualitat de dir i fer les coses sense ferir la sensibilitat dels altres.

tacó /taˈko/ /təˈko/ (n, masc)
talon
  Taló d’un calçat.
rhombu
  Peix teleosti de la família dels bòtids amb els ulls grossos i molt separats (Bothus podas).

taekwondista /taj.kwonˈdis.ta/ /taj.kwonˈdis.te/ /təj.kwonˈdis.tə/ (n, neut)
taekwondoïste

tafanejar /ta.fa.neˈd͡ʒa/ /ta.fa.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.fa.neˈʒa/ /tə.fə.nəˈd͡ʒa/ /tə.fə.nəˈʒa/ (v)
fureter

tafaner /ta.faˈne/ /ta.faˈneɾ/ /tə.fəˈne/ (n, masc)
potins

tafaneria /ta.fa.neˈɾi.a/ /tə.fə.nəˈɾi.ə/ (n, fem)
furetage
  Acte propi d’un tafaner.

tafetà /ta.feˈta/ /tə.fəˈta/ (n, fem)
taffetas
  Roba fina de seda.
cul
  Cul.
ruban
  Llaç per fer bonic.
copeau
  Encenall que fa el fuster amb el ribot.

tafone (n, masc)
taffoni

tafonomia /ta.fo.noˈmi.a/ /tə.fo.noˈmi.ə/ /tə.fu.nuˈmi.ə/ (n, fem)
taphonomie

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ (adj, masc)
tahitien
  Relatiu a Tahití, als seus habitants o a la seva llengua.

tahitià /ta.i.tiˈa/ /tə.i.tiˈa/ (n, masc)
Tahitien
  Individu natural de Tahití.
tahitien
  (només singular) Llengua del grup polinesi oriental de la família austronèsica parlada a Tahití i les illes de la Societat.

taigà /tajˈɣa/ /təjˈɣa/ (n, fem)
taïga

taiko (n, masc)
taiko

taixelhit /ta.ʃeɫˈit/ /taj.ʃeɫˈit/ /tə.ʃəɫˈit/ (n, masc)
chleuh

tal /ˈtaɫ/ (adj)
certain
  Introducció del nom d'una persona que és desconeguda a les persones a les quals va destinada la frase.
tel
  Introducció d'una cosa que es vol comparar.

talar /taˈɫa/ /taˈɫaɾ/ /təˈɫa/ /təˈɫar/ (v)
tailler
  Tallar el tronc d'un arbre arran de soca.

talassonímia /ta.ɫa.soˈni.mi.a/ /tə.ɫə.soˈni.mi.ə/ /tə.ɫə.suˈni.mi.ə/ (n, fem)
thalassonymie

talassònim /ta.ɫaˈsɔ.nim/ /tə.ɫəˈsɔ.nim/ (n, masc)
thalassonyme

talent /taˈɫen/ /taˈɫent/ /təˈɫen/ /təˈɫent/ (n, masc)
talent
  Especial aptitud intel·lectual, natural o adquirida, per a dur a terme tasques que, en general, requereixen una elevada participació de continguts de tota mena.
humeur
  Disposició, desig o ganes per a fer alguna cosa.

talent complex (n, masc)
talent complexe

talent simple (n, masc)
talent simple

talentós /ta.ɫenˈtos/ /tə.ɫənˈtos/ (adj, masc)
talentueux

talibà /ta.ɫiˈba/ /tə.ɫiˈβa/ (n, masc)
taliban

tall /ˈtaj/ /ˈtaʎ/ (n, masc)
entaille
  Incisió feta pel contacte amb un objecte esmolat.
coupe
  (golf) Nombre de cops màxim permès a un jugador per a passar a la fase següent en una competició de més d'una fase.

talla-roques /ˌta.ʎaˈrɔ.kes/ /ˌta.ʎəˈrɔ.kəs/ (n, masc)
roucaou, tordo di fondale

tallada /taˈʎa.ða/ /təˈja.ðə/ /təˈʎa.ðə/ (n, fem)
crochet extérieur
  (golf) Cop, generalment defectuós, que imprimeix una trajectòria corba a la bola amb un efecte pronunciat d'esquerra a dreta, en el cas d'un jugador dretà, o de dreta a esquerra, en el cas d'un jugador esquerrà.
cortada
  (pilota) Jugada ofensiva consistent a llançar la pilota amb força de manera que descrigui una trajectòria baixa.

tallada a dues parets (n, fem)
deux-murs coupé

tallada a l'ample (n, fem)
coupé à droite

tallada al racó (n, fem)
coupé au coin

tallada col·locada (n, fem)
coupé placé

tallador /ta.ʎaˈðo/ /ta.ʎaˈðoɾ/ /tə.jəˈðo/ /tə.ʎəˈðo/ (n, masc)
trancheur
  Persona que talla coses.

tallahams /ˌta.ʎaˈams/ /ˌta.ʎəˈams/ (n, masc)
tassergal

tallantar /ta.ʎanˈta/ /ta.ʎanˈtaɾ/ /tə.ʎənˈta/ (v)
façonner

tallar /taˈʎa/ /taˈʎaɾ/ /təˈja/ /təˈʎa/ (v)
couper
  Trencar o separar un objecte amb ajuda d'un instrument de tall.
  Esculpir, treure material d'una peça perquè agafi una forma determinada.
  (pilota) Llançar la pilota amb força i amb una trajectòria tan baixa com sigui possible.
chopper
  (esports de raqueta) Colpejar la pilota o el volant de dalt a baix per imprimir-li un efecte de retrocés.
intercepter
  (pilota basca) Colpejar la pilota abans que faci el primer bot.

tallar el bacallà (v)
tenir la queue de la poêle

tallar la bola (v)
couper la balle

tallat /taˈʎat/ /təˈjat/ /təˈʎat/ (adj, masc)
coupé
  (pilota, esports de raqueta) Dit del cop executat de manera que s'imprimeix un efecte de retrocés a la pilota o el volant.
  (bàdminton) Dit del cop executat de manera que s'imprimeix l'efecte necessari al volant per a provocar-li un canvi de ritme en el desplaçament.

tallat /taˈʎat/ /təˈjat/ /təˈʎat/ (n, masc)
petit crème
  Cafè de color trencat amb un mica de llet.

tallent /taˈʎen/ /taˈʎent/ /təˈʎen/ /təˈʎent/ (adj)
coupant
  Que talla bé.

taller /taˈʎe/ /taˈʎeɾ/ /təˈʎe/ (n, masc)
atelier

taller creatiu (n, masc)
atelier de créativité

taller ocupacional (n, masc)
atelier occupationnel

taller terapèutic (n, masc)
atelier thérapeutique

talonada /ta.loˈna.ða/ /tə.luˈna.ðə/ (n, fem)
coup dérouté

talonador (n, masc)
talonneur

talonar /ta.loˈna/ /tə.ɫuˈna/ (v)
talonner

talonatge (n, masc)
talonnage

talonejar /ta.lo.neˈd͡ʒaɾ/ /ta.lo.neˈʒa/ /tə.ɫu.nəˈʒa/ (v)
talonner
  Pegar amb els talons a un cavall.

talp (n, masc)
taupe

tal·li /ˈta.ɫi/ /ˈtaɫ.ɫi/ (n, masc)
thallium

taló /taˈɫo/ (n, masc)
talon
  Part del peu oposada a la banda dels dits.
  Part d'una sabata sobre la qual descansa el taló del peu.
  (golf) Part posterior del cap d'un bastó.
  (hoquei sobre gel) Part angular intermèdia d'un estic.
chèque
  Document de crèdit que, separat de la matriu d'un bloc, el pagador escriu la quantitat i el dóna al cobrador.

talús continental (n, masc)
talus continental

tamazic /ta.maˈzik/ /tə.məˈzik/ (n, masc)
tamazight

tambor /tamˈbo/ /tamˈboɾ/ /təmˈbo/ (n, masc)
tambour
  Cilindre, sovint buit i giratori, que recorda la forma de l'instrument membranòfon de percussió.

tambor parlant (n, masc)
tambour d'aisselle

tamborer /tam.boˈɾe/ /tam.boˈɾeɾ/ /təm.boˈɾe/ /təm.buˈɾe/ (n, masc)
crénilabre cendré
  Peix de la família dels làbrids, de color gris brunenc, que habita a les praderies de posidònies i zosteres (Symphodus cinereus).
tambour
  Músic que toca el tambor.

tamboret /tam.boˈɾet/ /təm.boˈɾət/ /təm.buˈɾɛt/ (n, masc)
tabouret
  Seient per a una persona sense respatller.

tamborinejar /tam.bo.ɾi.neˈd͡ʒaɾ/ /tam.bo.ɾi.neˈʒa/ /təm.bu.ɾi.nəˈʒa/ (v)
tambouriner

tamborí /tam.boˈɾi/ /təm.boˈɾi/ /təm.buˈɾi/ (n, masc)
tambourin
  Instrument membranòfon que consisteix en un tambor petit que es toca amb una sola baqueta, generalment penjat al braç esquerre.
pan coupé
  (pilota) Xamfrà situat en l'angle de dues parets o d'una paret amb el terra en un frontó o un trinquet, que s'utilitza per a modificar la trajectòria de la pilota en el rebot.

tamborí de cordes (n, masc)
tambourin à cordes

tambura (n, masc)
tambura

també /tamˈbe/ (adv)
aussi, également
  Adverbi d'afirmació que serveix per unir dos conceptes en forma de suma o addició.

tamisar /ta.miˈza/ /ta.miˈzaɾ/ /tə.miˈza/ (v)
tamiser

tampoc /tamˈpɔk/ /təmˈpɔk/ (adv)
non plus

tampó /tamˈpo/ /təmˈpo/ (n, masc)
tampon
  Feltre amb tinta on se suca un segell o altre marca que es vol estampar.
  Apòsit per obstruir una ferida o una secreció orgànica, especialment l'hemorràgia menstrual.

tan (adv)
si

tanatofòbia /ta.na.toˈfɔ.bi.a/ /tə.nə.toˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.bi.ə/ /tə.nə.tuˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
thanatophobie

tanca /ˈtaŋ.ka/ (n, fem)
palissade
  Barrera col·locada en un terreny per impedir o dificultar el pas.
balustrade
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Estructura de material resistent situada al voltant d'una pista de joc, que serveix per a delimitar-la.
entourage
  (tennis de taula) Cadascun dels separadors de color fosc d'una alçària aproximada de 75 cm, rígids i lleugers, situats al voltant d'un espai de joc, que serveixen per a delimitar-lo.

tanca de fons (n, fem)
bande d'extrémité
  (hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues parts d'una tanca que delimiten la pista de joc pels extrems.
clôture
  (beisbol) Paret d'una alçària mínima de 2,5 m en competicions internacionals situada al voltant d'un camp de joc, que serveix per a delimitar-lo.

tanca de seguretat (n, fem)
grille

tanca lateral (n, fem)
bande latérale

tancar /taŋˈka/ /taŋˈkaɾ/ (v)
fermer
  Posar algun impediment per a privar l'entrada o sortida d'algun lloc.
clore, enfermer
  Posar algú o alguna cosa dins d'un lloc tancat.
clore
  Acabar alguna cosa, cloure-la.

tancar la cara (v)
fermer l'engin

tancar-se /taŋˈkaɾ.se/ /təŋˈkar.sə/ (v)
se coller
  (pilota) Anar-se acostant progressivament, una pilota, a la paret, de manera que resulta difícil tornar-la.

tancat /taŋˈkat/ /təŋˈkat/ (adj)
fermé

tanda /ˈtan.da/ /ˈtan.də/ (n, fem)
relève

tanda de penals (n, fem)
épreuve de penalties

tango /ˈtaŋ.go/ /ˈtaŋ.gu/ (n, masc)
tango

tanmateix /ˌtam.maˈtejʃ/ /ˌtam.məˈteʃ/ (adv)
assurément

tanques /ˈtaŋ.kes/ /ˈtaŋ.kəs/ (n, fem)
haies
  (atletisme) Cursa on els atletes corren per una pista amb obstacles posats regularment i que han de saltar.

tant de bo (Interjection)
si seulement

tantalitzar /tan.ta.liˈd͡za/ /tan.ta.liˈzaɾ/ /tən.tə.ɫidˈza/ (v)
tantaliser

tanyar /taˈɲa/ /taˈɲaɾ/ /təˈɲa/ (v)
taller

tap /ˈtap/ (n, masc)
bouchon
  Peça que impedeix la sortida del contingut d'un envàs.
contre
  (basquetbol) Acció i efecte d'un defensor d'impedir la continuació de la trajectòria de la pilota després del llançament d'un atacant, per mitjà d'un cop amb les mans o els braços.

tapa /ˈta.pa/ /ˈta.pə/ (n, fem)
couvercle
  Peça d'un recipient o envàs que serveix per tancar o segellar i evitar que el contingut del recipient es vessi o s'espargeixi.
amuse-gueule
  Mos o aperitiu servit en petites racions.

tapaboques /ˌta.paˈbo.kes/ /ˌta.pəˈβo.kəs/ (n, masc)
cache-nez

tapiar /ta.piˈa/ /ta.piˈaɾ/ /tə.piˈa/ (v)
murer
  Tancar amb paret un portal, finestra, etc.
maçonner
  Fer paret de tàpies.

taponar /ta.poˈna/ /ta.poˈnaɾ/ /tə.poˈna/ /tə.puˈna/ (v)
aveugler

tapí /taˈpi/ /təˈpi/ (n, masc)
chopine

tapís /taˈpis/ /təˈpis/ (n, masc)
tapisserie

taquera /taˈke.ɾa/ /təˈke.ɾə/ (n, fem)
support pour baguettes
  (billar) Prestatgeria que s'utilitza per a desar-hi els tacs en posició vertical o horitzontal.

taquigràficament /ta.kiˌɣɾa.fi.kaˈmen/ /ta.kiˌɣɾa.fi.kaˈment/ /tə.kiˌɣɾa.fi.kəˈmen/ /tə.kiˌɣɾa.fi.kəˈment/ (adv)
sténographiquement

taquilla /taˈki.ʎa/ /təˈki.ʎə/ (n, fem)
guichet

taquiller /ta.kiˈʎe/ /ta.kiˈʎeɾ/ /tə.kiˈʎe/ (n, masc)
guichetier

tar /ˈtar/ (n, masc)
tar

taral·larejar /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒa/ /ta.ɾa.la.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.ɾəɫ.ɫə.ɾəˈʒa/ (v)
fredonner

tarannà /ta.ɾanˈna/ /tə.ɾənˈna/ (n, masc)
caractère

tarar /taˈɾa/ /taˈɾaɾ/ /təˈɾa/ (v)
tarer
  Calcular la tara d'una mercaderia.
  Causar una imperfecció, una tara.

tarat /taˈɾat/ /təˈɾat/ (adj, masc)
taré
  Defectuós, que té una tara.
  (despectiu) Que pateix un desequilibri mental.

tard /ˈtart/ (adv)
tard

tarda /ˈtal.da/ /ˈtaɾ.ða/ /ˈtaɾ.ðe/ /ˈtaɾ.ðə/ (n, fem)
après-midi

tardança /taɾˈðan.sa/ /tərˈdan.sə/ (n, fem)
retard

tardar /tarˈða/ /taɾˈða/ /taɾˈðaɾ/ /tərˈda/ (v)
tarder

tardor /tarˈðo/ /taɾˈðoɾ/ (n, fem)
automne

tardà /taɾˈða/ /tərˈda/ (adj, masc)
tardif

targeta /taɾˈd͡ʒe.ta/ /tərˈʒɛ.tə/ /təɾˈʒə.tə/ (n, fem)
carte
  Petita carta amb les dades personals.
carte de pointage
  (golf) Document en què es fan constar els detalls d'un recorregut, els pars de cada forat i els resultats dels forats jugats.

targeta blava (n, fem)
carton bleu

targeta d'embarcament (n, fem)
carte d'embarquement

targeta de crèdit (n, fem)
carte de crédit

targeta de so (n, fem)
carte audio

targeta gràfica (n, fem)
carte graphique

tarifa /taˈɾi.fa/ /təˈɾi.fə/ (n, fem)
tarif

tarifar /ta.ɾiˈfa/ /ta.ɾiˈfaɾ/ /tə.ɾiˈfa/ (v)
tarifer

taro /ˈta.ɾo/ /ˈta.ɾu/ (n, masc)
taro

tarongina /ta.ɾoɲˈd͡ʒi.na/ /tə.ɾoɲˈʒi.nə/ /tə.ɾuɲˈʒi.nə/ (n, fem)
fleur d'oranger
  Flor del taronger o d’altres cítrics usada en perfumeria.
mélisse
  Espècie de planta herbàcia de la família de les lamiàcies (Melissa officinalis L.)

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ (n, fem)
orange
  Fruit del taronger.

taronja /taˈɾɔɲ.d͡ʒa/ /taˈɾɔɲ.d͡ʒɔ/ /təˈɾoɲ.ʒə/ /təˈɾɔɲ.ʒə/ (n, masc)
orange
  Color de l'espectre entre el vermell i el groc.

taronjada /ta.ɾoɲˈd͡ʒa.ða/ /tə.ɾoɲˈʒa.ðə/ /tə.ɾuɲˈʒa.ðə/ (n, fem)
orangeade

tarota /taˈɾɔ.ta/ /təˈɾɔ.tə/ (n, fem)
chalemie

tars /ˈtars/ (n, masc)
tarse

tartamut /taɾ.taˈmut/ (adj, masc)
bègue

tartana /taɾˈta.na/ /tərˈta.nə/ (n, fem)
tartane

taràntula /taˈɾan.tu.ɫa/ /təˈɾan.tu.ɫə/ (n, fem)
tarentule

tas /ˈtas/ (n, masc)
tas

tasca /ˈtas.ka/ /ˈtas.kə/ (n, fem)
tâche

tascó /tasˈko/ /təsˈko/ (n, masc)
coin

tassa /ˈta.sa/ (n, fem)
tasse, coupe

tast /ˈtast/ (n, masc)
dégustation
  Fet de tastar.
goût
  Sabor que s’aprecia en prendre una petita quantitat de menjar o beguda.
échantillon
  Quantitat petita de menjar o beguda que es pren per apreciar-ne la qualitat.

tastar /tasˈta/ /tasˈtaɾ/ /təsˈta/ (v)
goûter

tatuatge /ta.tuˈa.d͡ʒe/ /tə.tuˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
tatouage

tatxolinar /ta.t͡ʃo.liˈna/ /ta.t͡ʃo.liˈnaɾ/ /tə.t͡ʃu.ɫiˈna/ (v)
saigner

tau /ˈtaw/ (n, fem)
tav
  Vint-i-dosena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

taula /ˈtaw.ɫa/ (n, fem)
table
  Moble amb una superfície i potes per recolzar o deixar coses.
  (tennis de taula) Taula rectangular sostinguda generalment sobre vuit potes a 76 cm d'altura, de color fosc mat, amb una superfície plana dividida per una xarxa en dos camps.
tableau
  (informàtica) Cadascuna de les estructures i les dades que conté una base de dades relacional que està formada per grups d'informació de files o registres, els quals es divideixen alhora en elements més petits de camps o columnes.

taula d'anotació (n, fem)
table de marque

taula d'àrbitre (n, fem)
table d'arbitre

taula de billar (n, fem)
billard

taula de control (n, fem)
table de chronométrage

taula de cronometratge (n, fem)
table de chronométrage

tauladora /taw.ɫaˈðo.ɾa/ /təw.ɫəˈðo.ɾə/ (n, fem)
herse

taulell /tawˈɫeʎ/ /təwˈɫeʎ/ (n, masc)
comptoir, guichet

tauler /tawˈɫe/ /tawˈɫeɾ/ (n, masc)
panneau
  (basquetbol) Superfície rectangular d'una cistella de material resistent i generalment transparent, d'1,80 x 1,05 m en competicions olímpiques i internacionals.

tauler d'anuncis (n, masc)
tableau d'affichage

tauleta /tawˈɫe.ta/ /təwˈɫə.tə/ /təwˈɫɛ.tə/ (n, fem)
tablette
  Superfície plana de cera o argila, emprada en les civilitzacions antigues per fer anotacions rascant amb un estil.
  Dispositiu electrònic portàtil amb funcions d'ordinador, connexió d'internet i interfície tàctil.

taure /ˈtaw.ɾe/ /ˈtaw.ɾə/ (n, neut)
Taureau

tauromàquia /tau.ɾoˈma.ki.a/ /tau.ɾuˈma.ki.ə/ (n, fem)
tauromachie

tauró /tawˈɾo/ (n, masc)
requin, squale

tauró blanc /tawˈɾo /təwˈɾo /təwˈɾo (n, masc)
grand requin blanc

tauró bronzat (n, masc)
requin cuivre

tauró de mans llargues (n, masc)
aileron blanc du large

tauró de musell punxegut (n, masc)
requin à museau pointu

tauró de puntes negres (n, masc)
requin bordé

tauró de puntes negres dels esculls (n, masc)
réquin pointes noires

tauró fosc (n, masc)
requiem de sable

tauró gris (n, masc)
requin gris

tauró sedós (n, masc)
mangeur d'hommes

tauó (n, masc)
tauon

tavella /taˈve.ʎa/ /taˈβe.ʎa/ /təˈve.ʎə/ /təˈβe.ʎə/ (n, fem)
nacelle

taverner /ta.veɾˈneɾ/ /ta.βerˈne/ /ta.βeɾˈneɾ/ /tə.vəɾˈne/ /tə.βərˈne/ (n, masc)
tavernier

taxa /ˈtak.sa/ /ˈtak.sə/ (n, fem)
taxe

taxa acadèmica (n, fem)
droits de scolarité

taxa d'analfabetisme (n, fem)
taux d'analphabétisme

taxa d'ompliment (n, fem)
débit de remplissage

taxar /takˈsa/ /takˈsaɾ/ /təkˈsa/ (v)
taxer
  Posar preu a les coses, posar una taxa.

taxi /ˈtak.si/ (n, masc)
taxi
  Servei públic de transport de passatges en automòbil.

taxonomia /tak.so.noˈmi.a/ /tək.so.noˈmi.ə/ /tək.su.nuˈmi.ə/ (n, fem)
taxinomie, taxonomie
  Ciència que tracta de la classificació dels animals i de les plantes.

taxonomia educativa (n, fem)
taxonomie éducative

taxonòmic /tak.soˈnɔ.mik/ /tək.soˈnɔ.mik/ /tək.suˈnɔ.mik/ (adj, masc)
taxonomique

taïno /taˈi.no/ /təˈi.no/ /təˈi.nu/ (n, masc)
taïno

taüt /taˈut/ (n, masc)
cercueil
  Caixa emprada per enterrar un cadàver.

te /te/ /tə/ /ˈte/ (n, fem)
té
  Nom de la lletra de l'alfabet llatí T/t.

te /te/ /tə/ /ˈte/ (n, masc)
thé
  (aliments) Infusió amb aquestes fulles.

teatral /te.aˈtɾaɫ/ /te.əˈtɾaɫ/ (adj)
théâtral

teatralitzar /te.a.tɾa.ɫiˈd͡za/ /te.a.tɾa.ɫiˈza/ /te.a.tɾa.ɫiˈzaɾ/ (v)
théâtraliser

teatre /teˈa.tɾe/ (n, masc)
théâtre

teatre escolar (n, masc)
théâtre scolaire

tebi /ˈte.βi/ /ˈtɛ.βi/ (adj, masc)
tiède

teca /ˈte.ka/ /ˈtɛ.kə/ (n, fem)
nourriture
  (col·loquial) menjar
thèque
  (botànica) Part de l’antera que porta dos sacs pol·línics.

tecla /ˈte.kɫa/ /ˈte.kɫə/ (n, fem)
touche

teclat /teˈkɫat/ (n, masc)
clavier

teclat guitarra (n, masc)
keytar

teclejar /te.kɫeˈd͡ʒa/ /te.kɫeˈd͡ʒaɾ/ /te.kɫeˈʒa/ /tə.kɫəˈd͡ʒa/ /tə.kɫəˈʒa/ (v)
taper
  Prémer les tecles d'un teclat (de piano, d'ordinador, etc).
tapoter
  Repicar amb diferents dits alternativament sobre un material sòlid.

tecneci /teŋˈnɛ.si/ /təŋˈnɛ.si/ (n, masc)
technétium

tecnicisme /teŋ.niˈsiz.me/ /teɡ.niˈsiz.me/ /təŋ.niˈsiz.mə/ (n, masc)
technicisme

tecnificar /teŋ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈka/ /teɡ.ni.fiˈkaɾ/ /təŋ.ni.fiˈka/ (v)
techniciser

tecnolecte /teŋ.noˈɫɛk.te/ /teɡ.noˈɫɛk.te/ /təŋ.noˈɫɛk.tə/ /təŋ.nuˈɫɛk.tə/ (n, masc)
technolecte

tecnologia /teŋ.no.ɫoˈʒi.a/ /teɡ.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /təŋ.no.ɫoˈʒi.ə/ /təŋ.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
technologie

tecnologies de la informació i la comunicació (n, fem)
technologies de l'information et de la communication

tecnologies per a l'aprenentatge i el coneixement (n, fem)
technologies pour l'apprentissage et l'éducation

tedi /ˈtɛ.ði/ (n, masc)
ennui

tediós /te.ðiˈos/ /tə.ðiˈos/ (adj, masc)
ennuyeux

tee (n, masc)
té

tegument /te.ɣuˈmen/ /te.ɣuˈment/ /tə.ɣuˈmen/ /tə.ɣuˈment/ (n, masc)
tégument

teix /ˈtejʃ/ /ˈteʃ/ (n, masc)
if

teixidor /te.ʃiˈðoɾ/ /tej.ʃiˈðo/ /tej.ʃiˈðoɾ/ /tə.ʃiˈðo/ (n, masc)
tisserand

teixir /tejˈʃi/ /tejˈʃiɾ/ /teˈʃi/ /təˈʃi/ (v)
tisser

teixit /tejˈʃit/ /teˈʃit/ /təˈʃit/ (n, masc)
tissu
  Encreuament de diversos fils que formen una capa fina i ample, que s'adapta fàcilment a un cos o objecte i que s'utilitza principalment per a fer vestits.

teixonera /te.ʃoˈne.ɾa/ /tej.ʃoˈne.ɾa/ /tə.ʃoˈne.ɾə/ /tə.ʃuˈne.ɾə/ (n, fem)
taissonnière

teixó /tejˈʃo/ /teˈʃo/ /təˈʃo/ (n, masc)
blaireau

tela /ˈtə.ɫə/ /ˈtɛ.ɫa/ /ˈtɛ.ɫə/ /ˈtɛ.ɾa/ (n, fem)
toile, tissu
  Material tèxtil per fer roba.
toile
  Pintura artística realitzada sobre un llenç.

telar /teˈɫa/ /teˈɫaɾ/ /təˈɫa/ (v)
toiler

telecomandar /ˌte.le.ko.manˈda/ /ˌte.le.ko.manˈdaɾ/ /ˌtɛ.ɫə.ku.mənˈda/ (v)
télécommander

teledirigir /ˌte.le.ði.ɾiˈd͡ʒi/ /ˌte.le.ði.ɾiˈd͡ʒiɾ/ /ˌtɛ.ɫə.ði.ɾiˈʒi/ (v)
téléguider

telefonar /te.ɫe.foˈna/ /te.ɫe.foˈnaɾ/ /tə.ɫə.foˈna/ /tə.ɫə.fuˈna/ (v)
téléphoner

telefonia /te.ɫe.foˈni.a/ /tə.ɫə.fuˈni.ə/ (n, fem)
téléphonie

telegrafiar /te.le.ɣɾa.fiˈa/ /te.le.ɣɾa.fiˈaɾ/ /tə.ɫə.ɣɾə.fiˈa/ (v)
télégraphier

telemàtica /te.ɫeˈma.ti.ka/ /tə.ɫəˈma.ti.kə/ (n, fem)
télématique

teler /teˈɫe/ /teˈɫeɾ/ /təˈɫe/ (n, masc)
métier à tisser
  Estri per fer teixits.
drapier
  Venedor de teles.

telescopi /te.ɫesˈkɔ.pi/ /tə.ɫəsˈkɔ.pi/ (n, masc)
télescope

teletreballar /ˌte.ɫe.tɾe.baˈʎaɾ/ /ˌte.ɫe.tɾe.βaˈʎa/ /ˌte.ɫe.tɾə.βəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈja/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.bəˈʎa/ /ˌtɛ.ɫə.tɾə.βəˈʎa/ (v)
télétravailler

televisar /te.ɫe.viˈzaɾ/ /te.ɫe.βiˈza/ /te.ɫe.βiˈzaɾ/ /tə.ɫə.viˈza/ /tə.ɫə.βiˈza/ (v)
téléviser

televisiu /te.ɫe.viˈziw/ /te.ɫe.βiˈziw/ /tə.ɫə.viˈziw/ /tə.ɫə.βiˈziw/ (adj, masc)
télévisé
  Pertanyent o relatiu a la televisió.

televisió /te.le.vi.ziˈo/ /te.ɫe.vi.ziˈo/ /te.ɫe.βi.ziˈo/ /tə.ɫə.vi.ziˈo/ (n, fem)
télévision, téléviseur

televisió educativa (n, fem)
télévision éducative

televisor /te.ɫe.viˈzoɾ/ /te.ɫe.βiˈzo/ /te.ɫe.βiˈzoɾ/ /tə.ɫə.viˈzo/ /tə.ɫə.βiˈzo/ (n, masc)
téléviseur

tel·luri /teɫˈɫu.ɾi/ /təɫˈɫu.ɾi/ /təˈɫu.ɾi/ (n, masc)
tellure

telèfon /teˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fon/ /təˈɫɛ.fun/ (n, masc)
téléphone
  Aparell que permet la comunicació oral a distància, fent tant de transmissor com de receptor, amb un dispositiu per a seleccionar el destinatari.

telèfon d'atenció a la infància (n, masc)
téléphone de l'enfance

telèfon mòbil (n, masc)
téléphone cellulaire

telòmer /teˈɫɔ.meɾ/ /təˈɫɔ.mər/ (n, masc)
télomère

tema /ˈte.ma/ /ˈte.mə/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ (n, masc)
thème
  Assumpte de què tracta una obra o discurs.
  Melodia que serveix com a base d'una composició més llarga.

temor /teˈmoɾ/ /təˈmo/ /təˈmor/ (n)
crainte

temorejar /te.mo.ɾeˈd͡ʒa/ /te.mo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tə.mu.ɾəˈʒa/ (v)
craindre

temorenc /te.moˈɾeŋk/ /tə.muˈɾɛŋ/ (adj, masc)
craintif

temorós /te.moˈɾos/ /tə.muˈɾos/ (adj, masc)
craintif

temperament (n, masc)
tempérament

temperar /tem.peˈɾa/ /tem.peˈɾaɾ/ /təm.pəˈɾa/ (v)
tempérer
  Modificar, suavitzar la força d'alguna cosa.

temperatura /tem.pe.ɾaˈtu.ɾa/ (n, fem)
température

tempesta /temˈpes.ta/ (n, fem)
tempête

templa /ˈtem.pɫa/ /ˈtem.pɫə/ (n, fem)
tempe

temple /ˈtem.pɫe/ /ˈtem.pɫə/ (n, masc)
temple

temple-block (n, masc)
bloc chinois

templer /temˈpɫe/ /temˈpɫeɾ/ /təmˈpɫe/ (adj, masc)
templier

tempo /ˈtem.po/ (n, masc)
tempo

temporada /tem.poˈɾa.ða/ /təm.puˈɾa.ðə/ (n, fem)
saison
  Període de temps durant el qual es practica una activitat.

temporal /tem.poˈɾaɫ/ /təm.poˈɾaɫ/ /təm.puˈɾaɫ/ (adj)
temporaire
  Que dura una temporada.
temporal
  Relatiu als ossos del crani anomenats temples.

temporalització (n, fem)
temporisation

temporalment /tem.poˌɾaɫˈmen/ /tem.poˌɾaɫˈment/ /təm.poˌɾaɫˈment/ /təm.puˌɾaɫˈmen/ (adv)
temporairement, provisoirement

temporitzar /tem.po.ɾiˈd͡za/ /tem.po.ɾiˈzaɾ/ /təm.pu.ɾidˈza/ (v)
temporiser
  Retardar, diferir a l'espera d'una ocasió més favorable, un moment més propici.

temprar /temˈpɾa/ /temˈpɾaɾ/ /təmˈpɾa/ (v)
accorder

temps (Interjection)
arrêt
  (beisbol) Expressió amb què l'àrbitre indica una suspensió momentània del joc.
temps
  (tennis de taula) Expressió amb què l'àrbitre indica la superació del límit de deu minuts per a un mateix joc o del límit d'una interrupció autoritzada.

temps (n, masc)
temps
  Magnitud física que serveix per a avaluar l'evolució dels fets o bé per a organitzar o pronosticar allò que s'espera o es vol que passi.
  Oratge, temps atmosfèric.

temps d'aprenentatge conceptual (n, masc)
temps d'apprentissage conceptuel

temps d'expulsió (n, masc)
temps d'exclusion

temps de bat (n, masc)
temps à la batte

temps de descompte (n, masc)
temps additionnel

temps de resposta (n, masc)
temps de réponse

temptació /tem.ta.siˈo/ /təm.tə.siˈo/ (n, fem)
tentation

temptar /temˈta/ /temˈtaɾ/ /təmˈta/ (v)
tenter
  Provar a algú, posar a prova la seva constància i fortalesa.
  Intentar, procurar d'aconseguir alguna cosa dificultosa.
  Instigar, induir, excitar el desig per fer alguna cosa.

temptativa de servei (n, fem)
tentative de service

temptejar /tem.teˈd͡ʒa/ /tem.teˈd͡ʒaɾ/ /təm.təˈʒa/ (v)
sonder

temàtic /teˈma.tik/ /təˈma.tik/ (adj, masc)
thématique

tenalla /teˈna.ʎa/ /təˈna.jə/ /təˈna.ʎə/ (n, fem)
tenaille
  Estri format per dues peces de metall allargades, unides per un caragol, el qual es fa servir per subjectar fermament alguna cosa, pessigar o tallar.
  (futbol americà) Falta consistent a bloquejar pels genolls o per sota els genolls un adversari diferent del corredor que un altre jugador ja està bloquejant.

tenallar /te.naˈʎa/ /te.naˈʎaɾ/ /tə.nəˈja/ /tə.nəˈʎa/ (v)
tenailler
  Agafar ben fort.

tenalles /teˈna.ʎes/ /təˈna.jəs/ /təˈna.ʎəs/ (n, fem)
tenaille

tenca /ˈteŋ.ka/ /ˈtɛŋ.kə/ (n, fem)
tanche

tenda /ˈten.da/ /ˈten.də/ (n, fem)
tente
  Habitacle portàtil fàcilment desmuntable.

tendal /tenˈdaɫ/ /tənˈdaɫ/ (n, masc)
auvent
  Tela que serveix per a fer ombra i d'aixopluc, es manté estesa a una certa distància del terra i es pot usar en tendes, vaixells...

tendir /tenˈdi/ /tenˈdiɾ/ /tənˈdi/ (v)
tendre

tendre /ˈtɛn.dɾe/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾə/ /ˈtɛn.dɾɛ/ (adj, masc)
tendre
  Tou, suau.
  Ple d'afecte i tendresa.

tendència central (n, fem)
tendance centrale

tendó /tenˈdo/ /tənˈdo/ (n, masc)
tendon

tenebra /teˈne.βɾa/ /təˈne.βɾə/ (n, fem)
ténèbres
  (sovint en plural) Gran obscuritat.

tenebrós /te.neˈbɾos/ /tə.nəˈβɾos/ (adj, masc)
ténébreux

tenir /teˈni/ /teˈniɾ/ /təˈni/ (v)
avoir
  Expressar pertinença o possessió.

tenir braç (v)
avoir du bras

tenir-hi cabuda (v)
y avoir de la place

tenir-ne el pap ple (v)
en avoir marre

tennes /ˈtɛn.nəs/ (n, masc)
tennesse

tennis /ˈtɛn.nis/ (n, masc)
tennis

tennis de taula (n, masc)
ping-pong

tennístic /tenˈnis.tik/ /tənˈnis.tik/ (adj, masc)
tennistique

tenor /teˈnoɾ/ /təˈno/ /təˈnor/ (n, masc)
tenor

tenora /teˈno.ɾa/ /təˈno.ɾə/ (n, fem)
tenora

tens /ˈtens/ /ˈtɛns/ (adj, masc)
tendu
  Sotmès a tensió.
drive
  (bàdminton) Dit del cop o del servei, executat de manera que el volant surt projectat cap al fons de la pista de joc amb una trajectòria gairebé paral·lela a terra.

tentacle /tenˈta.kɫe/ /tənˈta.kɫə/ (n, masc)
tentacule

tentinejar /ten.ti.neˈd͡ʒa/ /ten.ti.neˈd͡ʒaɾ/ /tən.ti.nəˈʒa/ (v)
chanceler

tenyir /teˈɲi/ /teˈɲiɾ/ /təˈɲi/ (v)
teindre
  Donar a la roba, o a una altra cosa, un color distint del que tenia.

teologia /te.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /te.o.ɫoˈʒi.a/ /tə.o.ɫoˈʒi.ə/ /tə.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
théologie

teologitzar /te.o.lo.d͡ʒiˈzaɾ/ /te.o.lo.ʒiˈd͡za/ /tə.u.ɫu.ʒidˈza/ (v)
théologiser

teorema /te.oˈɾe.ma/ /tə.oˈɾɛ.mə/ /tə.uˈɾɛ.mə/ (n, masc)
théorème

teoria /te.oˈɾi.a/ /tə.oˈɾi.ə/ /tə.uˈɾi.ə/ (n, fem)
théorie
  Coneixement especulatiu, principis generals d'una matèria, d'un art, etc., amb independència de les aplicacions.
  Construcció intel·lectual que dóna compte, de manera sintetitzada i referida a principis, de fenòmens, realitats o problemes.

teoria curricular (n, fem)
théorie du curriculum

teoria de l'aprenentatge (n, fem)
théorie de l'apprentissage

teoria de l'educació (n, fem)
théorie de l'éducation

teoria de la comunicació (n, fem)
théorie de la communication

teoria de la decisió estadística (n, fem)
théorie de la décision statistique

teoria de la motivació (n, fem)
théorie de la motivation

teoria del caos (n, fem)
théorie du chaos

teoritzar /te.o.ɾiˈd͡za/ /te.o.ɾiˈzaɾ/ /tə.u.ɾidˈza/ (v)
théoriser

ter /ˈter/ (adj)
ter
  (posposat a un número) El tercer de tres números iguals.

ter /ˈter/ (adv)
ter
  Que s’ha de repetir tres vegades.

terapeuta (n, neut)
thérapeute

teratogen /te.ɾaˈtɔ.d͡ʒen/ /te.ɾaˈtɔ.ʒen/ /tə.ɾəˈtɔ.ʒən/ (adj, masc)
tératogène
  Que causa malformacions al fetus.

terbi (n, masc)
terbium

terbolí /teɾ.boˈɫi/ /tər.buˈɫi/ /təɾ.boˈɫi/ (n, masc)
tourbillon

tercer /terˈse/ /teɾˈseɾ/ (number)
troisième, tiers

tercer receptor (n, masc)
troisième receveur

tercer servidor (n, masc)
troisième serveur

tercera base (n, fem)
troisième base

tercera base (n, neut)
joueur de troisième base

tercera línia (n, fem)
troisième ligne

tercera línia ala (n, neut)
avant-aile

tercera línia ala dret (n, masc)
avant droit

tercera línia ala esquerre (n, masc)
avant gauche

tercera línia centre (n, neut)
troisième centre

tercera línia defensiva (n, fem)
troisième ligne de défense

tercera persona (n, fem)
troisième personne

terf /ˈteɾf/ /ˈtɛrf/ (n, fem)
terf

tergiversar /ter.d͡ʒi.βerˈsa/ /teɾ.d͡ʒi.veɾˈsaɾ/ /teɾ.d͡ʒi.βeɾˈsa/ /tər.ʒi.βərˈsa/ /təɾ.ʒi.vəɾˈsa/ (v)
déformer

terme /ˈteɾ.me/ (n, masc)
terme
  Fi, termini.
  Denominació d’un concepte en un àmbit d’especialitat.
borne
  Límit d'un territori.

termes /ˈter.məs/ /ˈteɾ.mes/ (n, fem)
thermes

termidor /ter.miˈðo/ /teɾ.miˈðoɾ/ /tər.miˈðo/ (n, masc)
thermidor

terminar /ter.miˈna/ /teɾ.miˈna/ /teɾ.miˈnaɾ/ /tər.miˈna/ (v)
finir
  Tenir fi, finir.

terminologia /teɾ.mi.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /tər.mi.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
terminologie

termodinàmic /teɾ.mo.ðiˈna.mik/ /tər.mu.ðiˈna.mik/ /təɾ.mo.ðiˈna.mik/ (adj, masc)
thermodynamique

termodinàmica /teɾ.mo.ðiˈna.mi.ka/ /tər.mu.ðiˈna.mi.kə/ /təɾ.mo.ðiˈna.mi.kə/ (n, fem)
thermodynamique

termograma (n, masc)
thermogramme

termohigroscopi /ˌtɛr.mu.i.ɣɾusˈkɔ.pi/ /ˌtɛɾ.mo.i.ɣɾosˈkɔ.pi/ (n, masc)
thermohygroscope

termohigrògraf /ˌtɛr.mu.iˈðɾɔ.ɣɾəf/ /ˌtɛɾ.mo.iˈðɾɔ.ɣɾaf/ /ˌtɛɾ.mo.iˈðɾɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
thermohygrographe

termosfera /ˌtɛr.musˈfe.ɾə/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾa/ /ˌtɛɾ.mosˈfe.ɾə/ (n, fem)
thermosphère

termostable /ter.mosˈtab.bɫe/ /teɾ.mosˈta.bɫe/ /teɾ.mosˈta.βɫe/ /tər.musˈta.βɫə/ /tər.musˈtab.bɫə/ /təɾ.mosˈtab.bɫə/ (adj)
thermostable

termògraf /teɾˈmɔ.ɣɾaf/ /tərˈmɔ.ɣɾəf/ (n, masc)
thermographe

termòmetre /teɾˈmɔ.me.tɾe/ (n, masc)
thermomètre

termòstat /teɾˈmɔs.tat/ /təɾˈmɔs.tət/ (n, masc)
thermostat
  Dispositiu que emet un senyal o tanca un circuit quan detecta que la temperatura ha sobrepassat o ha baixat per sota d'un valor preestablert. Sovint s'utilitza per a regular la temperatura d'un lloc.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ (n, fem)
terre
  Sòlid esmicolat.
  Qualsevol àrea o tipologia de terreny.
  Superfície del planeta no coberta per aigua.
pays
  Nació, en especial la pròpia.

terra /ˈtɛ.ra/ /ˈtɛ.rɛ/ (n, masc)
sol
  Superfície inferior d'una construcció, sobre la qual es camina.

terraformar /ˌtɛ.ra.forˈma/ /ˌtɛ.ra.foɾˈma/ /ˌtɛ.ra.foɾˈmaɾ/ /ˌtɛ.rə.foɾˈma/ /ˌtɛ.rə.furˈma/ (v)
terraformer

terraplenar /ˌtɛ.ra.pɫeˈna/ /ˌtɛ.ra.pɫeˈnaɾ/ /ˌtɛ.rə.pɫəˈna/ (v)
remblayer
  Aplanar un terreny omplint els forats de terra.

terrari /teˈra.ɾi/ /təˈra.ɾi/ (n, masc)
terrarium

terrassa /teˈra.sa/ /təˈra.sə/ (n, fem)
terrasse

terrat /teˈrat/ /təˈrat/ (n, masc)
terrasse

terratrèmol /ˌtɛ.raˈtɾe.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾə.moɫ/ /ˌtɛ.rəˈtɾɛ.muɫ/ (n, masc)
tremblement de terre, séisme

terreny /teˈreɲ/ /təˈrəɲ/ /təˈrɛɲ/ (n, masc)
terrain

terreny de fora (n, masc)
territoire des fausses balles

terreny de pràctiques (n, masc)
terrain d'exercice

terreny en reparació (n, masc)
terrain en réparation

terreny legal (n, masc)
territoire des bonnes balles

terrestre /teˈres.tɾe/ /təˈres.tɾə/ (adj)
terrestre

terrible /teˈri.bɫe/ /teˈri.βɫe/ /teˈrib.bɫe/ /təˈri.βɫə/ /təˈrib.bɫə/ (adj)
terrible

terrissa /teˈri.sa/ /təˈri.sa/ (n, fem)
argile de poterie

terrissaire /te.riˈsaj.ɾe/ (n, neut)
potier

territori /te.riˈtɔ.ɾi/ /tə.riˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
territoire

territorial /te.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.to.ɾiˈaɫ/ /tə.ri.tu.ɾiˈaɫ/ (adj)
territorial

terror /teˈroɾ/ /təˈro/ /təˈror/ (n)
terreur

terrorisme /te.roˈɾiz.me/ /tə.roˈɾiz.mə/ /tə.ruˈɾiz.mə/ (n, masc)
terrorisme

terrorista /te.roˈɾis.ta/ /te.roˈɾis.te/ /tə.roˈɾis.tə/ /tə.ruˈɾis.tə/ (adj)
terroriste

terroritzar /te.ro.ɾiˈd͡za/ /te.ro.ɾiˈza/ /te.ro.ɾiˈzaɾ/ /tə.ro.ɾiˈd͡za/ /tə.ru.ɾiˈd͡za/ (v)
terroriser

terròs /teˈrɔs/ /təˈrɔs/ (n, masc)
motte
  Grup compactat de terra.
morceau
  Ració de sucre compactada en forma de cub.

terrós /teˈros/ (adj, masc)
terreux

tertúlia /teɾˈtu.ɫi.a/ (n, fem)
tertulia
  Reunió informal i periòdica de gent per a conversar, o debatre i compartir idees i opinions sobre un tema.
talk-show
  (mitjans de comunicació) Programa de ràdio o televisió amb comentadors, sota la direcció d’un moderador, que conversen o debaten sobre un tema d’actualitat o amb un convidat.

teràpia /teˈɾa.pi.a/ /təˈɾa.pi.ə/ (n, fem)
thérapie

teràpia de grup (n, fem)
thérapie de groupe

terça /ˈtɛr.sa/ /ˈtɛr.sə/ /ˈtɛɾ.sa/ /ˈtɛɾ.sɛ/ (n, fem)
tierce

tes /tes/ /təs/ /təs/ /ˈtes/ /ˈtɛs/ /ˈtɛs/ (adj, masc)
raide

tesar /teˈza/ /teˈzaɾ/ /təˈza/ (v)
raidir
  Posar tesa una cosa.

tesaurus /teˈzaw.ɾus/ /təˈzaw.ɾus/ (n, masc)
thésaurus

tesi /ˈtɛ.zi/ (n, fem)
thèse

tesi doctoral (n, fem)
thèse

tesina /teˈzi.na/ /təˈzi.nə/ (n, fem)
mémoire

test /ˈtest/ (adj, masc)
raide
  Tens, rígid.

test /ˈtest/ (n, masc)
pot
  Vas gran de terrissa que sol servir per plantar-hi flors.
test
  Prova, assaig, experiment.
  (psicologia, ensenyament) Examen, avaluació d'aptitud.
têt
  Tros d'alguna peça de terrissa.

test d'ancoratge (n, masc)
test d'ancrage

test psicomètric (n, masc)
test psychométrique

test sociomètric (n, masc)
test sociométrique

testa /ˈtes.ta/ /ˈtes.tə/ (n, fem)
tête
  Cap d'una persona o animal.
  Part anterior, frontal, d'una cosa.
  Mena de closca que cobreix el cos de les garoines.
couvercle, tête
  Tap o part anterior de les bótes i barrils.

testament /tes.taˈmen/ /tes.taˈment/ /təs.təˈmen/ /təs.təˈment/ (n, masc)
testament

testar /tesˈta/ /tesˈtaɾ/ /təsˈta/ (v)
tester
  Fer testament.
  Posar a prova, generalment un producte abans de treure'l al mercat.

testicle /tesˈti.kɫe/ /təsˈti.kɫə/ (n, masc)
testicule

testicular /tes.ti.kuˈɫaɾ/ /təs.ti.kuˈɫar/ (adj)
testiculaire

testificar /tes.ti.fiˈka/ /tes.ti.fiˈkaɾ/ /təs.ti.fiˈka/ (v)
témoigner
  Declara com a testimoni en un acte judicial.

testimoni /tes.tiˈmɔ.ni/ /təs.tiˈmɔ.ni/ (n, neut)
témoin

testimoniar /tes.ti.mo.niˈa/ /tes.ti.mo.niˈaɾ/ /təs.ti.mo.niˈa/ /təs.ti.mu.niˈa/ (v)
témoigner
  Manifestar alguna cosa amb proves.

testosterona /tes.tos.teˈɾo.na/ /təs.tos.təˈɾɔ.nə/ /təs.tus.təˈɾɔ.nə/ (n, fem)
testostérone

tet /ˈtet/ /ˈtɛt/ (n, fem)
tèt

tetagrama /te.taˈɣɾa.ma/ /tə.təˈɣɾa.mə/ (n, masc)
thétagramme

tetanitzar /te.ta.niˈd͡za/ /te.ta.niˈzaɾ/ /tə.tə.nidˈza/ (v)
tétaniser

tetina /teˈti.na/ /təˈti.nə/ (n, fem)
tétine

tetraedre /te.tɾaˈe.ðɾe/ /tə.tɾəˈɛ.ðɾə/ (n, masc)
tétraèdre

tetragonur de Cuvier (n, masc)
tétragonure de Cuvier

tetraplegia /te.tɾa.pɫeˈd͡ʒi.a/ /te.tɾa.pɫeˈʒi.a/ /tə.tɾə.pɫəˈʒi.ə/ (n, fem)
tétraplégie

teula /ˈtew.ɫa/ /ˈtəw.ɫə/ /ˈtɛw.ɫə/ (n, fem)
tuile
  Peça corbada emprada per a cobrir un sostre per la part exterior i protegir-lo de l'acumulació d'aigua de pluja o neu.

teulada /tewˈɫa.ða/ /təwˈɫa.ðə/ (n, fem)
toit

teuladell (n, masc)
planche

teular /tewˈɫa/ /tewˈɫaɾ/ /təwˈɫa/ (v)
tuiler

text /ˈtekst/ /ˈtɛkst/ (n, masc)
texte

text lliure (n, masc)
texte libre

textura /teksˈtu.ɾa/ /təksˈtu.ɾə/ (n, fem)
texture
  Estructura dels fils d'un teixit.
  (videojocs) Propietat d'un objecte gràfic relativa a l'aspecte del material que el compon.

texturar /teks.tuˈɾa/ /teks.tuˈɾaɾ/ /təks.tuˈɾa/ (v)
texturer

texà /təkˈsa/ (n, masc)
jean
  (plural) Tipus de pantalons, generalment blaus, de teixit gruixut de cotó.

teòric /teˈɔ.ɾik/ (adj, masc)
théorique
  Relatiu o pertanyent a la teoria.

teòric /teˈɔ.ɾik/ (n, masc)
théoricien
  Persona versada en la part teòrica d'una ciència, disciplina...

teòricament /teˌɔ.ɾi.kaˈmen/ /teˌɔ.ɾi.kaˈment/ /teˌɔ.ɾi.kəˈmen/ /teˌɔ.ɾi.kəˈment/ (adv)
théoriquement

teúrgia /teˈuɾ.d͡ʒi.a/ /təˈur.ʒi.ə/ (n, fem)
théurgie

threesome (n, masc)
threesome

tia /ˈti.a/ (n, fem)
tante, tatie

tia valenciana (n, fem)
tante deuxième

tibantor /ti.banˈtoɾ/ /ti.βanˈto/ /ti.βənˈto/ (n, fem)
tension
  Qualitat o grau d’estar tibant.
  (figuradament) Gran tensió de relacions entre persones o col·lectius.

tibar /tiˈbaɾ/ /tiˈβa/ (v)
tendre

tibat /tiˈβat/ (adj, masc)
guindé

tibetà /ti.βəˈta/ (adj, masc)
tibétain
  Relatiu al Tibet, als seus habitants o la seva llengua.

tibetà /ti.βəˈta/ (n, masc)
Tibétain, tibétain
  Individu de raça mongòlica natural del Tibet.
tibétain
  (només singular) Llengua del Tibet, de la branca tibetobirmana, de la família sinotibetana.

tifa /ˈti.fa/ /ˈti.fə/ (adj)
veule
  (també substantivat) Poc seriós, inconsistent i amb presumpcions ridícules.

tifa /ˈti.fa/ /ˈti.fə/ (n, fem)
chiasse
  (col·loquial) cagarada

tifinag /ti.fiˈnak/ (n, masc)
tifinagh

tifoïdal /ti.fo.iˈðaɫ/ /ti.fu.iˈðaɫ/ (adj)
typhoïdique

tifus /ˈti.fus/ (n, masc)
typhus

tigre /ˈti.ɣɾə/ (n, masc)
tigre, tigresse

tigressa /tiˈɣɾə.sə/ /tiˈɣɾɛ.sə/ (n, fem)
tigresse
  Femella del tigre.
  (col·loquial) Dona provocativa i activa sexualment.

tija /ˈti.d͡ʒa/ /ˈti.ʒa/ /ˈti.ʒə/ (n, fem)
tige

tiktok /tikˈtɔk/ (n, masc)
tiktok

timbala /timˈba.la/ /timˈba.ɫə/ (n, fem)
timbale

timbalejar /tim.ba.leˈd͡ʒaɾ/ /tim.ba.leˈʒa/ /tim.bə.ɫəˈʒa/ (v)
tambouriner

timbaler /tim.baˈɫe/ /tim.baˈɫeɾ/ /tim.bəˈɫe/ (n, masc)
timbalier

timbrar /timˈbɾa/ /timˈbɾaɾ/ (v)
timbrer
  Segellar amb timbre.

timbre /ˈtim.bɾe/ /ˈtim.bɾə/ (n, masc)
timbre
  (heràldica) Insígnia de noblesa sobre l’escut d'armes.
  Segell estampat en un document com a marca dels drets a pagar.
  Qualitat del so que depèn de les notes harmòniques.
sonnette
  Aparell sonor per percussió que serveix d’avís.

timidesa /ti.miˈðe.za/ /ti.miˈðə.zə/ /ti.miˈðɛ.zə/ (n, fem)
timidité

timonejar /ti.mo.neˈd͡ʒa/ /ti.mo.neˈd͡ʒaɾ/ /ti.mu.nəˈʒa/ (v)
gouverner

timoner /ti.moˈne/ /ti.moˈneɾ/ /ti.muˈne/ (n, masc)
barreur, timonier
  Qui governa el timó d'una nau.

timpanofonia (n, fem)
tympanophonie

timpà /timˈpa/ (n, masc)
tympan
  Membrana de l'orella present en els animals de l'ordre dels cordats.
  (arquitectura clàssica) frontó

timó /tiˈmo/ (n, masc)
gouvernail, safran

tina /ˈti.na/ /ˈti.nə/ (n, fem)
pot

tinell /tiˈneʎ/ (n, masc)
placard
  Prestatge per posar plats.
salle
  Saló principal en una casa senyorial.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (adj, masc)
résistant
  Que resisteix els esforços per deformar-lo.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (n, masc)
lieutenant
  Grau genèric als cossos militars o paramilitars, generalment situat entre l'alferes i el capità.
adjoint
  Persona que ocupa el lloc d'un altre, a qui representa.

tinent /tiˈnen/ /tiˈnent/ (n, neut)
possesseur
  Persona que té o posseeix alguna cosa.

tinta /ˈtin.ta/ /ˈtin.tə/ (n, fem)
encre

tinter /tinˈte/ /tinˈteɾ/ (n, masc)
encrier

tintorera /tin.toˈɾe.ɾa/ /tin.toˈɾe.ɾə/ /tin.tuˈɾe.ɾə/ (n, fem)
peau bleu

tinya /ˈti.ɲa/ /ˈti.ɲə/ (n, fem)
teigne
  Infecció per fongs de la pell que afecta a la pell amb escates i crostes.
tinya
  Instrument membranòfon de percussió similar a un tambor propi de la zona dels Andes.

tiorba /tiˈoɾ.βa/ /tiˈɔr.bə/ (n, fem)
théorbe

tip /ˈtip/ (adj, masc)
plein
  Que ha satisfet de la necessitat d'aliment.
fatigué
  Que ja en té prou, cansat i enutjat.

tiquet /tiˈket/ /tiˈkɛt/ (n, masc)
ticket

tir /ˈtir/ (n, masc)
relais
  (beisbol) Acció d'un defensor d'enviar la pilota a un company d'equip per eliminar un corredor.
tir
  (petanca, botxes) Llançament d'una bola contra la bola contrària més pròxima al bolig amb l'objectiu d'allunyar-la'n.

tir a la saltada (n, masc)
tir à la sautée

tir a raspall (n, masc)
tir à la raclette

tir al ferro (n, masc)
tir au fer

tir al tauler (n, masc)
lancer à l'aide du panneau

tir alt (n, masc)
tir levé

tir amb dues mans (n, masc)
lancer à deux mains

tir amb una mà (n, masc)
lancer à une main

tir curt (n, masc)
lancer de près

tir d'arrossegament (n, masc)
tir balayé

tir de canell (n, masc)
tir du poignet

tir de cullera (n, masc)
coup en cuillère

tir de dreta (n, masc)
coup droit

tir de lluny (n, masc)
tir de loin

tir de mitjana distància (n, masc)
tir à mi-distance

tir de pantalla (n, masc)
tir voilé

tir de penal (n, masc)
coup de pied de punition

tir de revés (n, masc)
coup de revers

tir des de sota (n, masc)
lancer par-dessous

tir directe (n, masc)
lancer direct

tir en safata (n, masc)
tir déposé

tir estàtic (n, masc)
tir à l'arrêt

tir fallat (n, masc)
tir manqué

tir lliure (n, masc)
coup franc
  (esports de pilota) Penalització imposada a un equip com a conseqüència de la comissió d'una falta, que consisteix en la concessió d'un llançament a l'altre equip des del mateix punt on s'ha comès la falta.
lancer franc
  (basquetbol) Llançament executat per un jugador situat darrere la línia de tirs lliures i dintre el semicercle, sense obstacles entre ell i la cistella, que l'àrbitre concedeix com a conseqüència d'una falta.

tir lliure addicional (n, masc)
lancer franc supplémentaire

tir lliure directe (n, masc)
coup franc direct

tir lliure indirecte (n, masc)
coup franc indirect

tir ras (n, masc)
tir à ras de terre

tir ràpid (n, masc)
tir rapide

tir sec (n, masc)
tir frappé court

tira /ˈti.ɾa/ /ˈti.ɾə/ (n, fem)
bande
  Tros llarg i prim de roba, de paper o altre material.
rangée
  Filera de coses.

tira de reforç (n, fem)
bandage de protection

tirabec /ti.ɾaˈbek/ /ti.ɾəˈβek/ (n, masc)
pois mange-tout

tirabuixó /ˌti.ɾa.bujˈʃo/ /ˌti.ɾa.βujˈʃo/ /ˌti.ɾa.βuˈʃo/ /ˌti.ɾə.βuˈʃo/ (n, masc)
tire-bouchon
  Rull llarg de cabells en forma d’espiral.

tirada /tiˈɾa.ða/ /tiˈɾa.ðə/ (n, fem)
tir
  Acció de tirar, llançant quelcom o disparant un arma.
vogue
  Tendència d'una persona en relació a una habilitat personal, preferència per practicar una activitat.
tractus
  Espai, distància de lloc o de temps.
match
  (pentatló modern, esports de pilota, caça, pesca i tir) Torn habitual d'un participant en una prova, un encontre o una competició de tirs o llançaments contra un blanc, constituït per un conjunt d'intents.

tirador /ti.ɾaˈðo/ /ti.ɾaˈðoɾ/ /ti.ɾəˈðo/ (n, masc)
tireur
  (petanca, botxes) Jugador, generalment el que actua en últim lloc, encarregat de tirar.

tiranitzar /ti.ɾa.niˈd͡za/ /ti.ɾa.niˈzaɾ/ /ti.ɾə.nidˈza/ (v)
tyranniser
  Dominar, manar amb tirania.
  Actuar de forma impositiva, com un tirà.

tirant /tiˈɾan/ /tiˈɾant/ (n, masc)
sangle

tirar /tiˈɾa/ /tiˈɾaɾ/ (v)
tirer
  Fer força cap a si per portar algun pes.
  Disparar un arma de foc o un artifici de pólvora.
  (petanca, botxes) Llançar una bola contra la bola contrària més pròxima al bolig amb l'objectiu d'allunyar-la'n.
aller
  Prendre una direcció determinada.
lacer
  Llançar amb la mà alguna cosa.
  (esports de pilota) llançar
mettre
  Deixar anar una cosa dins d'una altra.
relayer
  (beisbol) Enviar, un defensor, la pilota a un company d'equip per eliminar un corredor.

tirassar /ti.ɾaˈsa/ /ti.ɾaˈsaɾ/ /ti.ɾəˈsa/ (v)
râteler
  (agricultura) Passar el tiràs per arreplegar restes.
  Passar el tiràs per netejar el terra.

tireta /tiˈɾe.ta/ /tiˈɾə.tə/ /tiˈɾɛ.tə/ (n, fem)
pansement
  Tros d'esparadrap amb un petit apòsit utilitzat per a protegir petites ferides.

tiroteig /ti.ɾoˈtet͡ʃ/ /ti.ɾoˈtət͡ʃ/ /ti.ɾuˈtɛt͡ʃ/ (n, masc)
fusillade

tirotejar /ti.ɾo.teˈd͡ʒa/ /ti.ɾo.teˈd͡ʒaɾ/ /ti.ɾo.teˈʒa/ /ti.ɾo.təˈd͡ʒa/ /ti.ɾu.təˈʒa/ (v)
tirer

tiroïdal /ti.ɾo.iˈðaɫ/ /ti.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
thyroïde

tiroïditis /ti.ɾo.iˈði.tis/ /ti.ɾu.iˈði.tis/ (n, fem)
thyroïdite

tirànicament /tiˌɾa.ni.kaˈmen/ /tiˌɾa.ni.kaˈment/ /tiˌɾa.ni.kəˈmen/ /tiˌɾa.ni.kəˈment/ (adv)
tyranniquement

tisi /ˈti.zi/ (n, fem)
phtisie

tisora /tiˈzo.ɾa/ /tiˈzo.ɾə/ (n, fem)
tir en ciseaux
  (futbol) Xut de volea en què el jugador colpeja la pilota amb un moviment alternatiu de cames en l'aire.

tisores /tiˈzo.ɾes/ (n, fem)
ciseaux
  Eina metàl·lica per a tallar formada per dues peces iguals (o gairebé) creuades i agafades entre elles per un petit eix també metàl·lic. Cada peça, anomenada tisora, té, a un costat del creuament, una part tallant disposada de manera que les parts tallants de les dues peces es toquen; i, a l'altra, una anella per a agafar l'eina amb un o més dits.

titani (n, masc)
titane

titella /tiˈte.ʎa/ /tiˈte.ʎə/ (n, masc)
marionette

titil·lar /ti.tiɫˈɫa/ /ti.tiɫˈɫaɾ/ /ti.tiˈɫa/ (v)
titiller

titllar /tiɫˈɫa/ /tiʎˈʎa/ /tiʎˈʎaɾ/ (v)
taxer
  Qualificar a algú de manera desfavorable.

titolitis /ti.toˈɫi.tis/ /ti.tuˈɫi.tis/ (n, fem)
inflation des diplômes

titubejar /ti.tu.βeˈd͡ʒa/ /ti.tu.βeˈd͡ʒaɾ/ /ti.tu.βəˈʒa/ (v)
tituber
  Perdre part de l'equilibri, de l'estabilitat.
hésiter
  Dubtar, no saber resoldre.

titulació /ti.tu.ɫa.siˈo/ /ti.tu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
diplôme, tirage
  títol acadèmic
  (química) Anàlisi quantitativa de la presència d'una substància en una dissolució.

titular /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫaɾ/ (adj)
titulaire

titular /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫa/ /ti.tuˈɫaɾ/ (v)
intituler
  Posar títol, inscripció o nom a alguna cosa.

tità /tiˈta/ (n, masc)
Titan
  (mitologia grega) Cadascun dels fills d’Urà i de Gea (el Cel i la Terra) amb una força prodigiosa.
titan
  Persona que destaca per la seva força física o la capacitat intel·lectual.

titànic /tiˈta.nik/ (adj, masc)
titanique
  (mitologia) Relatiu o pertanyent als titans, mites de dimensions enormes de l'antiga Grècia.
  (química) Relatiu o pertanyent al titani.
titanesque
  De gran envergadura, gegantí.

tió /tiˈo/ (n, masc)
bois

to /ˈtɔ/ (n, masc)
ton

tobogan /to.boˈɣan/ /tu.buˈɣan/ /tu.βuˈɣan/ (n, masc)
toboggan, glissoire

toc /ˈtɔk/ (n, masc)
touche
  Acció de tocar.
  (esports de raqueta) Manera d'impulsar la pilota o el volant en què el jugador la colpeja amb precisió, suavitat i habilitat.
sortie en touche
  (rugbi) Fet d'entrar en contacte amb la línia de toc o de traspassar-la la pilota o bé el jugador que porta la pilota.
amorti
  (beisbol) Acció de colpejar la pilota amb el bat gairebé sense impuls, de manera que quedi esmorteïda.

toc d'assaig (n, masc)
touche de but

toc de bloqueig (n, masc)
touche du bloc

toc de pilota (n, masc)
frappe de balle
  (futbol) Acció i efecte d'impulsar suaument la pilota amb el peu o amb el cap.
touche
  (voleibol) Acció i efecte d'un jugador de tocar la pilota o de ser tocat per la pilota.

toc de queda (n, masc)
couvre-feu

toc de sorpresa (n, masc)
coup retenu

toc de sorpresa arrossegat (n, masc)
coup retenu tiré

toc de sorpresa impulsat (n, masc)
coup retenu poussé

toc il·legal (n, masc)
touche illegale

toc simultani (n, masc)
touche simultanée

toc suïcida (n, masc)
risque-tout

tocar /toˈka/ /toˈkaɾ/ /tuˈka/ (v)
toucher
  Posar els dits o una altra part exterior del cos fregant un altre cos.
  (voleibol) Entrar en contacte, un jugador, amb la pilota amb qualsevol part del cos de la cintura cap amunt.
jouer
  Fer sonar un instrument musical.

tocar ferro /to.kaɾ /to.kəɾ /tu.kər (v)
toucher du bois

tocar-hi /toˈka.ɾi/ /tuˈka.ɾi/ (v)
en toucher
  (col·loquial) Tenir seny per entendre.

tocat /toˈkat/ /tuˈkat/ (n, masc)
toucher

tocat a terra (n, masc)
touché à terre

tocat de defensa (n, masc)
touché en but

tofoner /to.foˈne/ /to.foˈneɾ/ /tu.fuˈne/ (n, masc)
truffier

toga /ˈto.ɣa/ /ˈtɔ.ɣə/ (n, fem)
toge

toia /ˈtɔ.ja/ /ˈtɔ.jɔ/ /ˈtɔ.jə/ (n, fem)
bouquet

tolerable /to.ɫeˈɾa.bɫe/ /to.ɫeˈɾa.βɫe/ /to.ɫeˈɾab.bɫe/ /to.ɫəˈɾab.bɫə/ /tu.ɫəˈɾa.βɫə/ /tu.ɫəˈɾab.bɫə/ (adj)
intolérable

tolerar /to.leˈɾa/ /to.leˈɾaɾ/ /tu.ɫəˈɾa/ (v)
tolérer
  Acceptar alguna cosa encara que no s'hi estigui d'acord.

tolerància /to.ɫeˈɾan.si.a/ /tu.ɫəˈɾan.si.ə/ (n, fem)
tolérance

tolerància a la frustració (n, fem)
tolérance à la frustration

tolir-se /toˈliɾ.se/ /tuˈlir.sə/ (v)
épuiser

toll /ˈtoʎ/ (n, masc)
flaque
  Clot, natural o artificial, on hi ha aigua acumulada.
  Petita quantitat d'aigua o d'un altre líquid escampada per terra, generalment de poca profunditat.
étang
  En un riu, indret on l'aigua té una profunditat més gran que la mitjana i té poc moviment.
  Un clot natural, ple d'aigua que s'aprofita per a rentar roba.

tolosà /to.ɫoˈza/ /tu.ɫuˈza/ (adj, masc)
toulousain
  Relatiu o pertanyent a Tolosa.

tolosà /to.ɫoˈza/ /tu.ɫuˈza/ (n, masc)
toulousain
  Persona que habita o és originària de Tolosa.

tol·le-tol·le /ˌtɔ.ɫeˈtɔ.ɫe/ /ˌtɔ.ɫəˈtɔ.ɫə/ /ˌtɔɫ.ɫeˈtɔɫ.ɫe/ /ˌtɔɫ.ɫəˈtɔɫ.ɫə/ (n, masc)
tollé

tom /ˈtom/ (n, masc)
tome

tomar /toˈma/ /tuˈma/ (v)
prendre
  (oriental) Para la mà, estendre una tela, per agafar al vol una cosa que cau.
tomber
  (mallorquí) Fer caure a cops o empentes.

tomb /ˈtom/ /ˈtomp/ /ˈtomp/ (n, masc)
chute
  Canvi de direcció complet que experimenta un cos, per exemple quan cau.
tour
  Canvi de direcció mentre hom s'està desplaçant.
promenade
  Passejada curta.

tomba /ˈtom.ba/ /ˈtom.bə/ (n, fem)
tombeau, tombe

tombak (n, masc)
tombak

tomballar /tom.baˈʎa/ /tom.baˈʎaɾ/ /tom.bəˈʎa/ /tum.bəˈʎa/ (v)
rouler

tombar /tomˈba/ /tomˈbaɾ/ /tumˈba/ (v)
tourner
  Girar una cosa d'una part a una altra.
  Girar, canviar de direcció.
renverser
  Fer caure.
  (bitlles) Colpejar una o més bitlles directament amb l'element llançat amb la mà o bé indirectament per mitjà d'una altra bitlla plantada, de la manera adequada per a aconseguir puntuar.

tombarella /tom.baˈɾe.ʎa/ /tom.bəˈɾe.ʎə/ /tum.bəˈɾe.ʎə/ (n, fem)
culbute

tombejar /tom.beˈd͡ʒa/ /tom.beˈd͡ʒaɾ/ /tum.bəˈʒa/ (v)
creux

tomàquet /toˈma.kət/ /tuˈma.kət/ (n, masc)
tomate

tona /ˈto.na/ /ˈto.nə/ (n, fem)
tonne
  Unitat de mesura d'una massa equivalent a mil quilos, de símbol t.

tondosar /ton.doˈza/ /ton.doˈzaɾ/ /tun.duˈza/ (v)
tondre

tondre /ˈton.dɾe/ /ˈton.dɾə/ (v)
tondre

tonell /toˈneʎ/ /tuˈneʎ/ (n, masc)
tonneau
  Bóta, especialment grossa de més de 500 litres.

tonificar /to.ni.fiˈka/ /to.ni.fiˈkaɾ/ /tu.ni.fiˈka/ (v)
tonifier
  Fer fort el cos d'una persona, dotar-lo d'energia.

tonsurar /ton.suˈɾa/ /ton.suˈɾaɾ/ /tun.suˈɾa/ (v)
tonsurer

tonyina /toˈɲi.na/ /toˈɲi.nə/ /tuˈɲi.nə/ (n, fem)
thon

topa-i-corre (n, masc)
bump and run

topar /toˈpa/ /toˈpaɾ/ /tuˈpa/ (v)
heurter
  Xocar, sense gaire violència, amb un obstacle.
tomber
  Trobar inesperadament allò que es buscava.

topologia /to.po.ɫoˈd͡ʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.a/ /to.po.ɫoˈʒi.ə/ /tu.pu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
topologie

toponímia /to.poˈni.mi.a/ /to.poˈni.mi.ə/ /tu.puˈni.mi.ə/ (n, fem)
toponymie

topspin (n, masc)
top-spin

topspin lent (n, masc)
top-spin lent

topspin picat (n, masc)
top-spin frappé

topspin ràpid (n, masc)
top-spin rapide

toquejar /to.keˈd͡ʒa/ /to.keˈd͡ʒaɾ/ /tu.kəˈʒa/ (v)
tripoter

tor /ˈtor/ (n, masc)
tore

torba /ˈtoɾ.βa/ /ˈtɔr.bə/ (n, fem)
tourbe

torball (n, masc)
torball

torbar /torˈβa/ /toɾˈba/ /toɾˈbaɾ/ /toɾˈβa/ /turˈba/ (v)
troubler

torbonada /toɾ.boˈna.ða/ /toɾ.boˈna.ðə/ /tur.buˈna.ðə/ (n, fem)
grain

torcar /torˈka/ /toɾˈka/ /toɾˈkaɾ/ /tulˈka/ /turˈka/ (v)
torcher

torcebraç /ˌtɔr.səˈβɾas/ /ˌtɔɾ.seˈbɾas/ (n, masc)
bras de fer

torcejar /tor.seˈd͡ʒa/ /toɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /tur.səˈʒa/ (v)
gauchir

tord /ˈtort/ (adj, masc)
gris

tord /ˈtort/ (n, masc)
grive muscienne

tord flassader (n, masc)
rouquié

tord lloro (n, masc)
coquette

tord massot (n, masc)
merle

tord roquer (n, masc)
crénilabre mélops
  Peix de la família dels làbrids, de color variable segons l’hàbitat, amb una taca de mitja lluna darrere l’ull (Symphodus melops).

torejar /to.ɾeˈd͡ʒa/ /to.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /tu.ɾəˈʒa/ (v)
toréer
  Lluitar, combatre amb els toros a la plaça.

tori (n, masc)
thorium

torn /ˈtorn/ (n, masc)
tour, tour de potier
  Estri de terrissaire que gira mentre ell dóna la forma a la ceràmica.
tour
  Mecanisme que consisteix en un cilindre i una resistència, emprat per fusters o altres artesans per girar una peça mentre li donen forma amb una llima.
  Temps que correspon a un individu quan s'ha establert repartir el temps entre diverses persones.

tornada /toɾˈna.ða/ /toɾˈna.ðə/ /turˈna.ðə/ (n, fem)
retour
  Camí de retorn al punt de partida.
virer, refrain
  Tros de cançó que es repeteix periòdicament i que sovint conté el tema central o la melodia més reeixida.
relance
  (voleibol, pilota, esports de raqueta) Acció de colpejar la pilota o el volant enviat per l'adversari fent-lo passar per sobre la xarxa o bé fent-lo impactar contra el frontis.
point à refaire
  (pilota basca) Repetició del servei efectuada pel servidor, si és possible amb la mateixa pilota, a conseqüència de l'acció d'un jugador de destorbar-ne involuntàriament un altre, d'haver tocat la pilota el cos d'un adversari o un objecte aliè al joc o bé d'haver-se trencat la pilota abans d'arribar al frontis.

tornado /toɾˈna.ðo/ /turˈna.ðu/ (n, masc)
tornade

tornar /torˈna/ /toɾˈna/ /toɾˈnaɾ/ /turˈna/ (v)
retourner
  Anar al lloc del qual s'ha partit prèviament, refer un camí.
rendre
  Donar al propietari una cosa rebuda.
relancer
  (voleibol, pilota, esports de raqueta) Colpejar la pilota o el volant enviat per l'adversari fent-lo passar per sobre la xarxa o bé fent-lo impactar contra el frontis.

tornar-s'hi /toɾˈnaɾ.si/ /turˈnar.si/ (v)
rendre la monnaie de sa pièce

tornassolar /tor.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫa/ /toɾ.na.soˈɫaɾ/ /toɾ.nə.soˈɫa/ /tur.nə.suˈɫa/ (v)
chatoyer

tornavís /ˌtor.naˈβis/ /ˌtor.nəˈβis/ /ˌtoɾ.naˈvis/ /ˌtoɾ.naˈβis/ /ˌtoɾ.nəˈvis/ (n, masc)
tournevis
  Eina destinada a caragolar i descaragolar visos. Normalment està composta per un mànec del qual sobresurt una barreta metàl·lica que acaba en punta, la forma de la qual determinarà el tipus de visos sobre els quals està destinat a actuar.

tornejament (n, masc)
tournoi, treuil

tornejar /tor.neˈd͡ʒa/ /toɾ.neˈd͡ʒaɾ/ /tur.nəˈʒa/ (v)
tourner
  (transitiu) Treballar amb el torn per arrodonir esfèricament o cilíndrica una cosa que està en brut, polint-la i allisant-la.

tornet (n, masc)
vis

toroïdal /to.ɾo.iˈðaɫ/ /tu.ɾu.iˈðaɫ/ (adj)
toroïdal

torpede /toɾˈpe.ðe/ /toɾˈpɛ.ðə/ /turˈpɛ.ðə/ (n, masc)
torpille
  Projectil aquàtic autopropulsat i sovint autodirigit.
torpille noire
  Peix de la família dels torpedínids amb un òrgan elèctric a cada costat del cos (Torpedo nobiliana).

torpedinar /tor.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈna/ /toɾ.pe.ðiˈnaɾ/ /toɾ.pə.ðiˈna/ /tur.pə.ðiˈna/ (v)
torpiller

torracollons /ˌto.ra.koˈʎons/ /ˌto.rə.koˈʎons/ /ˌto.rə.kuˈjons/ /ˌto.rə.kuˈʎons/ (n, neut)
con

torrada /toˈra.ða/ /toˈra.ðə/ /tuˈra.ðə/ (n, fem)
grillage
  Acció de torrar.
rôtie
  Llesca de pa torrat.

torrar /toˈra/ /tuˈra/ (v)
griller
  Escalfar una cosa al foc, cremar-la superficialment, fins que prengui color.
  (pronominal) Patir molta calor.
brunir
  Bronzejar, adquirir un color bru per acció del sol.

torre /ˈto.re/ (n, fem)
tour
  Edificació militar amb una alçada superior a l'amplada per a la defensa o l'observació, que quan forma part d'una construcció més gran sobresurt dels elements que té al voltant.
  (escacs) Peça dels escacs que es mou una o més cases per files o columnes del tauler.
  Construcció mòbil de certa alçària utilitzada antigament per assaltar els castells i altres fortificacions.

torre anemomètrica (n, fem)
tour anémométrique

torrejar /to.reˈd͡ʒa/ /to.reˈd͡ʒaɾ/ /to.reˈʒa/ /to.rəˈd͡ʒa/ /tu.rəˈʒa/ (v)
dominer

torrencial /to.ren.siˈaɫ/ /to.rən.siˈaɫ/ /tu.rən.siˈaɫ/ (adj)
torrentiel

torrent /toˈren/ /toˈrent/ /tuˈren/ (n, masc)
torrent

torreta /toˈre.ta/ /toˈrə.tə/ /tuˈrɛ.tə/ (n, fem)
tourelle
  En embarcacions militars, qualsevol element sortint específicament blindat.

torró /toˈro/ /tuˈro/ (n, masc)
touron

torsió /toɾ.siˈo/ /tur.siˈo/ (n, fem)
torsion

tort /ˈtɔrt/ (n, masc)
préjudice
  Perjudici, malifeta o dany, causat sense justificació.

tortejar /tor.teˈd͡ʒa/ /toɾ.teˈd͡ʒaɾ/ /tur.təˈʒa/ (v)
gauchir

tortel·loni /toɾ.teɫˈɫɔ.ni/ /toɾ.teˈɫɔ.ni/ /toɾ.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təɫˈɫɔ.ni/ /tur.təˈɫɔ.ni/ (n, masc)
tortelloni

tortera /toɾˈte.ɾa/ /toɾˈte.ɾə/ /turˈte.ɾə/ (n, fem)
fusaïole

torticoli /toɾ.tiˈkɔ.ɫi/ /tur.tiˈkɔ.ɫi/ (n, masc)
torticolis

tortuga /toɾˈtu.ɣə/ /turˈtu.ɣə/ (n, fem)
tortue
  Rèptil que forma un ordre propi (testudines), caracteritzat per l'enorme closca que li cobreix quasi tot el cos (tant per dalt com per sota). Té quatre potes curtes, una cua i una boca en forma de bec.

tortuga careta (n, fem)
tortue caouane

tortura /toɾˈtu.ɾa/ /toɾˈtu.ɾə/ /turˈtu.ɾə/ (n, fem)
torture

torturar /tor.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾa/ /toɾ.tuˈɾaɾ/ /tur.tuˈɾa/ (v)
torturer
  Infligir dolor excessiu a un presoner, usualment per obtenir una informació.

torxa /ˈtɔr.t͡ʃa/ /ˈtɔr.ʃə/ /ˈtɔɾ.t͡ʃa/ /ˈtɔɾ.t͡ʃɔ/ (n, fem)
torche

toràcic /toˈɾa.sik/ /tuˈɾa.sik/ (adj, masc)
thoracique

torçada /toɾˈsa.ða/ /toɾˈsa.ðə/ /turˈsa.ðə/ (n, fem)
torsion

torçar /torˈsa/ /toɾˈsa/ /toɾˈsaɾ/ /turˈsa/ (v)
tordre
  Doblegar, posar corbada una cosa.

torçó /toɾˈso/ /turˈso/ (n, masc)
tiraillement

tos /tos/ /tus/ /ˈtos/ /ˈtɔs/ (n, fem)
toux
  Alliberament violent de l'aire dels pulmons produït per una contracció espasmòdica sobtada i acompanyat d'un so característic.

tos ferina (n, fem)
coqueluche

tosc /ˈtosk/ (n, masc)
tosque
  Bloc dialectal meridional de l’albanès.

tosca /ˈtos.ka/ /ˈtos.kə/ (n, fem)
tartre
  Substància calcària que resta adherida per dipòsit provocat per la duresa de l'aigua.
  Substància calcària incrustada en l’esmalt de les dents.

tosquejar /tos.keˈd͡ʒa/ /tos.keˈd͡ʒaɾ/ /tus.kəˈʒa/ (v)
poncer

tossa /ˈtɔ.sa/ /ˈtɔ.sə/ (n, fem)
bombement
  Volum que sobresurt.
  Elevació aïllada amb el cim arrodonit.
  (anatomia) Forma alternativa de tos.

tossar /toˈsa/ /toˈsaɾ/ /tuˈsa/ (v)
cosser

tossir /toˈsi/ /toˈsiɾ/ /tuˈsi/ (v)
tousser

tossut /toˈsut/ /tuˈsut/ (adj, masc)
têtu
  Persona que s'entesta a tenir la raó o a fer una cosa d'una determinada manera malgrat els avisos d'altri.

tot /ˈtɔt/ (adj, masc)
tout
  Enter, sencer, que es pren o comprèn totes les seves parts.

tot /ˈtɔt/ (adv)
tout
  enterament

tot /ˈtɔt/ (n, masc)
tout
  Compost de parts integrants.

tot /ˈtɔt/ (pronoun)
tout, bloc, entier
  El conjunt de coses implicades.

tot el temps (adv)
tout le temps

tot seguit (adv)
suite

tot-u /ˌtoˈtu/ (n, masc)
tout-venant

total /toˈtaɫ/ /tuˈtaɫ/ (adj)
total
  Que conté totes les parts.

total /toˈtaɫ/ /tuˈtaɫ/ (adv)
total
  en conclusió

total /toˈtaɫ/ /tuˈtaɫ/ (n, masc)
total
  Ens que és complet, que conté totes les parts i no en manca cap.
  Resultat d'una suma.

totalitat /to.ta.ɫiˈtat/ /tu.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
totalité

totalitzar /to.ta.liˈd͡za/ /to.ta.liˈzaɾ/ /tu.tə.lidˈza/ (v)
totaliser

tothom /toˈtɔm/ /tuˈtɔm/ (pronoun)
tous

tots /ˈtots/ (adj, masc)
tout
  Uns i altres, el conjunt sencer de gent.

tots /ˈtots/ (pronoun)
tous
  El conjunt de persones implicades.

totxana /toˈt͡ʃa.na/ /toˈt͡ʃa.nə/ /tuˈt͡ʃa.nə/ (n, fem)
brique creuse

totxo /ˈto.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃo/ /ˈtɔ.t͡ʃu/ (n, masc)
brique pleine
  Maó gruixut.

tou /ˈtow/ /ˈtɔw/ (adj, masc)
moue
  De consistència fluixa, que en tocar-lo s'enfonsa el dit lleument.
  De caràcter poc ferm.

touchback (n, masc)
touchback

touchdown (n, masc)
touchdown

tour operador (n, masc)
tour opérateur

tova /ˈto.və/ /ˈto.βa/ /ˈto.βə/ /ˈtɔ.va/ /ˈtɔ.βa/ /ˈtɔ.βɔ/ /ˈtɔ.βə/ (n, fem)
adobe

tovalles /toˈva.ʎes/ /toˈva.ʎəs/ /toˈβa.ʎes/ /tuˈva.jəs/ /tuˈβa.ʎəs/ (n, fem)
nappe

tovallola /to.vaˈʎɔ.ɫa/ /to.vəˈʎɔ.ɫə/ /to.βaˈʎɔ.ɫa/ /to.βaˈʎɔ.ɫɔ/ /tu.vəˈjɔ.ɫə/ (n, fem)
toile, serviette

tovalló /to.vaˈʎo/ /to.vəˈʎo/ /to.βaˈʎo/ /tu.vəˈjo/ /tu.βəˈʎo/ (n, masc)
serviette

toxina /tokˈsi.na/ /tokˈsi.nə/ /tukˈsi.nə/ (n, fem)
toxine

trabuc /tɾaˈbuk/ /tɾəˈβuk/ (n, masc)
tromblon
  Escopeta curta amb el canó molt ample i de boca de campana.

trabucaire /tɾa.buˈkaj.ɾe/ /tɾə.βuˈkaj.ɾə/ (n, masc)
trabucaire
  (històric) Bandoler o combatent armat de trabuc.

trabucar /tɾa.buˈkaɾ/ /tɾa.βuˈka/ /tɾə.βuˈka/ (v)
tromper
  En una xerrada, embolicar paraules o frases canviant, afegint o eliminant lletres o mots.

trabujada /tɾa.βuˈd͡ʒa.ða/ /tɾə.βuˈʒa.ðə/ (n, fem)
empannage

trabujar /tɾa.βuˈd͡ʒa/ /tɾa.βuˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.βuˈʒa/ (v)
empanner

tractable /tɾakˈta.bɫe/ /tɾakˈta.βɫe/ /tɾakˈtab.bɫe/ /tɾəkˈta.βɫə/ /tɾəkˈtab.bɫə/ (adj)
????

tractament /tɾak.taˈmen/ /tɾak.taˈment/ /tɾək.təˈmen/ /tɾək.təˈment/ (n, masc)
traitement

tractar /tɾakˈta/ /tɾakˈtaɾ/ /tɾəkˈta/ (v)
traiter
  Conversar, tenir amistat i tracte amb algú.
  Procedir envers algú d'una manera o altra.
  Aplicar un tractament pel guariment d'un malalt, d'una malaltia, o en una operació química.

tractor /tɾakˈto/ /tɾakˈtoɾ/ (n, masc)
tracteur

tradicional /tɾa.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.oˈnaɫ/ /tɾə.ði.si.uˈnaɫ/ (adj)
traditionnel

tradicionalment /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈmen/ /tɾa.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.oˌnaɫˈment/ /tɾə.ði.si.uˌnaɫˈmen/ (adv)
traditionnellement

tradició /tɾa.ði.siˈo/ (n, fem)
tradition
  Tot allò que té origen en les generacions passades i que, mantenint un fort contingut social, es transmet a les següents generacions. Fa referència a l'herència que rebem dels avantpassats. Per tant, és l'objecte de culte del tradicionalisme.

traducció /tɾa.ðuk.siˈo/ (n, fem)
traduction
  Acte i efecte de traduir.
  (genètica) Procés biològic en què se sintetitza una cadena de proteïnes a partir d'una seqüència d'ARN missatger.

traductor /tɾa.ðukˈto/ /tɾa.ðukˈtoɾ/ (n, masc)
traducteur

traduir /tɾa.ðuˈi/ /tɾa.ðuˈiɾ/ /tɾə.ðuˈi/ (v)
traduire

traduïble /tɾa.ðuˈi.bɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɫe/ /tɾa.ðuˈi.βɾa/ /tɾa.ðuˈib.bɫe/ /tɾə.ðuˈi.βɫə/ /tɾə.ðuˈib.bɫə/ (adj)
traduisible

trafegar /tɾa.feˈɣa/ /tɾa.feˈɣaɾ/ /tɾə.fəˈɣa/ (v)
tranvaser

traficant /tɾa.fiˈkan/ /tɾa.fiˈkant/ /tɾə.fiˈkan/ /tɾə.fiˈkant/ (n, neut)
dealer

traficar /tɾa.fiˈka/ /tɾa.fiˈkaɾ/ /tɾə.fiˈka/ (v)
trafiquer

tragacant /tɾa.ɣaˈkan/ /tɾa.ɣaˈkant/ /tɾə.ɣəˈkan/ /tɾə.ɣəˈkant/ (n, masc)
adragant

tragella /tɾaˈd͡ʒe.ʎa/ /tɾaˈʒe.ʎa/ /tɾəˈʒe.ʎə/ (n, fem)
appianatoio, ravale

tragellar /tɾa.d͡ʒeˈʎa/ /tɾa.d͡ʒeˈʎaɾ/ /tɾa.ʒeˈʎa/ /tɾə.ʒəˈʎa/ (v)
ravaler

tragicòmic /tɾa.d͡ʒiˈkɔ.mik/ /tɾa.ʒiˈkɔ.mik/ /tɾə.ʒiˈkɔ.mik/ (adj, masc)
tragi-comique

traginar /tɾa.d͡ʒiˈna/ /tɾa.d͡ʒiˈnaɾ/ /tɾa.ʒiˈna/ /tɾə.ʒiˈna/ (v)
transporter

tragirar /tɾa.d͡ʒiˈɾa/ /tɾa.d͡ʒiˈɾaɾ/ /tɾə.ʒiˈɾa/ (v)
bouleverser

traguejar /tɾa.ɣeˈd͡ʒa/ /tɾa.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /tɾə.ɣəˈʒa/ (v)
buvoter

tragus /ˈtɾa.ɣus/ (n, masc)
tragus

tragèdia /tɾaˈd͡ʒɛ.ði.a/ /tɾəˈʒɛ.ði.ə/ (n, fem)
tragédie

trair /tɾaˈi/ /tɾaˈiɾ/ (v)
trahir
  Cometre traïció.

trajectòria /tɾa.d͡ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾa.ʒekˈtɔ.ɾi.a/ /tɾə.ʒəkˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
trajectoire

tralla /ˈtɾa.jə/ /ˈtɾa.ʎa/ /ˈtɾa.ʎə/ (n, fem)
lanière

trama /ˈtɾa.ma/ /ˈtɾa.mə/ (n, fem)
trame
  Conjunt de fils que són la base d'un teixit i que van entrellaçats en sentit contrari a l'ordit.
  Part d'una història en què es planteja alguna dificultat que ha de resoldre el protagonista.
  Maquinació secreta.

tramar /tɾaˈma/ /tɾaˈmaɾ/ /tɾəˈma/ (v)
tramer
  Teixir passant els fils de la trama entre els fils de l’ordit.

tramesa /tɾaˈme.za/ /tɾəˈmə.zə/ /tɾəˈmɛ.zə/ (n, fem)
envoi

trametre /tɾaˈme.tɾe/ /tɾəˈmə.tɾə/ /tɾəˈmɛ.tɾə/ (v)
envoyer

trampa /ˈtɾam.pa/ /ˈtɾam.pə/ (n, fem)
piège
  Enginy destinat a caçar animals.

trampejar /tɾam.peˈd͡ʒa/ /tɾam.peˈd͡ʒaɾ/ /tɾam.peˈʒa/ /tɾəm.pəˈd͡ʒa/ /tɾəm.pəˈʒa/ (v)
tricher
  (intransitiu) Fer trampes.
vivoter
  (transitiu) Anar tirant a pesar de les dificultats.

trampolí /tɾam.poˈɫi/ /tɾəm.poˈɫi/ /tɾəm.puˈɫi/ (n, masc)
trampoline

tramuntana /tɾa.monˈta.na/ /tɾa.munˈta.na/ /tɾe.munˈta.na/ /tɾə.munˈta.nə/ (n, fem)
tramontane

tramvia /tɾamˈbi.a/ /tɾaɱˈvi.a/ /tɾəmˈbi.ə/ /tɾəɱˈvi.ə/ (n, masc)
tramway

tranquil /tɾaŋˈkiɫ/ /tɾəŋˈkiɫ/ (adj, masc)
tranquille

tranquil·litat /tɾaŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈtat/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈtat/ (n, fem)
tranquillité

tranquil·litzar /tɾaŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /tɾaŋ.ki.ɫiˈza/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ /tɾaŋ.kiɫ.ɫiˈzaɾ/ /tɾəŋ.ki.ɫiˈd͡za/ /tɾəŋ.kiɫ.ɫiˈd͡za/ (v)
tranquiliser

transbordar /tɾanz.boɾˈðaɾ/ /tɾanz.βorˈða/ /tɾanz.βoɾˈða/ /tɾənz.boɾˈða/ /tɾənz.burˈda/ /tɾənz.burˈða/ (v)
transborder

transcendent /tɾan.senˈden/ /tɾan.senˈdent/ /tɾən.sənˈden/ /tɾən.sənˈdent/ (adj)
transcendent
  Que sobrepassa els límits normals.

transcendir /tɾan.senˈdi/ /tɾan.senˈdiɾ/ /tɾən.sənˈdi/ (v)
transcender
  (transitiu) ultrapassar
répandre
  (intransitiu) Estendre’s els efectes, d’un medi a un altre, produint conseqüències.

transcendència /tɾan.senˈdɛn.si.a/ /tɾən.sənˈdɛn.si.ə/ (n, fem)
transcendance

transceptor /tɾan.sepˈto/ /tɾan.sepˈtoɾ/ /tɾən.səpˈto/ (n, masc)
transcepteur

transcripció /tɾans.kɾip.siˈo/ /tɾəns.kɾip.siˈo/ (n, fem)
transcription

transcriure /tɾansˈkɾiw.ɾe/ /tɾənsˈkɾiw.ɾə/ (v)
transcrire

transcórrer /tɾansˈko.re/ /tɾansˈko.reɾ/ /tɾənsˈko.rə/ (v)
passer

transdisciplinari /tɾanz.ði.si.pɫiˈna.ɾi/ /tɾənz.di.si.pɫiˈna.ɾi/ /tɾənz.ðis.si.pɫiˈna.ɾi/ (adj, masc)
transdisciplinaire

transdisciplinarietat (n, fem)
transdisciplinarité

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ (adj)
passager
  Que està de pas, temporal.

transeünt /tɾan.zeˈun/ /tɾan.zeˈunt/ /tɾən.zəˈun/ /tɾən.zəˈunt/ (n, neut)
passant
  Persona que circula per via pública.

transferir /tɾans.feˈri/ /tɾans.feˈriɾ/ /tɾəns.fəˈri/ (v)
transférer

transferència d'aprenentatge (n, fem)
transfert d'apprentissage

transferència radiant (n, fem)
transfert radiatif

transfigurar /tɾans.fi.ɣuˈɾa/ /tɾans.fi.ɣuˈɾaɾ/ /tɾəns.fi.ɣuˈɾa/ (v)
transfigurer

transformació (n, fem)
adaptation

transformar /tɾans.forˈma/ /tɾans.foɾˈmaɾ/ /tɾəns.furˈma/ (v)
transformer
  Convertir una cosa en una altra de distinta forma.
convertir
  (rugbi) Executar un xut a pals de manera adequada per a aconseguir puntuar.

transfronterer /tɾans.fɾon.teˈɾe/ /tɾans.fɾon.teˈɾeɾ/ /tɾəns.fɾon.təˈɾe/ /tɾəns.fɾun.təˈɾe/ (adj, masc)
transfrontalier

transfòbia /tɾansˈfɔ.bi.a/ /tɾənsˈfɔ.βi.ə/ (n, fem)
transphobie

transgredir /tɾanz.ɣɾeˈði/ /tɾanz.ɣɾeˈðiɾ/ /tɾənz.ɡɾəˈði/ (v)
transgresser

transgènere /tɾanzˈd͡ʒɛ.ne.ɾe/ /tɾənzˈʒɛ.nə.ɾə/ (adj)
transgenre

transgènic /tɾanzˈd͡ʒɛ.nik/ /tɾənzˈʒɛ.nik/ (adj, masc)
transgénique

transhumància /tɾanz.uˈman.si.a/ /tɾənz.uˈman.si.ə/ (n, masc)
transhumance

transidentitat /ˌtɾan.zi.ðen.tiˈtat/ /ˌtɾan.zi.ðən.tiˈtat/ (n, fem)
transidentité

transitar /tɾan.ziˈta/ /tɾan.ziˈtaɾ/ /tɾən.ziˈta/ (v)
circuler

translació (n, fem)
déplacement rectiligne

transliteració /tɾanz.li.te.ɾa.siˈo/ /tɾənz.ɫi.tə.ɾə.siˈo/ (n, fem)
translittération

transliterar /tɾanz.ɫi.teˈɾa/ /tɾanz.ɫi.teˈɾaɾ/ /tɾənz.ɫi.təˈɾa/ (v)
translittérer

transmetre /tɾanzˈme.tɾe/ /tɾənzˈmə.tɾə/ /tɾənzˈmɛ.tɾə/ (v)
transmettre
  Fer arribar quelcom a un altre lloc.
  Transferir un possessió a algú altre.
  (física) Conduir o ser el mitjà pel què passen vibracions o radicacions.
  (pronominal) Passar, comunicar a altres persones.

transmigrar /tɾanz.miˈɣɾa/ /tɾanz.miˈɣɾaɾ/ /tɾənz.miˈɣɾa/ (v)
transmigrer
  Passar un poble a establir-se a un altre país.
  Passar les ànimes d’un cos a un altre, segons la doctrina pitagòrica.

transmissòmetre /tɾanz.miˈsɔ.me.tɾe/ /tɾənz.miˈsɔ.mə.tɾə/ (n, masc)
transmissomètre

transmitància /tɾanz.miˈtan.si.a/ /tɾənz.miˈtan.si.ə/ (n, fem)
transmission

transmutació /tɾans.mu.ta.siˈo/ /tɾəns.mu.tə.siˈo/ (n, fem)
transmutation

transmutar /tɾanz.muˈta/ /tɾanz.muˈtaɾ/ /tɾənz.muˈta/ (v)
transmuter

transparentar /tɾans.pa.ɾenˈta/ /tɾans.pa.ɾenˈtaɾ/ /tɾəns.pə.ɾənˈta/ (v)
transparent
  Un cos, deixar veure o percebre a través seu.

transparència /tɾans.paˈɾɛn.si.a/ (n, fem)
transparent, transparence
  Qualitat de transparent.
acétate
  Full transparent d'acetat de cel·lulosa que s'utilitza com a suport de textos i imatges destinats a ser projectats per mitjà d'un retroprojector.

transpirar /tɾans.piˈɾa/ /tɾans.piˈɾaɾ/ /tɾəns.piˈɾa/ (v)
transpirer
  Excretar vapor a través de la pell.

transport /tɾansˈpɔɾt/ /tɾənsˈpɔrt/ (n, masc)
transport

transport escolar (n, masc)
transport scolaire

transportar /tɾans.porˈta/ /tɾans.poɾˈta/ /tɾans.poɾˈtaɾ/ /tɾəns.poɾˈta/ /tɾəns.purˈta/ (v)
transporter
  Portar una cosa d’un lloc a un altre.

transposar /tɾans.poˈza/ /tɾans.poˈzaɾ/ /tɾəns.poˈza/ /tɾəns.puˈza/ (v)
transposer

transposició didàctica (n, fem)
transposition didactique

transsepte /tɾanˈsɛp.te/ (n, masc)
transept

transsexual /tɾan.sek.suˈaɫ/ /tɾən.sək.suˈaɫ/ (adj)
transsexuel

transsexualitat /tɾan.sek.su.a.ɫiˈtat/ /tɾən.sək.su.ə.ɫiˈtat/ (n, fem)
transsexualité

transvasar /tɾanz.vaˈzaɾ/ /tɾanz.βaˈza/ /tɾənz.bəˈza/ /tɾənz.vəˈza/ (v)
transvaser
  Fer passar un líquid d’un vas a un altre.
  Fer passar l’aigua d’un riu a un altre.

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ (adj)
transversal
  Que travessa d'un costat a un altre.

transversal /tɾanz.veɾˈsaɫ/ /tɾanz.βerˈsaɫ/ /tɾanz.βeɾˈsaɫ/ /tɾənz.bərˈsaɫ/ /tɾənz.vəɾˈsaɫ/ (n, fem)
transversale
  Recta que travessa o talla un sistema de rectes, corbes, etc.

transversalitat (n, fem)
transversalité

transvestir-se /tɾanz.vesˈtiɾ.se/ /tɾanz.βesˈtir.se/ /tɾanz.βesˈtiɾ.se/ /tɾənz.bəsˈtir.sə/ /tɾənz.vəs.tirˈsə/ /tɾənz.vəsˈtiɾ.sə/ (v)
travestir

trapa /ˈtɾa.pa/ /ˈtɾa.pə/ (n, fem)
trappe

trapezi /tɾaˈpɛ.zi/ /tɾəˈpɛ.zi/ (n, masc)
trapèze

trapezista /tɾa.peˈzis.ta/ /tɾa.peˈzis.te/ /tɾə.pəˈzis.tə/ (n, neut)
trapéziste

trapezoide /tɾa.peˈzɔj.ðe/ /tɾə.pəˈzɔj.ðə/ (n, masc)
trapézoïde

trapezoïdal /tɾa.pe.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zo.iˈðaɫ/ /tɾə.pə.zu.iˈðaɫ/ (adj)
trapézoïdal

trasbalsar /tɾaz.baɫˈsaɾ/ /tɾaz.βaɫˈsa/ /tɾəz.bəɫˈsa/ (v)
troubler
  Commoure profundament.

trascolar /tɾas.koˈɫa/ /tɾas.koˈɫaɾ/ /tɾəs.koˈɫa/ /tɾəs.kuˈɫa/ (v)
transvaser
  Trafegar un líquid.

traslladar /tɾaz.ʎaˈða/ /tɾaz.ʎaˈðaɾ/ /tɾəz.ʎəˈða/ (v)
déplacer

traslluir-se /tɾazˈʎujr.se/ /tɾazˈʎujɾ.se/ /tɾazˈʎwiɾ.se/ /tɾəz.ʎujrˈsə/ /tɾəzˈʎujr.sə/ /tɾəzˈʎujɾ.sə/ (v)
manifester
  (figuradament) Inferir-se alguna cosa en virtut dels antecedents o indicis que se’n tenen.

trasmudar /tɾaz.muˈða/ /tɾaz.muˈðaɾ/ /tɾəz.muˈða/ (v)
altérer

traspaperar /tɾas.pa.peˈɾa/ /tɾas.pa.peˈɾaɾ/ /tɾəs.pə.pəˈɾa/ (v)
égarer

traspintar /tɾas.pinˈta/ /tɾas.pinˈtaɾ/ /tɾəs.pinˈta/ (v)
délaver

trasplantar /tɾas.pɫanˈta/ /tɾas.pɫanˈtaɾ/ /tɾəs.pɫənˈta/ (v)
trasplanter
  Mudar les plantes del terra on són a una altra part.
  (medicina) Mudar un òrgan o teixit d’un individu a un altre o d’una part del cos a una altra.

trastejar /tɾas.teˈd͡ʒa/ /tɾas.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾas.teˈʒa/ /tɾəs.təˈd͡ʒa/ /tɾəs.təˈʒa/ (v)
affairer
  Anar i tornar sovint d’una part a l’altra tot feinejant.

trastocar /tɾas.toˈka/ /tɾas.toˈkaɾ/ /tɾəs.toˈka/ /tɾəs.tuˈka/ (v)
affoler
  Fer tornar boig.

trastorn /tɾasˈtoɾn/ /tɾəsˈtorn/ (n, masc)
trouble, désordre

trastorn antisocial de la personalitat (n, masc)
psychopathie

trastorn de conducta (n, masc)
trouble du comportement

trastorn de l'aprenentatge (n, masc)
trouble d'apprentissage

trastorn de l'espectre autista (n, masc)
autisme

trastorn de l'estat d'ànim (n, masc)
trouble affectif

trastorn de la personalitat (n, masc)
trouble de la personnalité

trastorn del llenguatge (n, masc)
trouble du language

trastorn per dèficit d'atenció amb hiperactivitat (n, masc)
trouble déficitaire de l'attention avec hyperactivité

trastorn per dèficit d'atenció sense hiperactivitat (n, masc)
trouble déficitaire de l'attention sans hyperactivité

trastorn psicòtic (n, masc)
psychose

trastornar /tɾas.torˈna/ /tɾas.toɾˈna/ /tɾas.toɾˈnaɾ/ /tɾəs.toɾˈna/ /tɾəs.turˈna/ (v)
bouleverser

trau /tɾaw/ (n, masc)
boutonnière
  Forat o tall en una peça de roba per on ha de passar un botó.
entaille
  Incisió feta al cos per una ferida aguda.

traumatitzar /tɾaw.ma.tiˈd͡za/ /tɾaw.ma.tiˈza/ /tɾaw.ma.tiˈzaɾ/ /tɾəw.mə.tiˈd͡za/ (v)
traumatiser

traumatòleg /tɾaw.maˈtɔ.ɫek/ /tɾəw.məˈtɔ.ɫək/ (n, masc)
traumatologue

trava /ˈtɾa.va/ /ˈtɾa.və/ /ˈtɾa.βa/ /ˈtɾa.βə/ (n, fem)
entrave

travar /tɾaˈvaɾ/ /tɾaˈβa/ /tɾəˈva/ /tɾəˈβa/ (v)
lier
  Posar una trava per a immobilitzar.
assembler
  Unir coses per a que no es puguin moure separadament.

travessar /tɾa.veˈsaɾ/ /tɾa.βeˈsa/ /tɾə.vəˈsa/ /tɾə.βəˈsa/ (v)
traverser

travesser (n, masc)
barre horizontale
  (esports de pilota) Barra horitzontal d'una porteria que uneix els dos pals de la porteria pels extrems superiors.
barre transversale
  (rugbi, futbol americà) Barra horitzontal d'uns pals que uneix les dues barres verticals a una altura d'uns 3 m.

travessia /tɾa.veˈsi.a/ /tɾa.βeˈsi.a/ /tɾə.vəˈsi.ə/ /tɾə.βəˈsi.ə/ (n, fem)
traverse
  Carrer que travessa un altre més important o que comunica dos carrers.
traversée
  Viatge per mar o per riu.

traveta /tɾaˈve.ta/ /tɾaˈβe.ta/ /tɾəˈvə.tə/ /tɾəˈvɛ.tə/ /tɾəˈβɛ.tə/ (n, fem)
croc-en-jambe
  (esports de pilota) Falta consistent a posar una cama o l'estic encreuat amb la cama d'un adversari amb l'objectiu de fer-lo caure.
sous-pied
  (beisbol) Cadascuna de les dues peces de l'equip d'un jugador, una per a cada cama, consistents en unes tires disposades sobre els mitjons i fixades sota el peu, que determinats equips utilitzen com a distintiu.

traç /ˈtɾas/ (n, masc)
trait

traçar /tɾaˈsa/ /tɾaˈsaɾ/ /tɾəˈsa/ (v)
tracer

traçut /tɾaˈsut/ /tɾəˈsut/ (adj, masc)
habile

traïció /tɾa.i.siˈo/ /tɾə.i.siˈo/ (n, fem)
trahison

traïdor /tɾa.iˈðo/ /tɾa.iˈðoɾ/ /tɾə.iˈðo/ (adj, masc)
traître

traïdoria /tɾa.i.ðoˈɾi.a/ /tɾə.i.ðoˈɾi.ə/ /tɾə.i.ðuˈɾi.ə/ (n, fem)
traîtrise

trebacances /tɾe.baˈkan.ses/ /tɾə.βəˈkan.səs/ (n, fem)
travacance

treball /tɾeˈbaʎ/ /tɾəˈbaj/ /tɾəˈbaʎ/ (n, masc)
travail
  Esforç per assolir una finalitat.
  Resultat d'un esforç.
  Allò a què una persona dedica la seva activitat professional.
  Activitat, professional o no, que requereix esforç o no, que es desenvolupa per assolir una finalitat.
  (física) Magnitud que mesura l'energia necessària per a modificar l'energia d'algun sistema, en especial per a generar moviment o alterar cossos.

treball de Sísif (n, masc)
travail de Sisyphe

treball de camp (n, masc)
essai sur le terrain

treball en equip (n, masc)
travail en équipe

treball escolar (n, masc)
travail scolaire

treball individual (n, masc)
travail individuel

treball manual (n, masc)
travail manuel

treball per parelles (n, masc)
travail en paires

treball per racons (n, masc)
travail en coins

treball social (n, masc)
travail social

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ (adj, masc)
travailleur
  Que treballa molt.

treballador /tɾe.ba.ʎaˈðoɾ/ /tɾe.βa.ʎaˈðo/ /tɾə.bə.jəˈðo/ /tɾə.bə.ʎəˈðo/ (n, masc)
travailleur
  Empleat, persona contractada per altri.

treballador social (n, masc)
assistant de service social

treballar /tɾe.baˈʎaɾ/ /tɾe.βaˈʎa/ /tɾə.bəˈja/ /tɾə.bəˈʎa/ (v)
travailler

treballar com un negre (v)
travailler comme un nègre

treballat /tɾe.baˈʎat/ /tɾə.bəˈjat/ /tɾə.bəˈʎat/ /tɾə.βəˈʎat/ (adj, masc)
laborieux

trefilar /tɾe.fiˈɫa/ /tɾe.fiˈɫaɾ/ /tɾə.fiˈɫa/ (v)
tréfiler

tremend /tɾeˈmen/ /tɾeˈment/ /tɾəˈmen/ /tɾəˈment/ (adj, masc)
terrible

tremolar /tɾe.moˈɫa/ /tɾe.moˈɫaɾ/ /tɾə.moˈɫa/ /tɾə.muˈɫa/ (v)
trembler

tremolar les copes dels genolls (v)
intimider

tremolor /tɾe.moˈɫo/ /tɾe.moˈɫoɾ/ /tɾə.moˈɫo/ /tɾə.muˈɫo/ (n)
tremblement
  Moviment vibratori involuntari d'un ésser viu, generalment causat pel fred o per emocions com la por i la ira.

tremolosa /tɾe.moˈɫo.za/ /tɾə.moˈɫo.zə/ /tɾə.muˈɫo.zə/ (n, fem)
torpille

tremolós /tɾe.moˈɫos/ /tɾə.moˈɫos/ /tɾə.muˈɫos/ (adj, masc)
tremblant

trempar /tɾemˈpa/ /tɾemˈpaɾ/ /tɾəmˈpa/ (v)
tremper
  Fer assolir a un metall o al vidre el punt de fusió òptim per a treballar-lo.
bander
  (col·loquial) Tenir el penis en erecció.

trempera /tɾemˈpe.ɾa/ /tɾəmˈpe.ɾə/ (n, fem)
trique
  (col·loquial) Estat del penis en erecció.

trempera matinera (n, fem)
gaule du matin

tren /ˈtɾen/ /ˈtɾen/ (n, masc)
train, rame

trena /ˈtɾe.na/ /ˈtɾə.nə/ /ˈtɾɛ.nə/ (n, fem)
tresse
  Pentinat fet entrecreuant tres o més feixos de cabells.

trenar /tɾeˈna/ /tɾeˈnaɾ/ /tɾəˈna/ (v)
tresser
  Fer trenes.

trenc /ˈtɾeŋ/ /ˈtɾeŋk/ /ˈtɾəŋk/ /ˈtɾɛŋ/ /ˈtɾɛŋk/ (n, masc)
lézarde
  Esquerda produïda per contusió, solució de continuïtat en una superfície.
cédille
  Traç inferior de la ce trencada (ç).

trencaclosques /ˌtɾeŋ.kaˈkɫɔs.kes/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɫɔs.kəs/ (n, masc)
mystère
  Joc de pensar amb una solució no òbvia.
puzzle
  Joc en el qual cal col·locar un conjunt de peces d'una forma concreta per a que mostrin una imatge de forma correcta.

trencacolls /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎs/ /ˌtɾeŋ.kaˈkɔʎʃ/ /ˌtɾəŋ.kəˈkɔʎs/ /ˌtɾɛŋ.kəˈkɔʎs/ (n, masc)
casse-cou
  Lloc de pas amb perill de caure.
écueil
  (figuradament) Afer difícil amb perill d’equivocar-se.

trencadissa /tɾeŋ.kaˈði.sa/ /tɾəŋ.kəˈði.sə/ (n, fem)
casse

trencament de l'estic (n, masc)
rupture de la crosse

trencament de servei (n, masc)
break

trencar /tɾeŋˈka/ /tɾeŋˈkaɾ/ /tɾəŋˈka/ (v)
casser
  Fer trossos una cosa a base de cops, de pressió.
tourner
  (intransitiu) Canviar de direcció d’un camí o carrer a un altre.

trencar el servei (v)
faire le break

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ (n, masc)
trente
  (tennis, pilota valenciana) Segon punt guanyat en un joc per un jugador o un equip.

trenta /ˈtɾen.ta/ /ˈtɾən.tə/ /ˈtɾɛn.tə/ (number)
trente

trenta-cinc /ˌtɾen.taˈsiŋ/ /ˌtɾen.taˈsiŋk/ /ˌtɾən.təˈsiŋk/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋ/ /ˌtɾɛn.təˈsiŋk/ (number)
trente-cinq

trenta-cinquè /ˌtɾen.ta.siŋˈke/ /ˌtɾən.tə.siŋˈkə/ /ˌtɾɛn.tə.siŋˈkɛ/ (number)
trente-cinquième

trenta-dos /ˌtɾen.taˈðos/ /ˌtɾən.təˈðos/ /ˌtɾɛn.təˈðos/ (number)
trente-deux

trenta-dosè /ˌtɾen.ta.ðoˈze/ /ˌtɾən.tə.ðoˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.ðuˈzɛ/ (number)
trente-deuxième

trenta-nou /ˌtɾen.taˈnɔw/ /ˌtɾən.təˈnɔw/ /ˌtɾɛn.təˈnɔw/ (number)
trente-neuf

trenta-novè /ˌtɾen.ta.noˈve/ /ˌtɾen.ta.noˈβe/ /ˌtɾən.tə.noˈvə/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈvɛ/ /ˌtɾɛn.tə.nuˈβɛ/ (number)
trente-neuvième

trenta-quatre /ˌtɾen.taˈkwa.tɾe/ /ˌtɾən.təˈkwa.tɾə/ /ˌtɾɛn.təˈkwa.tɾə/ (number)
trente-quatre

trenta-quatrè /ˌtɾen.ta.kwaˈtɾe/ /ˌtɾən.tə.kwəˈtɾə/ /ˌtɾɛn.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
trente-quatrième

trenta-set /ˌtɾen.taˈsɛt/ /ˌtɾən.təˈsɛt/ /ˌtɾɛn.təˈsɛt/ (number)
trente-sept

trenta-setè /ˌtɾen.ta.seˈte/ /ˌtɾən.tə.səˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.səˈtɛ/ (number)
trente-septième

trenta-sis /ˌtɾen.taˈsis/ /ˌtɾən.təˈsis/ /ˌtɾɛn.təˈsis/ (number)
trente-six

trenta-sisè /ˌtɾen.ta.siˈze/ /ˌtɾən.tə.siˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.siˈzɛ/ (number)
trente-sixième

trenta-tres /ˌtɾen.taˈtɾes/ /ˌtɾən.təˈtɾes/ /ˌtɾɛn.təˈtɾes/ (number)
trente-trois

trenta-tresè /ˌtɾen.ta.tɾeˈze/ /ˌtɾən.tə.tɾəˈzə/ /ˌtɾɛn.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
trente-troisième

trenta-un /ˌtɾen.taˈun/ /ˌtɾən.təˈun/ /ˌtɾɛn.təˈun/ (number)
trente-et-un

trenta-una /ˌtɾen.taˈu.na/ /ˌtɾən.təˈu.nə/ /ˌtɾɛn.təˈu.nə/ (number)
trente-et-une
  Forma femenina de trenta-un.

trenta-unè /ˌtɾen.ta.uˈne/ /ˌtɾən.tə.uˈnə/ /ˌtɾɛn.tə.uˈnɛ/ (number)
trente-et-unième

trenta-vuit /ˌtɾen.taˈvujt/ /ˌtɾen.taˈβujt/ /ˌtɾən.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈvujt/ /ˌtɾɛn.təˈβujt/ (number)
trente-huit

trenta-vuitè /ˌtɾen.ta.vujˈte/ /ˌtɾen.ta.βujˈte/ /ˌtɾen.ta.βwiˈte/ /ˌtɾən.tə.vujˈtə/ /ˌtɾɛn.tə.vujˈtɛ/ /ˌtɾɛn.tə.βujˈtɛ/ (number)
trente-huitième

trentejar /tɾen.teˈd͡ʒa/ /tɾen.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾen.teˈʒa/ /tɾən.təˈd͡ʒa/ /tɾən.təˈʒa/ (v)
friser

trentè /tɾenˈte/ /tɾənˈtə/ /tɾənˈtɛ/ (number)
trentième

trep /ˈtrep/ (n, masc)
déchir

trepanar /tɾe.paˈna/ /tɾe.paˈnaɾ/ /tɾə.pəˈna/ (v)
trépaner

trepant /tɾeˈpan/ /tɾeˈpant/ /tɾəˈpan/ /tɾəˈpant/ (n, masc)
perceuse, foreuse

trepar /tɾeˈpa/ /tɾeˈpaɾ/ /tɾəˈpa/ (v)
percer

trepidar /tɾe.piˈða/ /tɾe.piˈðaɾ/ /tɾə.piˈða/ (v)
trépider

trepitjar /tɾe.piˈd͡ʒa/ /tɾe.piˈd͡ʒaɾ/ (v)
marcher sur
  Posar el peu damunt.
rabaisser
  Menysprear l’honor, la dignitat.

trepà /tɾeˈpa/ /tɾəˈpa/ (n, masc)
trépan

tres /ˈtɾes/ /ˈtɾəs/ /ˈtɾɛs/ (number)
trois

tres segons (n, masc)
trois secondes

tres-cents /ˌtɾeˈsens/ /ˌtɾəˈsens/ /ˌtɾɛˈsens/ (number)
trois-cents

tresc /ˈtɾesk/ /ˈtɾəsk/ /ˈtɾɛsk/ (n, masc)
randonnée pédestre

trescanar /tɾes.kaˈna/ /tɾes.kaˈnaɾ/ /tɾəs.kəˈna/ (v)
rembobiner

trescar /tɾesˈka/ /tɾesˈkaɾ/ /tɾəsˈka/ (v)
bûcher, trimer
  Caminar apressadament, feinejar activament.

tresor /tɾeˈzɔɾ/ /tɾəˈzɔ/ (n, masc)
trésor
  Conjunt agrupat de diners o de coses de gran valor.

tresorer /tɾe.zoˈɾe/ /tɾe.zoˈɾeɾ/ /tɾə.zoˈɾe/ /tɾə.zuˈɾe/ (n, masc)
trésorier

tresoreria /tɾe.zo.ɾeˈɾi.a/ /tɾə.zo.ɾəˈɾi.ə/ /tɾə.zu.ɾəˈɾi.ə/ (n, fem)
trésorerie

trespeus /ˌtɾesˈpɛws/ /ˌtɾəsˈpɛws/ /ˌtɾɛsˈpɛws/ (n, masc)
trépied
  Cèrcol de ferro amb tres peus que serveix de suport per a posar atuells de cuina al foc.

tresquarts (n, neut)
trois-quarts

tresquarts ala dret (n, masc)
ailier droit

tresquarts ala esquerre (n, masc)
ailier gauche

tret /ˈtret/ (n, masc)
tir
  Tir, acció de disparar una arma.

tret /ˈtret/ (preposition)
sauf
  Expressió d'una excepció.

tretze /ˈtɾe.d͡ze/ (number)
treize

tretze-cents /ˌtɾe.d͡zeˈsens/ /ˌtɾe.d͡zəˈsens/ (number)
treize cents

tretzè /tɾeˈd͡ze/ /tɾəˈd͡zə/ /tɾəˈd͡zɛ/ (number)
treizième

treu /ˈtɾew/ /ˈtɾɛw/ (n, masc)
tref

treure /ˈtɾew.ɾe/ /ˈtɾɛw.ɾə/ (v)
démarrer
  Fer sortir una cosa del lloc on és.
ôter
  Llevar o fer desaparèixer alguna cosa del lloc on és.

treva /ˈtɾe.va/ /ˈtɾe.və/ /ˈtɾe.βa/ /ˈtɾe.βə/ (n, fem)
trêve
  Acord per aturar temporalment les hostilitats en una guerra o conflicte.

tria /ˈtɾi.a/ /ˈtɾi.ə/ (n, fem)
choix

tria de la pilota (n, fem)
choix de la balle

triangle /tɾiˈaŋ.ɡɫe/ (n, masc)
triangle
  Figura geomètrica de tres costats i tres angles.
  Instrument idiòfon que consisteix en una vareta de metall doblegada en forma de triangle i que es toca colpejant-la amb una vareta metàl·lica.
  (billar) Marc rígid de forma triangular a l'interior del qual es col·loquen les boles, utilitzat al començament d'una partida de billar americà o de snooker per a disposar les boles regularment agrupades.
  (hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Defensa de zona pròpia d'un equip en inferioritat numèrica per l'expulsió de jugadors, consistent a situar els tres jugadors de camp en els angles respectius d'un triangle imaginari, de manera que hi ha un davanter i dos defensors.

triangle de rebot (n, masc)
triangle de rebond

triangulació (n, fem)
triangulation

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ (adj)
triangulaire
  Que té forma de triangle.

triangular /tɾi.aŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.aŋ.ɡuˈɫaɾ/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫa/ /tɾi.əŋ.ɡuˈɫar/ (v)
trianguler
  Referit a una superfície, realitzar una triangulació.

triar /tɾiˈa/ /tɾiˈaɾ/ (v)
choisir
  Separar un o més elements dins d'un conjunt segons unes característiques concretes.
trier
  Netejar una cosa traient-ne la brossa i els cossos estranys.

tribu /ˈtɾi.βu/ (n, fem)
tribu

tribuna /tɾiˈbu.na/ /tɾiˈβu.nə/ (n, fem)
tribune

tribunal /tɾi.βuˈnaɫ/ (n, masc)
tribunal

tribut /tɾiˈβut/ (n, masc)
hommage

tribú /tɾiˈβu/ (n, masc)
tribun

tricorn /tɾiˈkɔrn/ (n, masc)
tricorne

tricorni /tɾiˈkɔr.ni/ (n, masc)
tricorne

tricotar /tɾi.koˈta/ /tɾi.koˈtaɾ/ /tɾi.kuˈta/ (v)
tricoter

trident /tɾiˈðen/ /tɾiˈðent/ (n, masc)
trident

tridimensional /tɾi.ði.men.si.oˈnaɫ/ /tɾi.ði.mən.si.uˈnaɫ/ (adj)
tridimensionnel

trigar /tɾiˈɣa/ /tɾiˈɣaɾ/ (v)
retarder

trimestre /tɾiˈmes.tɾe/ /tɾiˈmɛs.tɾə/ (n, masc)
trimestre

trinar /tɾiˈna/ /tɾiˈnaɾ/ (v)
triller
  (música) Fer trinats, refilar com un ocell.

trineu /tɾiˈnew/ /tɾiˈnəw/ /tɾiˈnɛw/ (n, masc)
traîneau, luge

trinquet /tɾiŋˈket/ /tɾiŋˈkɛt/ (n, masc)
trinquet
  (pilota) Pista de joc de pilota consistent en un espai rectangular, generalment amb sostre, tancat per quatre parets aptes també per al joc.

trinxa /ˈtɾiɲ.t͡ʃa/ /ˈtɾiɲ.ʃə/ (n, fem)
patte

trinxera /tɾiɲˈt͡ʃe.ɾa/ /tɾiɲˈʃe.ɾə/ (n, fem)
tranchée

trinxeraire /tɾiɲ.t͡ʃeˈɾaj.ɾe/ /tɾiɲ.ʃəˈɾaj.ɾə/ (n, neut)
gamon
  Noi que vagabundeja.

trio /ˈtɾi.o/ /ˈtɾi.u/ (n, masc)
trio

triomfar /tɾi.oɱˈfa/ /tɾi.oɱˈfaɾ/ /tɾi.uɱˈfa/ (v)
triompher

tripartir /tɾi.parˈti/ /tɾi.paɾˈti/ /tɾi.paɾˈtiɾ/ /tɾi.pərˈti/ (v)
tripartir

triple (n, masc)
triple
  (bowling) Conjunt de tres plens consecutius.

triple bogey (n, masc)
boguey triple

triple doble (n, masc)
triple double

triple eliminació (n, fem)
triple-jeu

triples (n, masc)
triplettes

tripleta (n, fem)
triplette

triplicar /tɾi.pɫiˈka/ /tɾi.pɫiˈkaɾ/ (v)
tripler

triplà /tɾiˈpɫa/ (n, masc)
triplan

tripulació /tɾi.pu.ɫa.siˈo/ /tɾi.pu.ɫə.siˈo/ (n, fem)
équipage
  Conjunt de persones que viatgen en una embarcació i que estan encarregades de mantenir-la i dirigir-la.
  Per extensió totes aquelles persones que viatgen en qualsevol vehicle i que estan encarregades de mantenir-lo i dirigir-lo, en especial quan el número d'aquestes persones és gran o bé quan el vehicle es considera de difícil maneig.

triquèquid /tɾiˈkɛ.kit/ (n, masc)
lamantin

trisomia 21 (n, fem)
trisomie 21

trist /ˈtɾist/ (adj)
triste
  Que no té alegria.

tristesa /tɾisˈte.za/ /tɾisˈtə.zə/ /tɾisˈtɛ.zə/ (n, fem)
tristesse

tristor /tɾisˈto/ /tɾisˈtoɾ/ (n, fem)
tristesse

triturar /tɾi.tuˈɾa/ /tɾi.tuˈɾaɾ/ (v)
écrasser

triumvirat /tɾi.um.biˈɾat/ /tɾi.uɱ.viˈɾat/ /tɾi.uɱ.viˈɾat/ (n, masc)
triumvirat
  Grup de tres persones que formen la direcció d'un govern.

trivial /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.viˈaɫ/ /tɾi.βiˈaɫ/ (adj)
banal

trivialitzar /tɾi.vi.a.ɫiˈzaɾ/ /tɾi.vi.ə.ɫiˈd͡za/ /tɾi.βi.a.ɫiˈd͡za/ /tɾi.βi.a.ɫiˈza/ /tɾi.βi.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
trivialiser

tro /ˈtɾo/ (n, masc)
tonnerre
  So sobtat que acompanya un llampec que és conseqüència de l'expansió de l'aire al pas de la descàrrega elèctrica.

troba /ˈtɾɔ.βa/ /ˈtɾɔ.βə/ (n, fem)
trouvaille

trobada /tɾoˈβa.ða/ /tɾuˈβa.ðə/ (n, fem)
rencontre

trobada LAN (n, fem)
tournoi de jeux en réseau

trobador /tɾo.baˈðoɾ/ /tɾo.bəˈðo/ /tɾo.βaˈðo/ /tɾu.bəˈðo/ /tɾu.βəˈðo/ (n, masc)
troubadour
  Poeta medieval que componia versos per a ser cantats en públic.

trobadoresc /tɾo.ba.ðoˈɾesk/ /tɾo.bə.ðoˈɾəsk/ /tɾu.bə.ðuˈɾɛsk/ /tɾu.βə.ðuˈɾɛsk/ (adj, masc)
troubadouresque

troballa /tɾoˈba.ʎa/ /tɾoˈba.ʎə/ /tɾuˈba.jə/ (n, fem)
trouvaille

trobar /tɾoˈba/ /tɾoˈbaɾ/ /tɾoˈβa/ /tɾuˈba/ /tɾuˈβa/ (v)
trouver
  Veure alguna cosa que s'havia perdut.
  (pronominal) Concórrer o estar present en alguna part.
  (pronominal) Ser o estar en un determinat estat.
versifier
  Compondre en l'art dels trobadors.
rencontrer
  (pronominal) Coincidir dos o més que vénen de llocs diferents.

trobat /tɾoˈbat/ /tɾuˈbat/ /tɾuˈβat/ (n, masc)
tourbat

troca /ˈtɾɔ.ka/ /ˈtɾɔ.kɔ/ /ˈtɾɔ.kə/ (n, fem)
pelote

trocànter /tɾoˈkan.teɾ/ /tɾoˈkan.təɾ/ /tɾuˈkan.tər/ (n, masc)
trochanter

trofeu /tɾoˈfɛw/ /tɾuˈfɛw/ (n, masc)
trophée

troglodita /tɾo.ɣɫoˈði.ta/ /tɾo.ɣɫoˈði.tə/ /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ (adj)
troglodyte
  Que viu en una caverna o cova.

troglodita /tɾo.ɣɫoˈði.ta/ /tɾo.ɣɫoˈði.tə/ /tɾu.ɣɫuˈði.tə/ (n, neut)
troglodyte
  Persona que viu en una cova.

troià /tɾoˈja/ /tɾuˈja/ (adj, masc)
troyen

troià /tɾoˈja/ /tɾuˈja/ (n, masc)
Troyen

trol /ˈtɾɔɫ/ (n, masc)
troll
  (mitologia nòrdica) Gegant o gnom que viu en llocs solitaris.

trol /ˈtɾɔɫ/ (n, neut)
troll
  (internet) Persona que publica continguts només amb intenció provocativa per generar polèmica.

trolejar /tɾo.ɫeˈd͡ʒa/ /tɾo.ɫeˈd͡ʒaɾ/ /tɾo.ɫeˈʒa/ /tɾo.ɫəˈd͡ʒa/ /tɾu.ɫəˈʒa/ (v)
troller
  (internet) Atacar provocant com un trol.

tromba /ˈtɾom.ba/ /ˈtɾom.bə/ (n, fem)
trombe

trombe /ˈtɾom.be/ /ˈtɾom.bə/ (n, masc)
thrombus, trombo

trombó /tɾomˈbo/ /tɾumˈbo/ (n, masc)
trombone

trombó de colissa (n, masc)
trombone à coulisse

trombó de pistons (n, masc)
trombone à pistons

trombó rovellat (n, masc)
trombone rouillé

trompa /ˈtɾom.pa/ /ˈtɾom.pə/ (n, fem)
cor
  Instrument aeròfon de metall, amb broquet, format per un llarg tub enroscat que s'eixampla gradualment des de l'embocadura al pavelló.
trompe
  Allargament muscular del nas o del llavi de l'elefant com a òrgan prènsil.
cuite
  (col·loquial) embriaguesa

trompa marina (n, fem)
trompette marine

trompada /tɾomˈpa.ða/ /tɾomˈpa.ðə/ /tɾumˈpa.ðə/ (n, fem)
heurt
  Cop fort, batzac.

trompe-l'oeil /ˌtɾɔm.peˈɫej/ (n, masc)
trompe-l'œil

trompeta /tɾomˈpe.ta/ /tɾomˈpə.tə/ /tɾumˈpɛ.tə/ (n, fem)
trompette
  Instrument aeròfon de metall, amb broquet, que consisteix en un llarg tub cilíndric metàl·lic, comunament corbat dues vegades, amb embocadura en forma de copa, proveït de claus o pistons i terminat en pavelló.

trompeta bastarda (n, fem)
trompette à coulisse

trompeta de pistons (n, fem)
trompette à pistons

trompetejar /tɾom.pe.teˈd͡ʒa/ /tɾom.pe.teˈd͡ʒaɾ/ /tɾom.pe.teˈʒa/ /tɾom.pə.təˈd͡ʒa/ /tɾum.pə.təˈʒa/ (v)
trompeter
  Sonar la trompeta.

trompeter /tɾom.peˈte/ /tɾom.peˈteɾ/ /tɾom.pəˈte/ /tɾum.pəˈte/ (n, masc)
bécasse de mer
  Peix teleosti de la família dels macroramfòsids amb musell llarg i tubiforme (Macroramphosus scolopax).

tron /ˈtɾɔn/ (n, masc)
trône

trona /ˈtɾɔ.na/ /ˈtɾɔ.nɔ/ /ˈtɾɔ.nə/ (n, fem)
chaire
  Plataforma elevada d'una església destinada a predicar o llegir les escriptures.

tronar /tɾoˈna/ /tɾoˈnaɾ/ /tɾuˈna/ (v)
tonner

tronc /ˈtɾoŋ/ /ˈtɾoŋk/ /ˈtɾoŋk/ (n, masc)
tronc
  (botànica) Part dels arbres entre l'arrel i la copa, equivalent a la tija d'altres vegetals.
  (argot casteller) Part vertical central d'un castell per sota del pom de dalt.
torse
  (anatomia) Part del cos entre les extremitats i el cap.

tronera /tɾoˈne.ɾa/ /tɾoˈne.ɾə/ /tɾuˈne.ɾə/ (n, fem)
blouse
  (billar) Cadascun dels sis forats d'una taula de billar destinada al billar americà, l'snooker o el xapó, que estan situats en els angles i a la meitat dels costats llargs.

trop /ˈtɾɔp/ (n, masc)
trope

tropa /ˈtɾɔ.pa/ /ˈtɾɔ.pɔ/ /ˈtɾɔ.pə/ (n, fem)
troupe

tropical /tɾo.piˈkaɫ/ /tɾu.piˈkaɫ/ (adj)
tropical

tropopausa /ˌtɾo.poˈpaw.za/ /ˌtɾo.poˈpaw.zə/ /ˌtɾo.puˈpaw.zə/ (n, fem)
tropopause

troposfera /ˌtɾo.posˈfe.ɾa/ /ˌtɾo.posˈfe.ɾə/ /ˌtɾo.pusˈfe.ɾə/ (n, fem)
troposphère

tros /ˈtɾɔs/ (n, masc)
morceau

tros de quòniam (n, masc)
idiot

trot /ˈtɾɔt/ (n, masc)
trot

trotar /tɾoˈta/ /tɾoˈtaɾ/ /tɾuˈta/ (v)
trotter

trotllo /ˈtɾɔ.ʎo/ /ˈtɾɔ.ʎo/ /ˈtɾɔ.ʎu/ /ˈtɾɔʎ.ʎo/ /ˈtɾɔʎ.ʎu/ (n, masc)
centrolophe noir

truc /ˈtɾuk/ (n, masc)
tour
  Acció enginyosa que aconsegueix un efecte insospitat.
astuce, cheat
  Un dels dos jocs que formen el joc de truc, consistent en guanyar dues bases de tres.
  (videojocs) Acció enginyosa en què, per mitjà de la introducció d'un codi amagat, el jugador aconsegueix accedir a continguts addicionals d'un videojoc o millorar les habilitats del seu personatge.

trucar /tɾuˈka/ /tɾuˈkaɾ/ (v)
frapper
  (intransitiu, central, nord-occidental) Donar cops per a demanar que obrin.
appeler
  (intransitiu) Telefonar.

truculent /tɾu.kuˈɫen/ /tɾu.kuˈɫent/ (adj, masc)
truculent

trufa /ˈtɾu.fa/ /ˈtɾu.fə/ (n, fem)
truffe
  (pastisseria) Dolç rodó de nata batuda i xocolata fosa, recobert de xocolata.

trufar /tɾuˈfa/ /tɾuˈfaɾ/ (v)
truffer

truita /ˈtɾuj.ta/ /ˈtɾwi.ta/ (n, fem)
truite de lac, truite
  Peix de la família dels salmònids, propi de rius cabalosos d'aigües fredes i ràpides. (Salmo trutta).
omelette
  (cuina, metafòric) Ous batuts i fregits a la paella.

truita alpina (n, fem)
omble chevalier

truita de rierol (n, fem)
omble de fontaine

truita irisada (n, fem)
truite arc-en-ciel

truja /ˈtɾu.d͡ʒa/ /ˈtɾu.ʒa/ /ˈtɾu.ʒə/ (n, fem)
truie
  Porc femella

trumfar /tɾuɱˈfa/ /tɾuɱˈfaɾ/ (v)
couper

truncament /tɾuŋ.kaˈmen/ /tɾuŋ.kaˈment/ /tɾuŋ.kəˈmen/ /tɾuŋ.kəˈment/ (n, masc)
troncation

truncar /tɾuŋˈka/ /tɾuŋˈkaɾ/ (v)
tronquer

truà /tɾuˈa/ (n, masc)
truand

tràmit (n, masc)
formalité

trànsit /ˈtɾan.zit/ (n, masc)
transit

trèvol /ˈtɾe.voɫ/ /ˈtɾe.βoɫ/ /ˈtɾə.voɫ/ /ˈtɾɛ.vuɫ/ (n, masc)
trèfle
  Planta silvestre caracteritzada per les seves fulles trifoliades (Trifolium).
  (jocs, plural) Coll de la baralla de cartes francesa representat per una fulla negra de trèvol.

tsade /ˈtsa.ðe/ /ˈtsa.ðə/ (n, fem)
tsadé

tsar /ˈsaɾ/ /ˈtsar/ (n, masc)
tsar

tsuzumi (n, masc)
tsuzumi

tu (pronoun)
tu

tub /ˈtup/ (n, masc)
tube

tuba /ˈtu.ba/ /ˈtu.βə/ (n, fem)
tuba
  Instrument aeròfon de metall, de tub cònic, amb broquet, que dóna les notes més baixes.
  Complement de núvol del gènere cumulonimbus o cúmulus en forma de columna, de vegades en forma de conus invertit, que sobresurt de la base del núvol com la manifestació d'una vorticitat intensa.

tuberculitzar /tu.beɾ.ku.ɫiˈzaɾ/ /tu.βer.ku.ɫiˈd͡za/ /tu.βeɾ.ku.ɫiˈza/ /tu.βər.ku.ɫiˈd͡za/ (v)
tuberculiser

tuberculosi /tu.beɾ.kuˈɫɔ.zi/ /tu.βər.kuˈɫɔ.zi/ (n, fem)
tuberculose

tuberculostàtic /tu.beɾ.ku.ɫosˈta.tik/ /tu.bər.ku.ɫusˈta.tik/ /tu.bəɾ.ku.ɫosˈta.tik/ /tu.βər.ku.ɫusˈta.tik/ (adj, masc)
tuberculostatique

tudó /twˈðo/ (n, masc)
pigeon ramier, palombe

tuf /ˈtuf/ (n, masc)
tuf
  Tipus de material rocós, d'origen volcànic, que tallat en forma de blocs es fa servir en la construcció.
puanteur
  Olor desagradable, com la que fan certs cossos en fermentació o en descomposició.

tuit /ˈtujt/ /ˈtwit/ (n, masc)
tweet

tuitaire /tujˈtaj.ɾe/ /tujˈtaj.ɾə/ /twiˈtaj.ɾe/ (n)
gazouilleur

tuitar /tujˈta/ /tujˈtaɾ/ /twiˈta/ (v)
tweeter

tuli (n, masc)
thulium

tulipa /tuˈɫi.pa/ /tuˈɫi.pə/ (n, fem)
tulipe

tumor /tuˈmor/ (n, masc)
tumeur

tumult /tuˈmuɫ/ /tuˈmuɫt/ (n, masc)
tumulte

tundra /ˈtun.dɾa/ /ˈtun.dɾə/ (n, fem)
toundra

tungstè /tuŋsˈtɛ/ (n, masc)
tungstène

tupè /tuˈpe/ /tuˈpɛ/ (n, masc)
toupet

turbant /turˈban/ /turˈβan/ /tuɾˈbant/ /tuɾˈβan/ (n, masc)
turban

turbina /turˈbi.nə/ /tuɾˈbi.na/ (n, fem)
turbine

turbulència atmosfèrica (n, fem)
turbulence atmospherique

turc (adj, masc)
turc
  Relatiu o pertanyent a Turquia, als turcs o a l'idioma turc.

turc (n, masc)
turc
  (masculí singular) Llengua turquesa parlada principalment a Turquia i Xipre.

turisme /tuˈɾiz.me/ (n, masc)
tourisme

turisme cultural (n, masc)
tourisme culturel

turisme d'aventura (n, masc)
tourisme d'aventure

turisme de negocis (n, masc)
tourisme d'affaires

turisme monumental (n, masc)
turisme monumental

turisme nàutic (n, masc)
tourisme nautique

turisme termal (n, masc)
thermoludisme

turisme urbà (n, masc)
urbain

turista /tuˈɾis.ta/ /tuˈɾis.te/ /tuˈɾis.tə/ (n, neut)
touriste

turista de motxilla (n, neut)
routard

turmell /toɾˈmeʎ/ (n, masc)
cheville

turmentar /tur.menˈta/ /tur.mənˈta/ /tuɾ.menˈta/ /tuɾ.menˈtaɾ/ (v)
tourmenter
  Causar turment a algú.

turo /ˈtu.ɾo/ /ˈtu.ɾu/ (n, masc)
tuf
  Tosca formada en l’interior de canonades.

turquesa /turˈkɛ.zə/ /tuɾˈkə.zə/ (n, fem)
turquoise

turquès /turˈkɛs/ /tuɾˈkes/ /tuɾˈkəs/ (adj, masc)
turcique

turístic /tuˈɾis.tik/ (adj, masc)
touristique

turó (n, masc)
colline
  Elevació moderada del terreny; muntanya o puig poc elevat; pujol.

tutejar /tu.teˈd͡ʒa/ /tu.teˈd͡ʒaɾ/ /tu.teˈʒa/ /tu.təˈd͡ʒa/ /tu.təˈʒa/ (v)
tutoyer

tutia /tuˈti.a/ /tuˈti.ə/ (n, fem)
tuthie

tutor /tuˈto/ /tuˈtoɾ/ (n, masc)
professeur principal

tutoria /tu.toˈɾi.a/ /tu.toˈɾi.ə/ /tu.tuˈɾi.ə/ (n, fem)
tutorat

tutoria entre iguals (n, fem)
tutorat par les pairs

tutti frutti /ˌtu.tiˈfɾu.ti/ (n, masc)
tutti-frutti

tuvalià /tu.va.ɫiˈa/ /tu.və.ɫiˈa/ /tu.βa.ɫiˈa/ /tu.βə.ɫiˈa/ (adj, masc)
tuvaluan
  Originari, pertanyent o relatiu a Tuvalu (estat d'Oceania).

tuvalià /tu.va.ɫiˈa/ /tu.və.ɫiˈa/ /tu.βa.ɫiˈa/ /tu.βə.ɫiˈa/ (n, masc)
tuvaluan
  Natural de Tuvalu.
  Idioma polinesi propi i oficial de Tuvalu i algunes illes properes.

tuàutem /tuˈaw.tem/ /tuˈaw.təm/ (n, masc)
tu-autem

txa-txa-txa /ˌt͡ʃaˌt͡ʃaˈt͡ʃa/ (n, masc)
cha-cha

txau /t͡ʃaw/ (Interjection)
tchao

txec /ˈt͡ʃɛk/ (n, masc)
txèque
  Llengua eslava parlada a Txèquia.

txetxè /t͡ʃeˈt͡ʃe/ /t͡ʃəˈt͡ʃə/ /t͡ʃəˈt͡ʃɛ/ (n, masc)
tchétchène
  (només singular) Llengua caucàsica del nord pròpia de Txetxènia.

txin-txin /ˌt͡ʃiɲˈt͡ʃin/ (Interjection)
tchin tchin

tàctica col·lectiva (n, fem)
tactique collective

tàctica del fora de joc (n, fem)
tactique du hors-jeu

tàctica individual (n, fem)
tactique individuelle

tàlem /ˈta.ɫem/ /ˈta.ɫəm/ (n, masc)
thalamus

tàmil /ˈta.miɫ/ (n, masc)
tamoul
  Llengua dravídica parlada pels tàmils.

tàmpax /ˈtam.paks/ /ˈtam.pəks/ (n, masc)
tampax
  tampó higiènic

tàntal /ˈtan.təɫ/ (n, masc)
tantale

tàper /ˈta.peɾ/ /ˈta.pər/ (n, masc)
tupperware

tàpia /ˈta.pi.a/ /ˈta.pi.ə/ (n, fem)
mur en pisé
  Paret feta de terra pastada, premsada i assecada.

tàvec /ˈta.vek/ /ˈta.vək/ /ˈta.βek/ /ˈta.βək/ (n, masc)
taon

tècnica /ˈtɛŋ.ni.ka/ /ˈtɛŋ.ni.kə/ /ˈtɛɡ.ni.ka/ (n, fem)
technique

tècnica d'aprenentatge (n, fem)
technique d'apprentissage

tècnica d'estudi (n, fem)
technique d'étude

tècnica de Phillips 66 (n, fem)
Phillips 66

tècnica de dinàmica de grup (n, fem)
technique de dynamique de groupe

tècnica de nivell de detall (n, fem)
niveau de détail

tècnica de nivell de detall contínua (n, fem)
LOD continu

tècnica de nivell de detall discreta (n, fem)
LOD dynamique

tècnica defensiva (n, fem)
technique défensive

tècnica didàctica (n, fem)
technique didactique

tècnica ofensiva (n, fem)
technique offensive

tènue /ˈtɛ.nu.e/ /ˈtɛ.nu.ə/ (adj)
ténu

tèrbol /ˈter.buɫ/ /ˈteɾ.boɫ/ (adj, masc)
sombre

tèrmic /ˈtɛr.mik/ (adj, masc)
thermique

tèxel (n, masc)
pixel texturé

témer /ˈte.me/ /ˈte.meɾ/ /ˈtə.mə/ /ˈtɛ.mə/ (v)
craindre
  Sentir por.

tíbia /ˈti.bi.a/ /ˈti.βi.ə/ (n, fem)
tibia

tílburi /ˈtiɫ.βu.ɾi/ (n, masc)
tilbury

tímid /ˈti.mit/ (adj, masc)
timide

típex /ˈti.peks/ /ˈti.pəks/ (n, masc)
correctuer liquide

típic (adj, masc)
typique
  propi o exclusiu d'un lloc o persona, característic

títol acadèmic (n, masc)
diplôme

títol oficial (n, masc)
diplôme officiel

tòfona /ˈtɔ.fo.nə/ /ˈtɔ.fu.nə/ (n, fem)
truffe

tòner /ˈtɔ.neɾ/ /ˈtɔ.nər/ (n, masc)
toner

tònic /ˈtɔ.nik/ (adj, masc)
tonique
  (lingüística) Element on recau l'accent o la força de la veu.

tònica /ˈtɔ.ni.ka/ /ˈtɔ.ni.kə/ (n, fem)
tonic

tòpic /ˈtɔ.pik/ (adj, masc)
topique
  Relatiu a la pell.

tòrax /ˈtɔ.ɾaks/ /ˈtɔ.ɾəks/ (n, masc)
thorax

tòxic /ˈtɔk.sik/ (adj, masc)
toxique
  Que és nociu pels organismes vius.

tòxic /ˈtɔk.sik/ (n, masc)
toxique
  Substància d’efecte morbós o letal per a un organisme viu.

tómbol /ˈtom.boɫ/ /ˈtom.buɫ/ (n, masc)
tombolo

tórtora /ˈtor.tu.ɾə/ /ˈtoɾ.to.ɾa/ /ˈtoɾ.to.ɾə/ (n, fem)
tourterelle

túmul /ˈtu.muɫ/ (n, masc)
tumulus
  Mota de terra o pedres que cobreix una sepultura.
catafalque
  Estructura de dol sobre el taüt durant les exèquies.

túnel /ˈtu.neɫ/ /ˈtu.nəɫ/ (n, masc)
tunnel
  Pas subterrani de comunicació o de conducció obert a través d'un accident geogràfic.
petit pont
  (esports de pilota) Driblatge en què el jugador fa passar la pilota o la bola entre les cames d'un adversari i la recupera darrere seu.

túnel de vestidors (n, masc)
tunnel des vestiaires

túnica /ˈtu.ni.ka/ /ˈtu.ni.kə/ (n, fem)
tunique

uau /uˈaw/ (Interjection)
ouah

ubicació /u.bi.ka.siˈo/ /u.βi.kə.siˈo/ (n, fem)
emplacement

ubicar /u.biˈkaɾ/ /u.βiˈka/ (v)
placer

ubiqüitat /u.βi.kwiˈtat/ (n, fem)
ubiquité

ucraïnès /u.kɾa.iˈnes/ /u.kɾə.iˈnəs/ /u.kɾə.iˈnɛs/ (n, masc)
ukrainien
  (només singular) Llengua eslava de la branca oriental parlada pels ucraïnesos.

udol /uˈðɔɫ/ (n, masc)
hurlement

udolar /u.ðoˈɫa/ /u.ðoˈɫaɾ/ /u.ðuˈɫa/ (v)
hurler

ufana /uˈfa.na/ /uˈfa.nə/ (n, fem)
orgueil
  Pompa, ostentació.
épaisseur
  Gran frondositat i verdor en les plantes.

ufanejar /u.fa.neˈd͡ʒa/ /u.fa.neˈd͡ʒaɾ/ /u.fa.neˈʒa/ /u.fə.nəˈd͡ʒa/ /u.fə.nəˈʒa/ (v)
étalager

ufanós /u.faˈnos/ /u.fəˈnos/ (adj, masc)
arrogant

ufà /uˈfa/ (adj)
fier

uixer /ujˈʃe/ /ujˈʃeɾ/ /uˈʃeɾ/ (n, masc)
huissier

ukulele /u.kuˈɫe.ɫe/ /u.kuˈɫɛ.ɫə/ (n, masc)
ukulélé

ulcerar /uɫ.seˈɾa/ /uɫ.seˈɾaɾ/ /uɫ.səˈɾa/ (v)
ulcérer

ulema /uˈle.ma/ /uˈlɛ.mə/ (n, masc)
ouléma

ull /ˈuj/ /ˈuʎ/ (n, masc)
œil, yeux
  Òrgan dels éssers vius capaç de fixar imatges en el cervell a través de receptors de llum.

ull de bou (n, masc)
œil-de-bœuf

ull de cicló (n, masc)
oe il du cyclone

ull de vellut (n, masc)
œil au beurre noir

ullal /uˈjaɫ/ /uˈʎaɫ/ (n, masc)
crochet, canine
  (central, septentrional) Dent dels mamífers, de forma cònica, acabada en una punxa i amb una sola arrel, situada entre les incisives i les premolars.
défense
  Dent amb forma de corn dels elefants.

ulleres /uˈje.ɾəs/ /uˈʎe.ɾes/ /uˈʎe.ɾəs/ (n, fem)
lunettes
  Lents que es col·loquen davant dels ulls per a corregir defectes de visió, per a protegir els ulls o per motius estètics.

ulls /ˈujs/ /ˈuʎs/ /ˈuʎʃ/ (n, masc)
merlan argenté
  (peixos) Peix de la família dels gàdids d’ulls grossos, boca obliqua i escates argentades grans, que viu entre 100-1.000 m de fondària (Gadiculus argenteus).

ullverd /uʎˈvɛɾt/ /uʎˈvɛɾt/ /uʎˈβɛrt/ /uʎˈβɛɾt/ (n, masc)
eperlan du large

ultimàtum (n, masc)
ultimatum

ultracrepidià /uɫ.tɾa.kɾe.pi.ðiˈa/ /uɫ.tɾə.kɾə.pi.ðiˈa/ (n, masc)
ultracrépidarien

ultramarins /ˌuɫ.tɾa.maˈɾins/ /ˌuɫ.tɾə.məˈɾins/ (n, masc)
épicerie
  Queviures provinents d'ultramar.

ultratge /uɫˈtɾa.d͡ʒe/ /uɫˈtɾa.d͡ʒə/ (n, masc)
outrage

ultratjar /uɫ.tɾaˈd͡ʒa/ /uɫ.tɾaˈd͡ʒaɾ/ /uɫ.tɾəˈd͡ʒa/ (v)
outrager

ulà /uˈɫa/ (n, masc)
uhlan
  Llancer de la cavalleria lleugera. Referit principalment als que vestien a l'estil polonès.

umpire (n, neut)
umpire

un (number)
un
  (cardinal) La unitat completa.

un contra un /un (n, masc)
un contre un

un fart de (adv)
gâchis

un ningú (n, masc)
moins-que-rien

una mica (adv)
un peu

unanimitzar /u.na.ni.miˈd͡za/ /u.na.ni.miˈza/ /u.na.ni.miˈzaɾ/ /u.nə.ni.miˈd͡za/ (v)
unanimiser

unbinili /um.biˈni.li/ (n, masc)
unbinilium

uncinus (n, masc)
uncinus

ungir /uɲˈd͡ʒi/ /uɲˈd͡ʒiɾ/ /uɲˈʒi/ (v)
oindre

ungla /ˈuŋ.ɡɫa/ (n, fem)
ongle
  Protecció de calci del dit humà i d'altres animals.

unglot /uŋˈɡɫɔt/ (n, masc)
sabot

uni /ˈu.ni/ (n, fem)
univ

unicameral /u.ni.ka.meˈɾaɫ/ /u.ni.kə.məˈɾaɫ/ (adj)
monocaméral

unificació /u.ni.fi.ka.siˈo/ /u.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
unification

unificar /u.ni.fiˈka/ /u.ni.fiˈkaɾ/ (v)
unifier

uniformar /u.ni.forˈma/ /u.ni.foɾˈma/ /u.ni.foɾˈmaɾ/ /u.ni.furˈma/ (v)
uniformiser

uniforme /u.niˈfor.mə/ /u.niˈfoɾ.me/ (adj)
uniform

unilateral /u.ni.ɫa.teˈɾaɫ/ /u.ni.ɫə.təˈɾaɫ/ (adj)
unilatéral

unir /uˈni/ /uˈniɾ/ (v)
unir

unitat /u.niˈtat/ (n, fem)
unité

unitat didàctica (n, fem)
unité d'apprentissage

unitat escolar (n, fem)
unité scolaire

univers /u.niˈvɛls/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈvɛɾs/ /u.niˈβɛrs/ /u.niˈβɛɾs/ (n, masc)
univers

universal /u.ni.veɾˈsaɫ/ /u.ni.vəɾˈsaɫ/ /u.ni.βerˈsaɫ/ /u.ni.βeɾˈsaɫ/ /u.ni.βərˈsaɫ/ (adj)
universel
  Relatiu a l'univers.

universalitzar /u.ni.veɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.vəɾ.sa.ɫidˈza/ /u.ni.βer.sa.ɫiˈd͡za/ /u.ni.βeɾ.sa.ɫiˈzaɾ/ /u.ni.βər.sə.ɫidˈza/ (v)
universaliser

universitari /u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βər.siˈta.ɾi/ (adj, masc)
universitaire
  Relatiu a la universitat.

universitari /u.ni.veɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.vəɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βer.siˈta.ɾi/ /u.ni.βeɾ.siˈta.ɾi/ /u.ni.βər.siˈta.ɾi/ (n, masc)
universitaire
  Estudiant o graduat en una universitat.

universitat /u.ni.ver.siˈtat/ /u.ni.veɾ.siˈtat/ /u.ni.vəɾ.siˈtat/ /u.ni.βer.siˈtat/ /u.ni.βeɾ.siˈtat/ (n, fem)
université, fac

universitat de la gent gran (n, fem)
université du troisième âge

universitat oberta (n, fem)
télé-université

universitat popular (n, fem)
université populaire

universíada (n, fem)
jeux mondiaux universitaires

unió /u.niˈo/ (n, fem)
union

unnilbi /unˈnil.bi/ (n, masc)
unnilbium

unnilenni /un.nilˈɛn.ni/ (n, masc)
unnilennium

unnilhexi /un.niˈɫɛɡ.zi/ (n, masc)
unnilhexium

unnilocti /un.nilˈɔk.ti/ (n, masc)
unniloctium

unnilpenti /un.nilˈpɛn.ti/ (n, masc)
unnilpentium

unnilquadi /un.nilˈkwa.ði/ (n, masc)
unnilquadium

unnilsepti /un.nilˈsɛp.ti/ (n, masc)
unnilseptium

unniltri /unˈnil.tɾi/ (n, masc)
unniltrium

unniluni /un.nilˈu.ni/ (n, masc)
unnilunium

untar /unˈta/ /unˈtaɾ/ (v)
tartiner

ununbi /unˈum.bi/ (n, masc)
ununbium

ununenni /un.unˈɛn.ni/ (n, masc)
ununennium

ununhexi /u.nuˈnɛɡ.zi/ (n, masc)
ununhexium

ununnili /un.unˈni.li/ (n, masc)
ununnilium

ununocti (n, masc)
ununoctium

ununpenti (n, masc)
ununpentium

ununquadi /un.unˈkwa.ði/ (n, masc)
ununquadium

ununsepti (n, masc)
ununseptium

ununtri (n, masc)
ununtrium

unununi /un.unˈu.ni/ (n, masc)
unununium

uperitzar /u.pe.ɾiˈd͡za/ /u.pe.ɾiˈza/ /u.pe.ɾiˈzaɾ/ /u.pə.ɾiˈd͡za/ (v)
upériser

urani (n, masc)
uranium

urbanitat /ur.bə.niˈtat/ /uɾ.ba.niˈtat/ (n, fem)
urbanité

urbanització /ur.bə.ni.d͡zə.siˈo/ /ur.βa.ni.d͡za.siˈo/ /uɾ.ba.ni.za.siˈo/ (n, fem)
urbanisation

urbanitzar /ur.bə.niˈd͡za/ /ur.βa.niˈd͡za/ /uɾ.ba.niˈzaɾ/ /uɾ.βa.niˈza/ (v)
urbaniser

urbanístic /ur.bəˈnis.tik/ /uɾ.baˈnis.tik/ (adj, masc)
urbanistique

urbà /urˈβa/ (adj, masc)
urbain

urdú /urˈdu/ (adj)
ourdou
  Relatiu o pertanyent a la llengua urdú

urdú /urˈdu/ (n, masc)
ourdou
  Llengua indoirànica anàloga al hindi parlada al Pakistan i en algunes regions de l'Índia.

urgir /urˈd͡ʒi/ /urˈʒi/ /uɾˈd͡ʒi/ /uɾˈd͡ʒiɾ/ (v)
presser

urgència /urˈʒɛn.si.a/ /uɾˈd͡ʒɛn.si.a/ (n, fem)
urgence
  Precisió, necessitat de fer alguna cosa.

urinari /u.ɾiˈna.ɾi/ (adj, masc)
urinaire
  Relatiu o pertanyent a l'urina.

urna /ˈur.nə/ /ˈuɾ.na/ (n, fem)
urne

urologia /u.ɾo.ɫoˈd͡ʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.a/ /u.ɾo.ɫoˈʒi.ə/ /u.ɾu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
urologie

urpa /ˈur.pə/ /ˈuɾ.pa/ (n, fem)
griffe

urpar /urˈpa/ /uɾˈpa/ /uɾˈpaɾ/ (v)
agriffer

urpejar /ur.peˈʒa/ /ur.pəˈʒa/ /uɾ.peˈd͡ʒa/ /uɾ.peˈd͡ʒaɾ/ /uɾ.pəˈd͡ʒa/ (v)
griffer

usabilitat (n, fem)
convivialité

usar /uˈza/ /uˈzaɾ/ (v)
utiliser
  Fer ús, fer servir.

usat /uˈzat/ (adj, masc)
usé

ustori /usˈtɔ.ɾi/ (adj, masc)
ardent

usuari /u.zuˈa.ɾi/ (n, masc)
utilisateur

usurpar /u.zurˈpa/ /u.zuɾˈpa/ /u.zuɾˈpaɾ/ (v)
usurper

utensili /u.tenˈsi.li/ /u.tənˈsi.ɫi/ (n, masc)
outil

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ (adj, masc)
utilitaire

utilitari /u.ti.ɫiˈta.ɾi/ (n, masc)
citadine

utilització /u.ti.ɫi.d͡za.siˈo/ /u.ti.ɫi.d͡zə.siˈo/ /u.ti.ɫi.za.siˈo/ (n, fem)
utilisation

utilitzar /u.ti.ɫiˈd͡za/ /u.ti.ɫiˈza/ /u.ti.ɫiˈzaɾ/ (v)
utiliser

utopia /u.toˈpi.a/ /u.toˈpi.ə/ /u.tuˈpi.ə/ (n, fem)
utopie

va /ˈba/ /ˈva/ /ˈva/ (Interjection)
jo
  (pilota basca) Expressió amb què un jugador indica que té intenció de servir.

vaca /ˈba.ka/ /ˈba.kə/ /ˈva.ka/ /ˈva.kə/ (n, fem)
vache
  (mamífers) Mamífer remugant de granja que dóna llet, femella del bou.

vaca de Steller (n, fem)
rhytine de Steller

vaca serrana (n, fem)
serran écriture

vacances /baˈkan.ses/ /bəˈkan.səs/ /vaˈkan.ses/ /vəˈkan.səs/ (n, fem)
vacances
  (plurale tantum) Temps de repòs durant el qual cessa l'activitat habitual de treball o estudis.

vacances escolars (n, fem)
vacances scolaires

vacança /baˈkan.sa/ /bəˈkan.sə/ /vaˈkan.sa/ /vəˈkan.sə/ (n, fem)
vacance

vaccinable /bak.siˈna.βɫe/ /bak.siˈnab.bɫe/ /bək.siˈna.βɫə/ /bək.siˈnab.bɫə/ /vak.siˈna.bɫe/ /vək.siˈnab.bɫə/ (adj)
vaccinable

vaccinador /bak.si.naˈðo/ /bak.si.naˈðoɾ/ /bək.si.nəˈðo/ /vak.si.naˈðoɾ/ /vək.si.nəˈðo/ (n, masc)
vaccinateur

vaccinar /bak.siˈna/ /bək.siˈna/ /vak.siˈnaɾ/ /vək.siˈna/ (v)
vacciner
  Administrar un vaccí per a provocar immunitat contra determinades infeccions.

vaccí /bakˈsi/ /bəkˈsi/ /vakˈsi/ /vəkˈsi/ (n, masc)
vaccin
  Preparat biològic que aconsegueix immunitzar una persona o animal contra una malaltia vírica.
vaccine
  Malaltia d’origen víric de la pell, relacionada amb la verola especialment en les vaques i que es pot transmetre a l’home i al bestiar equí.

vaccínic /bakˈsi.nik/ /bəkˈsi.nik/ /vakˈsi.nik/ /vəkˈsi.nik/ (adj, masc)
vaccinal

vacil·lació /ba.si.ɫa.siˈo/ /ba.siɫ.ɫa.siˈo/ /bə.si.ɫə.siˈo/ /va.siɫ.ɫa.siˈo/ /və.siɫ.ɫə.siˈo/ (n, fem)
vacillement

vaga /ˈba.ɣa/ /ˈba.ɣə/ /ˈva.ɣa/ /ˈva.ɣə/ (n, fem)
grève

vagabundejar /ba.ɣa.βun.deˈd͡ʒa/ /ba.ɣa.βun.deˈʒa/ /bə.ɣə.βun.dəˈʒa/ /va.ɣa.bun.deˈd͡ʒaɾ/ /və.ɣə.bun.dəˈd͡ʒa/ /və.ɣə.bun.dəˈʒa/ (v)
vagabonder
  Viure com un vagabund.

vagar /baˈɣa/ /vaˈɣaɾ/ /vəˈɣa/ (v)
vaguer, errer
  Anar errant sense destinació concreta.

vagina /baˈd͡ʒi.na/ /baˈʒi.na/ /vaˈd͡ʒi.na/ /vəˈʒi.nə/ (n, fem)
vagin

vaginal /ba.d͡ʒiˈnaɫ/ /ba.ʒiˈnaɫ/ /bə.ʒiˈnaɫ/ /va.d͡ʒiˈnaɫ/ /və.ʒiˈnaɫ/ (adj)
vaginal

vailet /bajˈlet/ /bəjˈɫɛt/ /vajˈlet/ /vəjˈɫɛt/ (n, masc)
valet

vainilla /bajˈni.ʎa/ /bəjˈni.ʎə/ /vajˈni.ʎa/ /vəjˈni.ʎə/ (n, fem)
vanille

vaitot /ˌbajˈtot/ /ˌvajˈtot/ /ˌvajˈtot/ (n, masc)
tapis

vaiver /bajˈβe/ /bajˈβeɾ/ /bəjˈβe/ /vajˈveɾ/ /ˌvajˈve/ (adj, masc)
remuant

vaivé /ˌbajˈβe/ /ˌvajˈve/ /ˌvajˈve/ (n, masc)
va-et-vient

vaixell /bajˈʃeʎ/ /baˈʃeʎ/ /vajˈʃeʎ/ /vəˈʃeʎ/ (n, masc)
bateau

vaixella /bajˈʃe.ʎa/ /baˈʃe.ʎa/ /bəˈʃe.ʎə/ /vajˈʃe.ʎa/ /vəˈʃe.ʎə/ (n, fem)
vaisselle

valencianisme /ba.ɫen.si.aˈniz.me/ /bə.ɫən.si.əˈniz.mə/ /va.ɫen.si.aˈniz.me/ /və.ɫən.si.əˈniz.mə/ (n, masc)
valencianisme

valencianitat /ba.ɫen.si.a.niˈtat/ /bə.ɫən.si.ə.niˈtat/ /va.ɫen.si.a.niˈtat/ /və.ɫən.si.ə.niˈtat/ (n, fem)
valencianité

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ (adj, masc)
valencien
  Relatiu o pertanyent al País Valencià, antic Regne de València, actual Comunitat Valenciana, als seus habitants o a la seva llengua.

valencià /ba.ɫen.siˈa/ /bə.ɫən.siˈa/ /va.ɫen.siˈa/ /və.ɫən.siˈa/ (n, masc)
Valencien
  Habitant de la ciutat de València].
valencien
  Conjunt de parlars del català occidental propis del País Valencià.

valent /baˈɫen/ /bəˈɫen/ /vaˈɫent/ /vəˈɫen/ /vəˈɫent/ (adj, masc)
courageux

valentia /ba.ɫenˈti.a/ /bə.ɫənˈti.ə/ /va.ɫenˈti.a/ /və.ɫənˈti.ə/ (n, fem)
courage

valet /baˈɫet/ /bəˈɫɛt/ /vaˈɫet/ /vəˈɫət/ /vəˈɫɛt/ (n, masc)
valet
  Carta de la baralla francesa marcada amb una J representant un servent d’armes.

validació (n, fem)
validation

validar /ba.ɫiˈða/ /bə.ɫiˈða/ /va.ɫiˈðaɾ/ /və.ɫiˈða/ (v)
valider

validesa /ba.ɫiˈðe.za/ /va.ɫiˈðe.za/ /və.ɫiˈðə.zə/ /və.ɫiˈðɛ.zə/ (n, fem)
validité

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ (n, fem)
vallée
  Depressió allargada entre dos vessants de muntanyes.

vall /ˈbaʎ/ /ˈvaʎ/ /ˈvaʎ/ (n, masc)
tranchée

valor /baˈɫor/ /baˈɫoɾ/ /vaˈɫoɾ/ /vəˈɫo/ /vəˈɫoɾ/ (n)
valeur
  Vàlua, estimació que una cosa produeix en una persona.
  (matemàtiques) Quantitat numèrica que pot prendre una variable.
courage
  Tret de la persona que és valenta.

valoració del camp (n, fem)
évaluation de parcours

vals /ˈbaɫs/ /ˈvaɫs/ /ˈvaɫs/ (n, masc)
valse

valsar /baɫˈsa/ /bəɫˈsa/ /vaɫˈsaɾ/ /vəɫˈsa/ (v)
valser

valuós /ba.ɫuˈos/ /va.ɫuˈos/ /və.ɫuˈos/ (adj, masc)
précieux

valència /baˈɫɛn.si.a/ /vaˈɫɛn.si.a/ /vəˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
valence

vamba /ˈbam.ba/ /ˈvam.ba/ /ˈvam.bə/ (n, fem)
basket

vampir /bamˈpir/ /bəmˈpir/ /vamˈpiɾ/ /vəmˈpiɾ/ (n, masc)
vampire
  Personatge demoníac literari que xucla la sang i l'ànima de les persones.

vampiressa /bam.piˈɾe.sa/ /bəm.piˈɾɛ.sə/ /vam.piˈɾe.sa/ /vəm.piˈɾə.sə/ /vəm.piˈɾɛ.sə/ (n, fem)
vampiresse

vampiritzar /bam.pi.ɾiˈd͡za/ /bam.pi.ɾiˈza/ /bəm.pi.ɾiˈd͡za/ /vam.pi.ɾiˈzaɾ/ /vəm.pi.ɾiˈd͡za/ (v)
vampiriser

vanadi /baˈna.ði/ /bəˈna.ði/ /vəˈna.ði/ (n, masc)
vanadium

vanaglòria /ba.naˈɣɫɔ.ɾi.a/ /bə.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/ /va.naˈɣɫɔ.ɾi.a/ /və.nəˈɣɫɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
vanité

vanar-se /baˈnar.se/ /baˈnaɾ.se/ /bəˈnar.sə/ /vaˈnaɾ.se/ /və.nərˈsə/ /vəˈnaɾ.sə/ (v)
vanter

vanisar /ba.niˈza/ /ba.niˈzaɾ/ /bə.niˈza/ /va.niˈzaɾ/ /və.niˈza/ (v)
vaniser

vanisat /ba.niˈzat/ /bə.niˈzat/ /va.niˈzat/ /və.niˈzat/ (n, masc)
vanisage

vanitós /ba.niˈtos/ /bə.niˈtos/ /va.niˈtos/ /və.niˈtos/ (adj, masc)
vaniteux

vapor /baˈpor/ /baˈpoɾ/ /bəˈpor/ /vaˈpoɾ/ /vəˈpoɾ/ (n, masc)
vapeur
  Gas, especialment referit a l'aigua.
bateau à vapeur
  Nau o màquina (especialment vaixells) propulsada per un motor de combustió amb vapor d'aigua.

vapor d'aigua (n, masc)
vapeur d'eau

vaporadora /ba.po.ɾaˈðo.ɾa/ /bə.pu.ɾəˈðo.ɾə/ /va.po.ɾaˈðo.ɾa/ /və.po.ɾəˈðo.ɾə/ /və.pu.ɾəˈðo.ɾə/ (n, fem)
cuisier vapeur

vaquer /baˈke/ /baˈkeɾ/ /bəˈke/ /vaˈkeɾ/ /vəˈke/ (n, masc)
vacher
  Persona que mena vaques.
  Persona que regeix una vaqueria.

vara /ˈba.ɾa/ /ˈba.ɾə/ /ˈva.ɾa/ /ˈva.ɾə/ (n, fem)
baguette
  Brancó net de fulles usat com a bastó o mànec.
  Bastó usat com a insígnia d'autoritat, especialment els alcaldes.
manche
  (golf) Part central d'un bastó, consistent en una barra prima, llarga, recta i de flexibilitat variable que fa d'eix.

vara extrarígida (n, fem)
manche firm

vara flexible (n, fem)
manche molle

vara regular (n, fem)
manche moyenne

vara rígida (n, fem)
manche rigide

vareta /baˈɾe.ta/ /bəˈɾɛ.tə/ /vaˈɾe.ta/ /vəˈɾə.tə/ /vəˈɾɛ.tə/ (n, fem)
baguette
  Instrument de vidre que s'utilitza en els laboratoris per fer mescles.

vareta màgica (n, fem)
baguette magique

vari /ˈba.ɾi/ /ˈva.ɾi/ /ˈva.ɾi/ (adj)
changeant
  De caràcter variable, mudable.
divers
  Divers, de distinta espècie o mena.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ (adj)
variable
  Que pot variar.
  Que es pot diferenciar.

variable /ba.ɾiˈa.βɫe/ /ba.ɾiˈab.bɫe/ /bə.ɾiˈa.βɫə/ /bə.ɾiˈab.bɫə/ /va.ɾiˈa.bɫe/ /və.ɾiˈab.bɫə/ (n, fem)
variable
  Element mesurable que pot prendre més d'un valor quantitatiu o qualitatiu.
  (informàtica) Zona de memòria destinada a emmagatzemar informació útil per a un programa.

variable atmosfèrica (n, fem)
variable atmosphérique

variació /ba.ɾi.a.siˈo/ /bə.ɾi.ə.siˈo/ /va.ɾi.a.siˈo/ /və.ɾi.ə.siˈo/ (n, masc)
variation

variada /ba.ɾiˈa.ða/ /bə.ɾiˈa.ðə/ /va.ɾiˈa.ða/ /və.ɾiˈa.ðə/ (n, fem)
sar à tête noire

variar /ba.ɾiˈa/ /bə.ɾiˈa/ /va.ɾiˈaɾ/ /və.ɾiˈa/ (v)
varier

variat /ba.ɾiˈat/ /bə.ɾiˈat/ /va.ɾiˈat/ /və.ɾiˈat/ (adj, masc)
varié

varietat /ba.ɾi.eˈtat/ /va.ɾi.eˈtat/ /və.ɾi.əˈtat/ (n, fem)
variété

variu /baˈɾiw/ /bəˈɾiw/ /vaˈɾiw/ /vəˈɾiw/ (n, masc)
varicose

varlet /barˈɫet/ /baɾˈɫet/ /bərˈɫɛt/ /vaɾˈɫet/ /vərˈɫɛt/ /vəɾˈɫət/ (n, masc)
apron du Rhône

vas /ˈbas/ /ˈvas/ /ˈvas/ (n, masc)
vase

vascular /bas.kuˈɫar/ /bas.kuˈɫaɾ/ /bəs.kuˈɫar/ /vas.kuˈɫaɾ/ /vəs.kuˈɫaɾ/ (adj)
vasculaire

vasculitis /bas.kuˈɫi.tis/ /bəs.kuˈɫi.tis/ /vas.kuˈɫi.tis/ /vəs.kuˈɫi.tis/ (n, fem)
vascularite

vascó /basˈko/ /bəsˈko/ /vasˈko/ /vəsˈko/ (n, masc)
Vascon

vassall /baˈsaʎ/ /bəˈsaʎ/ /vaˈsaʎ/ /vəˈsaʎ/ (n, masc)
vassal

vast /ˈbast/ /ˈvast/ /ˈvast/ (adj, masc)
vaste

vaticinar /ba.ti.siˈna/ /bə.ti.siˈna/ /va.ti.siˈnaɾ/ /və.ti.siˈna/ (v)
vaticiner

vau /ˈbaw/ /ˈvaw/ /ˈvaw/ (n, fem)
waw

ve /ˈbe/ /ˈbɛ/ /ˈve/ /ˈve/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ (n, fem)
vé

ve doble (n, fem)
double vé

vectoritzar /bek.to.ɾiˈd͡za/ /bek.to.ɾiˈza/ /bək.tu.ɾiˈd͡za/ /vek.to.ɾiˈzaɾ/ /vək.to.ɾiˈd͡za/ /vək.tu.ɾiˈd͡za/ (v)
vectoriser

veda /ˈbe.ða/ /ˈbɛ.ðə/ /ˈve.ða/ /ˈvə.ðə/ /ˈvɛ.ðə/ (n, fem)
interdiction

vedar /beˈða/ /bəˈða/ /veˈðaɾ/ /vəˈða/ (v)
défendre

vedell /beˈðeʎ/ /bəˈðeʎ/ /veˈðeʎ/ /vəˈðeʎ/ (n, masc)
veau

vedella /beˈðe.ʎa/ /bəˈðe.ʎə/ /veˈðe.ʎa/ /vəˈðe.ʎə/ (n, fem)
veau
  (no comptable) Carn per menjar preparada de vedell o de vedella.

vedellar /be.ðeˈʎa/ /bə.ðəˈʎa/ /ve.ðeˈʎaɾ/ /və.ðəˈʎa/ (v)
vêler

vedet /beˈðet/ /bəˈðɛt/ /veˈðet/ /vəˈðət/ /vəˈðɛt/ (n, fem)
vedette
  Artista femenina principal d’un espectacle de varietats o de revista.

vegada /beˈɣa.ða/ /bəˈɣa.ðə/ /veˈɣa.ða/ /vəˈɣa.ðə/ /vəˈʝa.ðə/ (n, fem)
fois

veganisme /be.ɣaˈniz.me/ /bə.ɣəˈniz.mə/ /ve.ɣaˈniz.me/ /və.ɣəˈniz.mə/ (n, masc)
végenisme, véganisme

vegetació /be.d͡ʒe.ta.siˈo/ /be.ʒe.ta.siˈo/ /bə.ʒə.tə.siˈo/ /ve.d͡ʒe.ta.siˈo/ /və.ʒə.tə.siˈo/ (n, fem)
végétation

vegetalisme /be.d͡ʒe.taˈɫiz.me/ /be.ʒe.taˈɫiz.me/ /bə.ʒə.təˈɫiz.mə/ /ve.d͡ʒe.taˈɫiz.me/ /və.ʒə.təˈɫiz.mə/ (n, masc)
végétalisme

vegetar /be.d͡ʒeˈta/ /be.ʒeˈta/ /bə.ʒəˈta/ /ve.d͡ʒeˈtaɾ/ /və.ʒəˈta/ (v)
végéter

veguer /beˈɣe/ /beˈɣeɾ/ /bəˈɣe/ /veˈɣeɾ/ /vəˈɣe/ (n, masc)
viguier

vegà /beˈɣa/ /veˈɣa/ /vəˈɣa/ (adj, masc)
végane

vehemència /be.eˈmɛn.si.a/ /bə.əˈmɛn.si.ə/ /ve.eˈmɛn.si.a/ /və.əˈmɛn.si.ə/ (n, fem)
véhémence

vehicle tot terreny (n, masc)
automobile tout-terrain

vehicular /be.i.kuˈɫa/ /be.i.kuˈɫar/ /be.i.kuˈɫaɾ/ /bə.i.kuˈɫa/ /bə.i.kuˈɫar/ /ve.i.kuˈɫaɾ/ /və.i.kuˈɫa/ /və.i.kuˈɫaɾ/ (adj)
véhiculaire
  Relatiu als vehicles.

vehicular /be.i.kuˈɫa/ /be.i.kuˈɫar/ /be.i.kuˈɫaɾ/ /bə.i.kuˈɫa/ /bə.i.kuˈɫar/ /ve.i.kuˈɫaɾ/ /və.i.kuˈɫa/ /və.i.kuˈɫaɾ/ (v)
véhiculer
  Ser el vehicle per a transmetre o dur a terme alguna cosa.

vejam /beˈd͡ʒam/ /beˈʒam/ /bəˈʒam/ /veˈd͡ʒam/ /vəˈd͡ʒam/ /vəˈʒam/ (Interjection)
voyons

vela /ˈbɛ.ɫa/ /ˈvə.ɫə/ /ˈvɛ.ɫa/ /ˈvɛ.ɫə/ /ˈvɛ.ɾa/ (n, fem)
voile

vela cangrea (n, fem)
voile à corne
  Vela trapezial de forma asimètrica, que es desplega entre la botavara, el pal i l’antena o pic d’un veler.

velam /beˈɫam/ /bəˈɫam/ /veˈɫam/ /vəˈɫam/ (n, masc)
voilure

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ (adj)
vélaire
  (fonètica) Articulat aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ (n, fem)
vélaire
  Consonant articulada aproximant la part posterior de la llengua amb el vel del paladar.

velar /beˈɫa/ /beˈɫar/ /beˈɫaɾ/ /bəˈɫa/ /bəˈɫar/ /veˈɫaɾ/ /vəˈɫa/ /vəˈɫaɾ/ (v)
voiler
  Cobrir amb un vel.
  Perdre la claredat de percepció d’una cosa.
  (fotografia) Inutilitzar una emulsió fotogràfica per l’acció d’un factor ambiental, normalment la llum.

velaritzar /be.ɫa.ɾiˈd͡za/ /be.ɫa.ɾiˈza/ /bə.ɫə.ɾiˈd͡za/ /ve.ɫa.ɾiˈzaɾ/ /və.ɫə.ɾiˈd͡za/ (v)
vélariser

veler /beˈɫe/ /beˈɫeɾ/ /bəˈɫe/ /veˈɫeɾ/ /vəˈɫe/ (n, masc)
voilier
  Embarcació amb veles.

vell /ˈbeʎ/ /ˈvej/ /ˈveʎ/ (adj, masc)
vieux, ancien
  De llarga vida, gran.
vieux
  Referit a objectes, antic o espatllat.

vell marí (n, masc)
phoque moine de Méditerranée

vellesa /beˈʎe.za/ /veˈʎe.za/ /vəˈjɛ.zə/ /vəˈʎə.zə/ (n, fem)
vieillesse
  Edat avançada d'un ésser viu.

vellut /beˈʎut/ /bəˈʎut/ /veˈʎut/ /vəˈʎut/ (n, masc)
velours

velocitat /be.ɫo.siˈtat/ /ve.ɫo.siˈtat/ /və.ɫo.siˈtat/ /və.ɫu.siˈtat/ (n, fem)
vitesse, vélocité

velocípede /be.ɫoˈsi.pe.ðe/ /bə.ɫuˈsi.pə.ðə/ /ve.ɫoˈsi.pe.ðe/ /və.ɫoˈsi.pə.ðə/ /və.ɫuˈsi.pə.ðə/ (n, masc)
vélocipède

veloç /beˈɫos/ /veˈɫos/ /vəˈɫos/ (adj)
véloce

velum /beˈɫum/ /bəˈɫum/ /veˈɫum/ /vəˈɫum/ (n, masc)
velum

vel·leïtat /be.ɫe.iˈtat/ /beɫ.ɫe.iˈtat/ /bə.ɫə.iˈtat/ /bəɫ.ɫə.iˈtat/ /veɫ.ɫe.iˈtat/ /vəɫ.ɫə.iˈtat/ (n, fem)
velléité

vena /ˈbe.na/ /ˈve.na/ /ˈvə.nə/ /ˈvɛ.nə/ (n, masc)
veine

vencillar /ben.siˈʎa/ /bən.siˈʎa/ /ven.siˈʎaɾ/ /vən.siˈʎa/ (v)
lier

venciment /ben.siˈmen/ /bən.siˈmen/ /ven.siˈment/ /vən.siˈmen/ /vən.siˈment/ (n, masc)
préremption

venda /ˈben.da/ /ˈben.də/ /ˈbɛn.də/ /ˈven.da/ /ˈven.də/ /ˈvən.də/ /ˈvɛn.də/ (n, fem)
vente

vendemiari /ben.de.miˈa.ɾi/ /bən.də.miˈa.ɾi/ /ven.de.miˈa.ɾi/ /vən.də.miˈa.ɾi/ (n, masc)
vendémiaire

vendre /ˈben.dɾe/ /ˈven.dɾe/ /ˈvən.dɾə/ /ˈvɛn.dɾə/ (v)
vendre

venedor /be.neˈðo/ /be.neˈðoɾ/ /ve.neˈðoɾ/ /və.nəˈðo/ (n, masc)
vendeur

venerar /be.neˈɾa/ /bə.nəˈɾa/ /ve.neˈɾaɾ/ /və.nəˈɾa/ (v)
vénérer

venir /beˈni/ /veˈniɾ/ /vəˈni/ (v)
venir
  Desplaçar-se vers el lloc on és l'interlocutor.

venjança /beɲˈd͡ʒan.sa/ /bəɲˈʒan.sə/ /veɲˈd͡ʒan.sa/ /vəɲˈʒan.sə/ (n, fem)
vengeance

venjar /beɲˈd͡ʒa/ /bəɲˈʒa/ /veɲˈd͡ʒaɾ/ /vəɲˈʒa/ (v)
venger

vent /ˈben/ /ˈven/ /ˈvent/ (n, masc)
vent

vent ageostròfic (n, masc)
vent agéostrophique

vent anabàtic (n, masc)
vent anabatique

vent antitríptic (n, masc)
vent antitriptique

vent catabàtic (n, masc)
vent catabatique

vent ciclostròfic (n, masc)
vent ciclostrophique

vent del gradient (n, masc)
vent du gradient

vent dominant (n, masc)
vent dominant

vent fresquet (n, masc)
bonne brise

vent variable (n, masc)
vent variable

ventada /benˈta.ða/ /bənˈta.ðə/ /venˈta.ða/ /vənˈta.ðə/ (n, fem)
coup de vent rude

ventafocs /ˌben.taˈfɔks/ /ˌben.təˈfɔks/ /ˌven.taˈfɔks/ /ˌven.təˈfɔks/ (n, fem)
cendrillon
  Persona que fa injustament les feines més humils (com la protagonista del conte de la Ventafocs).

ventall /benˈtaʎ/ /bənˈtaʎ/ /venˈtaʎ/ /vənˈtaj/ /vənˈtaʎ/ (n, masc)
éventail

ventar /benˈta/ /bənˈta/ /venˈtaɾ/ /vənˈta/ (v)
éventer
  Fer vent agitant l’aire.
vanner
  Tirar enlaire per separa el gra de la palla.

venteguera /ben.teˈɣe.ɾa/ /bən.təˈɣe.ɾə/ /ven.teˈɣe.ɾa/ /vən.təˈɣe.ɾə/ (n, fem)
coup de vent rude

ventejar /ben.teˈd͡ʒa/ /ben.teˈʒa/ /bən.təˈʒa/ /ven.teˈd͡ʒaɾ/ /vən.təˈd͡ʒa/ /vən.təˈʒa/ (v)
venter
  (intransitiu) Fer vent.

ventilació /ben.ti.ɫa.siˈo/ /bən.ti.ɫə.siˈo/ /ven.ti.ɫa.siˈo/ /vən.ti.ɫə.siˈo/ (n, fem)
ventilation

ventilador /ben.ti.ɫaˈðo/ /ben.ti.ɫaˈðoɾ/ /bən.ti.ɫəˈðo/ /ven.ti.ɫaˈðoɾ/ /vən.ti.ɫəˈðo/ (n, masc)
ventilateur

ventilar /ben.tiˈɫa/ /bən.tiˈɫa/ /ven.tiˈɫaɾ/ /vən.tiˈɫa/ (v)
ventiler

ventosa /benˈto.za/ /bənˈto.zə/ /venˈto.za/ /vənˈto.zə/ (n, fem)
ventouse

ventositat /ben.to.ziˈtat/ /bən.tu.ziˈtat/ /ven.to.ziˈtat/ /vən.to.ziˈtat/ /vən.tu.ziˈtat/ (n, fem)
ventosité

ventrada /benˈtɾa.ða/ /bənˈtɾa.ðə/ /venˈtɾa.ða/ /vənˈtɾa.ðə/ (n, fem)
portée

ventral /benˈtɾaɫ/ /bənˈtɾaɫ/ /venˈtɾaɫ/ /vənˈtɾaɫ/ (adj)
ventral

ventre /ˈben.tɾe/ /ˈben.tɾə/ /ˈven.tɾe/ /ˈven.tɾə/ (n, masc)
ventre

ventresca /benˈtɾes.ka/ /bənˈtɾɛs.kə/ /venˈtɾes.ka/ /vənˈtɾəs.kə/ /vənˈtɾɛs.kə/ (n, fem)
ventrèche
  Cansalada del ventre de porc.

ventricle /benˈtɾi.kɫe/ /bənˈtɾi.kɫə/ /venˈtɾi.kɫe/ /vənˈtɾi.kɫə/ (n, masc)
ventricule

ventós /benˈtos/ /bənˈtos/ /venˈtos/ /vənˈtos/ (adj, masc)
venteux

venós /beˈnos/ /bəˈnos/ /veˈnos/ /vəˈnos/ (adj, masc)
veineux

ver /ˈber/ /ˈbeɾ/ /ˈbɛr/ /ˈveɾ/ /ˈvə/ /ˈvɛ/ /ˈvɛr/ (adj, masc)
vrai

veracitat /be.ɾa.siˈtat/ /bə.ɾə.siˈtat/ /ve.ɾa.siˈtat/ /və.ɾə.siˈtat/ (n, fem)
véracité

verat /beˈɾat/ /bəˈɾat/ /veˈɾat/ /vəˈɾat/ (n, masc)
maquereau

veraç /beˈɾas/ /bəˈɾas/ /veˈɾas/ /vəˈɾas/ (adj)
véridique

verb /ˈbɛrp/ /ˈbɛɾp/ /ˈvɛɾp/ /ˈvɛɾp/ (n, masc)
verbe

verb pronominal (n, masc)
verbe pronominal

verb reflexiu (n, masc)
verbe réfléchi

verbal /berˈβaɫ/ /beɾˈβaɫ/ /bərˈbaɫ/ /veɾˈbaɫ/ /vəɾˈbaɫ/ (adj)
verbal
  (gramàtica) Relatiu al verb.
  Relatiu a la paraula.

verbalisme /ber.βaˈɫiz.me/ /beɾ.βaˈɫiz.me/ /bər.bəˈɫiz.mə/ /veɾ.baˈɫiz.me/ /vəɾ.bəˈɫiz.mə/ (n, masc)
verbalisme

verbositat /ber.βo.ziˈtat/ /beɾ.βo.ziˈtat/ /veɾ.bo.ziˈtat/ /vər.bu.ziˈtat/ /vəɾ.bo.ziˈtat/ (n, fem)
verbiage

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ (adj, masc)
vert
  De color verd.
  Dit d'una fruita, que encara no és madura.

verd /ˈbɛrt/ /ˈvelt/ /ˈvəɾt/ /ˈvɛɾt/ (n, masc)
vert
  Color de l'espectre entre el groc i el blau.

verd de Scheele (n, masc)
vert de Scheele

verdanc /berˈðaŋ/ /beɾˈðaŋ/ /bərˈdaŋ/ /veɾˈðaŋk/ /vəɾˈðaŋk/ (n, masc)
zébrure

verdejar /ber.ðeˈʒa/ /beɾ.ðeˈd͡ʒa/ /bər.dəˈʒa/ /veɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /vər.ðəˈʒa/ /vəɾ.ðəˈd͡ʒa/ (v)
verdoyer
  Cobrir-se de verd vegetal.
être verd
  Una fruita, no ser prou madura.
être quelque peu obscène
  Ser una mica obscè, poc decorós.

verdesca /berˈðes.ka/ /beɾˈðes.ka/ /bərˈdɛs.kə/ /veɾˈðes.ka/ /vərˈðɛs.kə/ /vəɾˈðəs.kə/ (n, fem)
hourd

verdet /berˈðet/ /beɾˈðet/ /bərˈdɛt/ /vərˈðɛt/ /vəɾˈðət/ (n, masc)
vert-de-gris
  Rovell verd que es forma a les superfícies de coure, i els seus aliatges com el bronze i el llautó, en contacte amb l’aire.
  Pigment d’acetat bàsic de coure usat en la pintura.
moisissure
  Capa verda d’algues microscòpiques que apareix en superfícies exposades a la humitat.

verdor /berˈðo/ /beɾˈðoɾ/ /bərˈdo/ /veɾˈðoɾ/ /vəɾˈðo/ (n, fem)
verdeur

verdum /berˈðum/ /beɾˈðum/ /bərˈdum/ /veɾˈðum/ /vəɾˈðum/ (n, masc)
verdier
  Ocell de l'espècie Carduelis chloris.

verdura /berˈðu.ɾa/ /beɾˈðu.ɾa/ /veɾˈðu.ɾa/ /vəɾˈðu.ɾə/ (n, fem)
légumes, légume

verdós /berˈðos/ /bərˈdos/ /veɾˈðos/ /vəɾˈðos/ (adj, masc)
verdâtre

verema /beˈɾe.ma/ /bəˈɾɛ.mə/ /veˈɾe.ma/ /vəˈɾə.mə/ /vəˈɾɛ.mə/ /ˈbɾɛ.ma/ /ˈbɾɛ.mə/ (n, fem)
vendange

veremar /be.ɾeˈma/ /breˈma/ /bə.ɾəˈma/ /bɾəˈma/ /va.ɾaˈma/ /ve.ɾeˈmaɾ/ /və.ɾəˈma/ (v)
vendanger

verga /ˈber.ɣa/ /ˈbeɾ.ɣa/ /ˈbɛr.ɡə/ /ˈveɾ.ɣa/ /ˈvəɾ.ɣə/ /ˈvɛr.ɣə/ (n, fem)
vergue

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (adj)
vierge
  Persona que no ha mantingut relacions sexuals.
  Immaculat, pur, intacte.

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (n, fem)
vierge

verge /ˈbɛr.d͡ʒe/ /ˈbɛr.ʒə/ /ˈbɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.d͡ʒe/ /ˈvɛɾ.ʒə/ (n, neut)
Vierge
  Persona del signe zodiacal de Verge.

vergonya /berˈɣo.ɲa/ /beɾˈɣo.ɲa/ /veɾˈɣo.ɲa/ /vəɾˈɣo.ɲə/ (n, fem)
honte

verificador (n, masc)
contrôleur

verificar /be.ɾi.fiˈka/ /bə.ɾi.fiˈka/ /ve.ɾi.fiˈkaɾ/ /və.ɾi.fiˈka/ (v)
vérifier

verinós /be.ɾiˈnos/ /bə.ɾiˈnos/ /ve.ɾiˈnos/ /və.ɾiˈnos/ (adj, masc)
venimeux

veritat /be.ɾiˈtat/ /bɾiˈtat/ /ve.ɾiˈtat/ /və.ɾiˈtat/ (n, fem)
vérité
  Qualitat de ser cert.

vermell /berˈmeʎ/ /beɾˈmeʎ/ /veɾˈmeʎ/ /vərˈmɛj/ /vəɾˈməʎ/ (adj, masc)
vermeil
  De color de la sang i de les roselles.
rouge
  Franja de l'espectre solar entre el violat i el taronja, amb una llargada d'ona d'entre 627 i 770 nm.

vermellejar /ber.me.ʎeˈʒa/ /beɾ.me.ʎeˈd͡ʒa/ /bər.mə.ʎəˈʒa/ /veɾ.me.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /vər.mə.jəˈʒa/ /vəɾ.mə.ʎəˈd͡ʒa/ (v)
tirer sur le rouge

vermelló /ber.meˈʎo/ /beɾ.meˈʎo/ /bər.məˈʎo/ /veɾ.meˈʎo/ /vər.məˈjo/ /vəɾ.məˈʎo/ (n, masc)
vermillon

vermellós /ber.meˈʎos/ /beɾ.meˈʎos/ /bər.məˈʎos/ /veɾ.meˈʎos/ /vər.məˈjos/ /vəɾ.məˈʎos/ (adj, masc)
rougeâtre

vermut /berˈmut/ /beɾˈmut/ /bərˈmut/ /veɾˈmut/ /vəɾˈmut/ (n, masc)
vermouth

vermífug /berˈmi.fuk/ /beɾˈmi.fuk/ /bərˈmi.fuk/ /veɾˈmi.fuk/ /vəɾˈmi.fuk/ (adj, masc)
vermifuge

vern /ˈbɛrn/ /ˈbɛɾn/ /ˈvɛɾn/ /ˈvɛɾn/ (n, masc)
aulne, verne

vernacle /berˈna.kɫe/ /beɾˈna.kɫe/ /veɾˈna.kɫe/ /vəɾˈna.kɫə/ (adj, masc)
vernaculaire

vernís /berˈnis/ /beɾˈnis/ /veɾˈnis/ /vəɾˈnis/ (n, masc)
vernis

verola /beˈɾɔ.ɫa/ /beˈɾɔ.ɫɔ/ /bəˈɾɔ.ɫə/ /veˈɾɔ.ɫa/ /vəˈɾɔ.ɫə/ (n, fem)
variole

verola ovina (n, fem)
clavelée

verro /ˈbɛ.ro/ /ˈbɛ.ru/ /ˈvɛ.ro/ /ˈvɛ.ru/ (n, masc)
verrat
  Porc semental.

verrucós /be.ruˈkos/ /ve.ruˈkos/ /və.ruˈkos/ (adj, masc)
verruqueux

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ (n, masc)
vers
  (literatura) Cadascuna de les línies d'un poema, usualment subjecte a les regles de la mètrica.

vers /ˈbers/ /ˈbeɾs/ /ˈbɛrs/ /ˈbɛɾs/ /ˈveɾs/ /ˈveɾs/ /ˈvəs/ /ˈvɛls/ /ˈvɛrs/ /ˈvɛs/ /ˈvɛɾs/ /ˈvɛɾs/ (preposition)
vers
  Cap a, en direcció a.

versar /berˈsa/ /beɾˈsa/ /bərˈsa/ /veɾˈsaɾ/ /vəɾˈsa/ (v)
porter

versejar /ber.seˈʒa/ /beɾ.seˈd͡ʒa/ /bər.səˈʒa/ /veɾ.seˈd͡ʒaɾ/ /vər.səˈʒa/ /vəɾ.səˈd͡ʒa/ (v)
versifier

versemblant /ber.semˈbɫan/ /beɾ.semˈbɫant/ /bər.səmˈbɫan/ /veɾ.semˈbɫant/ /vəɾ.səmˈbɫant/ (adj)
probable

versió /ber.siˈo/ /beɾ.siˈo/ (n, fem)
version

versió alfa (n, fem)
version alpha

versió beta (n, fem)
version bêta

versió candidata (n, fem)
version candidate

versió de demostració (n, fem)
version de démonstration

versió final (n, fem)
version finale

versàtil /berˈsa.tiɫ/ /beɾˈsa.tiɫ/ /bərˈsa.tiɫ/ /veɾˈsa.tiɫ/ /vəɾˈsa.tiɫ/ (adj)
versatile
  (sexualitat) Dit de l'home que, en la penetració anal amb d'altres, tant pot penetrar com deixar-se penetrar.

vertader /ber.taˈðe/ /beɾ.taˈðeɾ/ /bər.təˈðe/ /veɾ.taˈðeɾ/ /vəɾ.təˈðe/ (adj, masc)
vrai

vertebrar /ber.teˈβɾa/ /beɾ.teˈβɾa/ /bər.təˈβɾa/ /veɾ.teˈbɾaɾ/ /vəɾ.təˈbɾa/ (v)
structurer

vertebrat /ber.teˈβɾat/ /beɾ.teˈβɾat/ /bər.təˈβɾat/ /veɾ.teˈbɾat/ /vəɾ.təˈbɾat/ (n, masc)
vertébré

verí /beˈɾi/ /veˈɾi/ /vəˈɾi/ (n, masc)
poison, venin
  Substància que altera les funcions normals d'un organisme quan entra en contacte amb ell.

ves /ˈbes/ /ˈbɛs/ /ˈves/ /ˈves/ /ˈvəs/ /ˈvɛs/ (Interjection)
tu vois
  Exclamació d’estranyesa.

ves /ˈbes/ /ˈbɛs/ /ˈves/ /ˈves/ /ˈvəs/ /ˈvɛs/ (n, masc)
toile
  (nàutica) Tros de tela cosit amb altres trossos formant una vela.

vesc /ˈbesk/ /ˈbɛsk/ /ˈvesk/ /ˈvɛsk/ (n, masc)
gui

vescomtat /bes.komˈtat/ /bəs.kumˈtat/ /ves.komˈtat/ /vəs.komˈtat/ /vəs.kumˈtat/ (n, masc)
vicomté

vescomte /besˈkom.te/ /bəsˈkom.tə/ /vesˈkom.te/ /vəsˈkom.tə/ (n, masc)
vicomte

vescomtessa /bes.komˈte.sa/ /bəs.kumˈtɛ.sə/ /ves.komˈte.sa/ /vəs.komˈtə.sə/ /vəs.kumˈtɛ.sə/ (n, fem)
vicomtesse

vespa /ˈbes.pa/ /ˈves.pa/ /ˈves.pə/ (n, fem)
guêpe
  Nom de diverses espècies d'insectes himenòpters del subordre dels apòcrits. Es caracteritzen pel seu cos groc i negre. Són temudes per la seva fiblada, verinosa, però rarament mortal.

vesper /besˈpe/ /besˈpeɾ/ /bəsˈpe/ /vesˈpeɾ/ /vəsˈpe/ (n, masc)
guêpier
  Niu construït per vespes per a posar-hi els seus ous.

vespra /ˈbes.pɾa/ /ˈves.pɾa/ /ˈves.pɾə/ (n, fem)
veille

vesprada /besˈpɾa.ða/ /bəsˈpɾa.ðə/ /vesˈpɾa.ða/ /vəsˈpɾa.ðə/ (n, fem)
soir

vespre /ˈbes.pɾe/ /ˈves.pɾe/ /ˈves.pɾə/ (n, masc)
soirée

vessament /be.saˈmen/ /bə.səˈmen/ /ve.saˈment/ /və.səˈmen/ /və.səˈment/ (n, masc)
épanchement

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ (n)
aspect
  punt de vista

vessant /beˈsan/ /bəˈsan/ /veˈsant/ /vəˈsan/ (n, masc)
versant
  Costat inclinat d'una muntanya.

vessar-la /beˈsar.ɫa/ /beˈsaɾ.ɫa/ /bəˈsar.ɫə/ /veˈsaɾ.ɫa/ /vəˈsaɾ.ɫə/ (v)
gaffer

vestidura /bes.tiˈðu.ɾa/ /bəs.tiˈðu.ɾə/ /ves.tiˈðu.ɾa/ /vəs.tiˈðu.ɾə/ (n, fem)
ornement

vestigi /besˈti.d͡ʒi/ /besˈti.ʒi/ /bəsˈti.ʒi/ /vesˈti.d͡ʒi/ /vəsˈti.ʒi/ (n, masc)
vestige

vestimenta /bes.tiˈmen.ta/ /bəs.tiˈmen.tə/ /ves.tiˈmen.ta/ /vəs.tiˈmen.tə/ (n, fem)
vêtements
  vestidura

vestir /besˈti/ /besˈtiɾ/ /bəsˈti/ /vesˈtiɾ/ /vəsˈti/ (v)
habiller
  Cobrir el cos d'algú amb roba.

vestit /besˈtit/ /vesˈtit/ /vəsˈtit/ (n, masc)
vêtement

vestuari /bes.tuˈa.ɾi/ /bəs.tuˈa.ɾi/ /ves.tuˈa.ɾi/ /vəs.tuˈa.ɾi/ (n, masc)
garde-robe
  Conjunt de vestits de què disposa una persona.
vestiaire
  Lloc on es guarden els vestits de diverses persones.

vesícula biliar (n, fem)
vésicule biliaire

vet aquí (v)
voici

veta /ˈbe.ta/ /ˈbɛ.tə/ /ˈve.ta/ /ˈvə.tə/ /ˈvɛ.tə/ (n, fem)
rubban
  Tros de roba estret i allargat emprat per rivetejar.
veine
  Dibuix que fan els anells d'un tronc en la fusta tallada.
cépole commune
  (peixos) Peix de la família dels cepòlids de cos molt allargat, fins a 50 centímetres, amb el dors de color rosat (Cepola macrophthalma).

vetar /beˈta/ /bəˈta/ /veˈtaɾ/ /vəˈta/ (v)
mettre son veto

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ (adj, masc)
vétérinaire
  Relacionat amb el treball del veterinari.

veterinari /be.te.ɾiˈna.ɾi/ /bə.tə.ɾiˈna.ɾi/ /ve.te.ɾiˈna.ɾi/ /və.tə.ɾiˈna.ɾi/ (n, masc)
vétérinaire
  Persona que per professió o estudi es dedica a la veterinària.

vetlla /ˈbeɫ.ɫa/ /ˈbeʎ.ʎa/ /ˈbɛʎ.ʎə/ /ˈveɫ.ɫa/ /ˈvɛɫ.ɫə/ (n, fem)
veille

vetllada /beɫˈɫa.ða/ /beʎˈʎa.ða/ /bəʎˈʎa.ðə/ /veɫˈɫa.ða/ /vəɫˈɫa.ðə/ (n, fem)
veillée

vetllar /beɫˈɫa/ /beʎˈʎa/ /veɫˈɫaɾ/ /vəɫˈɫa/ (v)
veiller

vetllatori /beɫ.ɫaˈtɔ.ɾi/ /beʎ.ʎaˈtɔ.ɾi/ /bəʎ.ʎəˈtɔ.ɾi/ /veɫ.ɫaˈtɔ.ɾi/ /vəɫ.ɫəˈtɔ.ɾi/ (n, masc)
veillée mortuaire

veto /ˈbe.to/ /ˈbɛ.tu/ /ˈve.to/ /ˈvə.to/ /ˈvɛ.tu/ (n, masc)
veto

veu /ˈbew/ /ˈvew/ /ˈvəw/ /ˈvɛw/ (n, fem)
voix
  So humà que li permet comunicar-se amb altres fent passar l'aire per les cordes vocals, que vibren i sonen.
  Per extensió, so característic d'un instrument o judici d'una entitat.
  Característica de la conjugació dels verbs, que distingeix entre veu activa o passiva segons l'agent que efectuï l'acció.

veure /ˈbew.ɾe/ /ˈvew.ɾe/ /ˈvəw.ɾə/ /ˈvɛw.ɾə/ (v)
voir
  Percebre amb la vista

veure-hi /vəwˈɾej/ /ˈbew.ɾej/ /ˈvew.ɾej/ /ˈvəw.ɾəj/ /ˈvɛw.ɾəj/ (v)
voir
  Tenir la capacitat de percebre amb la vista.

vexar /bekˈsa/ /bəkˈsa/ /vekˈsaɾ/ /vəkˈsa/ (v)
vexer

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ (adj, masc)
voisin
  Que és a prop, contigu.

veí /beˈi/ /vaˈi/ /veˈi/ /vəˈi/ (n, masc)
voisin
  Habitant d'una casa propera.

veïnat /be.iˈnat/ /bə.iˈnat/ /ve.iˈnat/ /və.iˈnat/ (n, masc)
quartier

vi /ˈbi/ /ˈvi/ /ˈvi/ (n, masc)
vin
  (normalment no comptable) Beguda creada de la fermentació del raïm.

vi negre (n, masc)
vin rouge

vianant /bi.aˈnan/ /bi.əˈnan/ /vi.aˈnant/ /vi.əˈnan/ /vi.əˈnant/ (n, neut)
piéton

viarany /bi.aˈɾaɲ/ /bi.əˈɾaɲ/ /vi.aˈɾaɲ/ /vi.əˈɾaɲ/ (n, masc)
sentier

viatge /biˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒe/ /viˈa.d͡ʒə/ (n, masc)
voyage
  Desplaçament a una destinació prou allunyada.
  Cada anada i tornada que es fa per transportar quelcom o fer un encàrrec

viatge combinat (n, masc)
voyage à forfait

viatger /bi.aˈd͡ʒe/ /bi.aˈd͡ʒeɾ/ /bi.əˈd͡ʒe/ /vi.aˈd͡ʒeɾ/ /vi.əˈd͡ʒe/ (n, masc)
voyageur

viatjar /bi.aˈd͡ʒa/ /vi.aˈd͡ʒaɾ/ /vi.əˈd͡ʒa/ (v)
voyager

vibració (n, fem)
vibration

vibrant /biˈβɾan/ /viˈbɾan/ /viˈbɾant/ (adj)
vibrant
  Que vibra.
roulé
  (fonètica) D’una consonant, que es realitza en dos o més períodes vibratoris amb un moviment ràpid de l’àpex de la llengua en contacte amb la regió alveolar.

vibrar /biˈβɾa/ /viˈbɾa/ /viˈbɾaɾ/ (v)
vibrer
  Un cos, estar en vibració.
  Commoure’s per una emoció.

vibràfon /biˈβɾa.fon/ /biˈβɾa.fun/ /viˈbɾa.fon/ /viˈbɾa.fun/ (n, masc)
vibraphone

vicari /biˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ /viˈka.ɾi/ (n, masc)
vicaire

vicepresident /ˌbi.se.pɾe.ziˈðen/ /ˌbi.sə.pɾə.ziˈðen/ /ˌvi.se.pɾe.ziˈðent/ /ˌvi.sə.pɾə.ziˈðen/ /ˌvi.sə.pɾə.ziˈðent/ (n, masc)
vice-président

vici /ˈbi.si/ /ˈvi.si/ /ˈvi.si/ (n, masc)
vice

viciar /bi.siˈa/ /vi.siˈa/ /vi.siˈaɾ/ (v)
vicier

vicissitud /bi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ /vi.si.siˈtut/ (n, fem)
vicissitudes

victòria /bikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.a/ /vikˈtɔ.ɾi.ə/ (n, fem)
victoire

victòria pírrica (n, fem)
victoire à la Pyrrhus

vida /ˈbi.ða/ /ˈvi.ða/ /ˈvi.ðə/ (n, fem)
vie
  Capacitat d'alguns éssers (vius) de complir les funcions vitals: néixer, créixer i reproduir-se.

vida artificial (n, fem)
vie artificielle

videoblog /bi.ðe.oˈβɫɔk/ /bi.ðə.uˈβɫɔk/ /vi.ðe.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.oˈbɫɔk/ /vi.ðə.uˈbɫɔk/ (n, masc)
vidéoblogue

videoclip /bi.ðe.oˈkɫip/ /bi.ðə.uˈkɫip/ /vi.ðe.oˈkɫip/ /vi.ðə.oˈkɫip/ /vi.ðə.uˈkɫip/ (n, masc)
vidéoclip

videoconferència /ˌbi.ðe.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌbi.ðə.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ /ˌvi.ðe.o.koɱ.feˈɾɛn.si.a/ /ˌvi.ðə.o.koɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ /ˌvi.ðə.u.kuɱ.fəˈɾɛn.si.ə/ (n, fem)
vidéoconférence

videodisc (n, masc)
vidéodisque

videodisc interactiu (n, masc)
vidéodisque interactif

videojoc /ˌbi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌbi.ðe.oˈʒɔk/ /ˌbi.ðə.uˈʒɔk/ /ˌvi.ðe.oˈd͡ʒɔk/ /ˌvi.ðə.uˈʒɔk/ (n, masc)
jeu vidéo

videoteca /bi.ðe.oˈte.ka/ /bi.ðə.uˈtɛ.kə/ /vi.ðe.oˈte.ka/ /vi.ðə.oˈtɛ.kə/ /vi.ðə.uˈtɛ.kə/ (n, fem)
vidéothèque

videotrucada /bi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /bi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðe.o.tɾuˈka.ða/ /vi.ðə.o.tɾuˈka.ðə/ /vi.ðə.u.tɾuˈka.ðə/ (n, fem)
appel vidéo

videovigilància /ˌbi.ðe.o.βi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.o.βi.ʒiˈɫan.si.a/ /ˌbi.ðe.u.βi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.o.vi.d͡ʒiˈɫan.si.a/ /ˌvi.ðe.o.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ /ˌvi.ðe.u.vi.ʒiˈɫan.si.ə/ (n, fem)
surveillance vidéo

vidre /ˈbi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾe/ /ˈvi.ðɾə/ (n, masc)
verre

vidrier /bi.ðɾiˈe/ /bi.ðɾiˈeɾ/ /vi.ðɾiˈe/ /vi.ðɾiˈeɾ/ (n, masc)
vitrier
  (professions) Persona que treballa amb vidre.

vidriola /bi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /bi.ðɾiˈɔ.ɫə/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫa/ /vi.ðɾiˈɔ.ɫə/ (n, fem)
tirelire

vidu /ˈbi.ðu/ /ˈvi.ðu/ /ˈvi.ðu/ (adj, masc)
veuf

viduïtat /bi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ /vi.ðu.iˈtat/ (n, fem)
viduité

vigilar /bi.d͡ʒiˈɫa/ /bi.ʒiˈɫa/ /vi.d͡ʒiˈɫaɾ/ /vi.ʒiˈɫa/ (v)
veiller

vigir /biˈd͡ʒi/ /biˈʒi/ /viˈd͡ʒiɾ/ /viˈʒi/ (v)
être en vigeur

vigor /biˈɣor/ /biˈɣoɾ/ /viˈɣoɾ/ /viˈɣoɾ/ (n)
vigueur

vigorèxia /bi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /bi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.a/ /vi.ɣoˈɾɛk.si.ə/ /vi.ɣuˈɾɛk.si.ə/ (n, fem)
bigorexie

vigília /biˈd͡ʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.a/ /biˈʒi.ɫi.ə/ /viˈd͡ʒi.ɫi.a/ /viˈʒi.ɫi.ə/ (n, fem)
vigile
  Dia anterior a un altre.
veille
  Acció de vetllar, d'estar desvetllat durant la nit.

vil /ˈbiɫ/ /ˈviɫ/ /ˈviɫ/ (adj)
vil

vila /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈvi.ɫa/ /ˈvi.ɫə/ (n, fem)
bourg

vil·la /ˈbi.ɫa/ /ˈbi.ɫə/ /ˈbiɫ.ɫa/ /ˈbiɫ.ɫə/ /ˈviɫ.ɫa/ /ˈviɫ.ɫə/ (n, fem)
villa
  Casa luxosa envoltada de jardí, situada als afores del nucli urbà d'una població.

vina /ˈbi.na/ /ˈbi.nə/ /ˈvi.na/ /ˈvi.nə/ (n, fem)
vina

vinagre /biˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾe/ /viˈna.ɣɾə/ (n, masc)
vinaigre

vinagrera /bi.naˈɣɾe.ɾa/ /bi.nəˈɣɾe.ɾə/ /vi.naˈɣɾe.ɾa/ /vi.nəˈɣɾe.ɾə/ (n, fem)
vinaigrier
  Recipient o setrill per a contenir i servir el vinagre. Acostuma a tenir una ansa i dos brocs: un gruixut per omplir-lo i un prim per amanir. El broc gros acostuma a anar protegit amb un tap de suro amb un petit trau o canaló per deixar passar l'aire; així s'evita la formació del buit en el moment de servir.

vinclar /biŋˈkɫa/ /viŋˈkɫa/ /viŋˈkɫaɾ/ (v)
courber

vincular /biŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫa/ /viŋ.kuˈɫaɾ/ (v)
lier

vinent /biˈnen/ /viˈnen/ /viˈnent/ (adj)
prochain

vinicultura /bi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ni.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
viniculture

vinificació /bi.ni.fi.ka.siˈo/ /bi.ni.fi.kə.siˈo/ /vi.ni.fi.ka.siˈo/ /vi.ni.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
vinification

vinificar /bi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈka/ /vi.ni.fiˈkaɾ/ (v)
vinifier

vint /ˈbin/ /ˈvin/ /ˈvint/ (number)
vingt

vint-i-cinc /ˌbin.tiˈsiŋ/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ /ˌvin.tiˈsiŋk/ (number)
vingt-cinq

vint-i-cinquè /bin.ti.siŋˈke/ /bin.ti.siŋˈkɛ/ /vin.ti.siŋˈkə/ (number)
vingt-cinquième

vint-i-dos /ˌbin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ /ˌvin.tiˈðos/ (number)
vingt-deux

vint-i-dosè /bin.ti.ðoˈze/ /bin.ti.ðuˈzɛ/ /vin.ti.ðuˈzə/ (number)
vingt-deuxième

vint-i-nou /ˌbin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ /ˌvin.tiˈnɔw/ (number)
vingt-neuf

vint-i-novè /bin.ti.noˈβe/ /bin.ti.nuˈβɛ/ /vin.ti.nuˈvə/ (number)
vingt-neuvième

vint-i-quatre /ˌbin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾe/ /ˌvin.tiˈkwa.tɾə/ (number)
vingt-quatre

vint-i-quatrè /bin.ti.kwaˈtɾe/ /bin.ti.kwəˈtɾɛ/ /vin.ti.kwəˈtɾə/ (number)
vingt-quatrième

vint-i-set /ˌbin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ /ˌvin.tiˈsɛt/ (number)
vingt-sept

vint-i-setè /bin.ti.seˈte/ /bin.ti.səˈtɛ/ /vin.ti.səˈnə/ (number)
vingt-septième

vint-i-sis /ˌbin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ /ˌvin.tiˈsis/ (number)
vingt-six

vint-i-sisè /bin.ti.siˈze/ /bin.ti.siˈzɛ/ /vin.ti.siˈzə/ (number)
vingt-sixième

vint-i-tres /ˌbin.tiˈtɾes/ /ˌbin.tiˈtɾɛs/ /ˌvin.tiˈtɾes/ /ˌvin.tiˈtɾəs/ /ˌvin.tiˈtɾɛs/ (number)
vingt-trois

vint-i-tresè /bin.ti.tɾeˈze/ /bin.ti.tɾəˈzɛ/ /vin.ti.tɾəˈzə/ (number)
vingt-troisième

vint-i-un /ˌbin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ /ˌvin.tiˈun/ (number)
vingt-et-un

vint-i-una /bin.tiˈu.na/ /bin.tiˈu.nə/ /vin.tiˈu.na/ /vin.tiˈu.nə/ (number)
vingt-et-une
  Forma femenina de vint-i-un.

vint-i-unè /bin.ti.uˈne/ /bin.ti.uˈnɛ/ /vin.ti.uˈnə/ (number)
vingt-et-unième

vint-i-vuit /bin.tiˈβujt/ /vin.tiˈvujt/ /vin.tiˈvujt/ (number)
vingt-huit

vint-i-vuitè /bin.ti.bujˈte/ /bin.ti.bujˈtɛ/ /vin.ti.vujˈtə/ (number)
vingt-huitième

vintenejar /bin.te.neˈd͡ʒa/ /bin.te.neˈʒa/ /bin.tə.nəˈʒa/ /vin.te.neˈd͡ʒaɾ/ /vin.tə.nəˈd͡ʒa/ /vin.tə.nəˈʒa/ (v)
friser
  Tenir prop d'una vintena d'anys.

vintè /binˈte/ /binˈtɛ/ /vinˈtə/ (number)
vingtième

vinya /ˈbi.ɲa/ /ˈbi.ɲə/ /ˈvi.ɲa/ /ˈvi.ɲə/ (n, fem)
vigne, vignoble
  Planta del gènere Vitis, una variant de la qual, la Vitis vinifera, produeix el raïm.
vignoble
  Zona de terreny on hi ha plantades vinyes.

vinyar /biˈɲa/ /biˈɲaɾ/ /viˈɲa/ /viˈɲaɾ/ (n, masc)
vignoble

vinyater /bi.ɲaˈte/ /bi.ɲaˈteɾ/ /bi.ɲəˈte/ /vi.ɲaˈteɾ/ /vi.ɲəˈte/ (n, masc)
vigneron
  Persona que es dedica a la vinya.

vinyeta /biˈɲe.ta/ /biˈɲɛ.tə/ /viˈɲe.ta/ /viˈɲə.tə/ /viˈɲɛ.tə/ (n, fem)
vignette

viola /biˈɔ.ɫa/ /biˈɔ.ɫɔ/ /biˈɔ.ɫə/ /viˈɔ.ɫa/ /viˈɔ.ɫə/ (n, fem)
viole
  Instrument cordòfon de la família del violí, intermediari entre el violí i el violoncel.
violette
  Planta que fa flors de color lila.

viola d'amor (n, fem)
viole d'amour

viola de gamba (n, fem)
viole de gambe

viola de mà (n, fem)
vihuela

viola de roda (n, fem)
vielle à roue

violació /bi.o.ɫa.siˈo/ /bi.u.ɫə.siˈo/ /vi.o.ɫa.siˈo/ /vi.o.ɫə.siˈo/ /vi.u.ɫə.siˈo/ (n, fem)
violation
  Acció de violar una norma.
  (basquetbol) Falta no consignada en l'acta d'un partit que implica la pèrdua de la possessió de la pilota per a l'equip infractor.
viol
  Relació sexual forçada sense consentiment.

violar /bi.oˈɫa/ /bi.uˈɫa/ /vi.oˈɫa/ /vi.oˈɫaɾ/ /vi.uˈɫa/ (v)
violer
  Infringir una prohibició o una llei.
  Mantenir relacions sexuals amb algú sense el seu consentiment, usant coaccions, enganys o la violència.

violat /bi.oˈɫat/ /vi.oˈɫat/ /vi.uˈɫat/ (adj)
violacé
  De color morat clar com la viola.

violat /bi.oˈɫat/ /vi.oˈɫat/ /vi.uˈɫat/ (n, masc)
violet
  Color morat clar com la viola.

violent /bi.oˈɫen/ /bi.uˈɫen/ /vi.oˈɫent/ /vi.uˈɫen/ (adj, masc)
violent
  Que descarrega la ira en altres o en l'entorn.

violentar /bi.o.ɫenˈta/ /bi.u.ɫənˈta/ /vi.o.ɫenˈtaɾ/ /vi.o.ɫənˈta/ /vi.u.ɫənˈta/ (v)
violenter

violoncel /bi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.o.ɫonˈsɛɫ/ /vi.u.ɫunˈsɛɫ/ (n, masc)
violoncelle

violoncel·lista /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.ta/ /bi.o.ɫon.seˈɫis.te/ /bi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ /bi.u.ɫun.səˈɫis.tə/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.ta/ /vi.o.ɫon.seɫˈɫis.te/ /vi.o.ɫon.səɫˈɫis.tə/ /vi.u.ɫun.səɫˈɫis.tə/ (n, neut)
violoncelliste

violència /bi.oˈɫɛn.si.a/ /bi.uˈɫɛn.si.ə/ /vi.oˈɫɛn.si.a/ /vi.oˈɫɛn.si.ə/ /vi.uˈɫɛn.si.ə/ (n, fem)
violence

violència domèstica (n, fem)
violence familiale

violència innecessària (n, fem)
rudesse

violí /bi.oˈɫi/ /vi.oˈɫi/ /vi.uˈɫi/ (n, masc)
violon, crincrin

violí bastó (n, masc)
canne-violon

violó /bi.oˈlo/ /bi.uˈɫo/ /vi.oˈlo/ /vi.oˈɫo/ /vi.uˈɫo/ (n, masc)
violone

viquipedista /bi.ki.peˈðis.ta/ /bi.ki.peˈðis.te/ /bi.ki.pəˈðis.tə/ /vi.ki.peˈðis.ta/ /vi.ki.peˈðis.te/ /vi.ki.pəˈðis.tə/ (n, neut)
wikipédiste

viral /biˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ /viˈɾaɫ/ (adj)
viral
  De propagació ràpida i massiva.

viralitzar /bi.ɾa.ɫiˈd͡za/ /bi.ɾa.ɫiˈza/ /bi.ɾə.ɫiˈd͡za/ /vi.ɾa.ɫiˈzaɾ/ /vi.ɾə.ɫiˈd͡za/ (v)
viraliser

viret /biˈɾet/ /biˈɾɛt/ /viˈɾet/ /viˈɾət/ /viˈɾɛt/ (n, masc)
grondin gris

virga (n, fem)
virga

virginal /bir.ʒiˈnaɫ/ /biɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.ʒiˈnaɫ/ (adj)
virginal
  Relatiu a una verge o la virginitat.

virginal /bir.ʒiˈnaɫ/ /biɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.d͡ʒiˈnaɫ/ /viɾ.ʒiˈnaɫ/ (n, masc)
virginal
  Instrument cordòfon de teclat de cordes pinçades de la família del clavicèmbal.

virolai /bi.ɾoˈɫaj/ /bi.ɾuˈɫaj/ /vi.ɾoˈɫaj/ /vi.ɾuˈɫaj/ (n, masc)
virelai

virolla /biˈɾɔ.ʎa/ /biˈɾɔ.ʎɔ/ /biˈɾɔ.ʎə/ /viˈɾɔ.ʎa/ /viˈɾɔ.ʎə/ (n, fem)
virole
  Peça de metall que envolta la part del paraigua o del bastó que toca a terra.
  (billar) Peça de suport de la sola d'un tac, que la fixa a l'extrem per on es colpeja la bola.

virrei /biˈrej/ /viˈrej/ /viˈrej/ (n, masc)
vice-roi

virtual /bir.tuˈaɫ/ /biɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ /viɾ.tuˈaɫ/ (adj)
virtuel

virtualització /bir.tu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bir.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /biɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /viɾ.tu.a.ɫi.za.siˈo/ /viɾ.tu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
virtualisation

virtualitzar /bir.tu.a.ɫiˈd͡za/ /bir.tu.ə.ɫiˈd͡za/ /biɾ.tu.a.ɫiˈza/ /viɾ.tu.a.ɫiˈzaɾ/ /viɾ.tu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
virtualiser

virtuositat (n, fem)
virtuosité

virtut /birˈtut/ /biɾˈtut/ /viɾˈtut/ /viɾˈtut/ (n, fem)
vertu

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ (adj, masc)
vertueux
  Que posseeix bones qualitats o aptituds.

virtuós /bir.tuˈos/ /biɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ /viɾ.tuˈos/ (n, masc)
virtuose
  Músic que destaca en el domini d'un instrument.

virus /ˈbi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ /ˈvi.ɾus/ (n, masc)
virus, virus informatique

visar /biˈza/ /viˈza/ /viˈzaɾ/ (v)
viser
  Verificar un document perquè tingui validesa.
  Dirigir la visual d’un instrument o d’una arma.
  Tenir en vista una possibilitat futura.

visarma /biˈzar.ma/ /biˈzar.mə/ /biˈzaɾ.ma/ /viˈzaɾ.ma/ /viˈzaɾ.mə/ (n, masc)
guisarme

visca /ˈbis.ka/ /ˈbis.kə/ /ˈbiʃ.ka/ /ˈvis.cə/ /ˈvis.ka/ /ˈvis.kə/ (Interjection)
vive

visibilitat (n, fem)
visibilité

visibilitat horitzontal (n, fem)
visibilité horizontale

visionament /bi.zi.o.naˈmen/ /bi.zi.u.nəˈmen/ /vi.zi.o.naˈment/ /vi.zi.o.nəˈment/ /vi.zi.u.nəˈmen/ (n, masc)
visionnage

visionar /bi.zi.oˈna/ /bi.zi.uˈna/ /vi.zi.oˈna/ /vi.zi.oˈnaɾ/ /vi.zi.uˈna/ (v)
visionner

visir /biˈzir/ /biˈziɾ/ /viˈziɾ/ /viˈziɾ/ (n, masc)
vizir

visita /biˈzi.ta/ /viˈzi.ta/ /viˈzi.tə/ (n, fem)
visite

visita guiada (n, fem)
visite guidée

visitant /bi.ziˈtan/ /vi.ziˈtan/ /vi.ziˈtant/ (n, neut)
visiteur
  Persona que visita un lloc fora del seu entorn habitual, sense passar-hi una nit.

visitar /bi.ziˈta/ /vi.ziˈta/ /vi.ziˈtaɾ/ (v)
visiter

visió /bi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ /vi.ziˈo/ (n, fem)
vision

vista /ˈbis.ta/ /ˈvis.ta/ /ˈvis.tə/ (n, fem)
vue
  Sentit que permet percebre mitjançant els ulls
  Allò que és percebut des d'un punt concret.

vistaire /bisˈtaj.ɾe/ /bisˈtaj.ɾə/ /visˈtaj.ɾe/ /visˈtaj.ɾə/ (n, neut)
chasseur de talents

visual /bi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ /vi.zuˈaɫ/ (adj)
visuel

visualització /bi.zu.a.ɫi.d͡za.siˈo/ /bi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /bi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ /vi.zu.a.ɫi.za.siˈo/ /vi.zu.ə.ɫi.d͡zə.siˈo/ (n, fem)
visualisation

visualització en temps real (n, fem)
visualisation en temps réel

visualització prerenderitzada (n, fem)
visualisation prérendue

visualitzar /bi.zu.a.ɫiˈd͡za/ /bi.zu.a.ɫiˈza/ /bi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ /vi.zu.a.ɫiˈzaɾ/ /vi.zu.ə.ɫiˈd͡za/ (v)
visualiser

vital /biˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ /viˈtaɫ/ (adj)
vital

vitalitat /bi.ta.ɫiˈtat/ /bi.tə.ɫiˈtat/ /vi.ta.ɫiˈtat/ /vi.tə.ɫiˈtat/ (n, fem)
vitalité

vitamina /bi.taˈmi.na/ /vi.taˈmi.na/ /vi.təˈmi.nə/ (n, fem)
vitamine

vitaminar /bi.ta.miˈna/ /bi.tə.miˈna/ /vi.ta.miˈnaɾ/ /vi.tə.miˈna/ (v)
vitaminer

vitel·la /biˈtɛ.ɫa/ /biˈtɛ.ɫə/ /biˈtɛ.ɫɛ/ /biˈtɛɫ.ɫa/ /biˈtɛɫ.ɫə/ /viˈtɛɫ.ɫa/ /viˈtɛɫ.ɫə/ (n, fem)
parchemin

viticultura /bi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /bi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾa/ /vi.ti.kuɫˈtu.ɾə/ (n, fem)
viticulture

vitiligen /bi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒen/ /bi.tiˈɫi.ʒən/ /vi.tiˈɫi.d͡ʒen/ /vi.tiˈɫi.ʒən/ (n, masc)
vitiligo

vitivinícola /bi.ti.βiˈni.ko.ɫa/ /bi.ti.βiˈni.ku.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫa/ /vi.ti.viˈni.ko.ɫə/ /vi.ti.viˈni.ku.ɫə/ (adj)
vinicole

vitrall /biˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ /viˈtɾaʎ/ (n, masc)
vitrail

vitrificació /bi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /bi.tɾi.fi.kə.siˈo/ /vi.tɾi.fi.ka.siˈo/ /vi.tɾi.fi.kə.siˈo/ (n, fem)
vitrification

vitrificar /bi.tɾi.fiˈka/ /vi.tɾi.fiˈka/ /vi.tɾi.fiˈkaɾ/ (v)
vitrifier, vetrificare

vitrina /biˈtɾi.na/ /biˈtɾi.nə/ /viˈtɾi.na/ /viˈtɾi.nə/ (n, fem)
vitrine

vitualla /bi.tuˈa.ʎa/ /bi.tuˈa.ʎə/ /vi.tuˈa.ʎa/ /vi.tuˈa.ʎə/ (n, fem)
victuaille

vituperar /bi.tu.peˈɾa/ /bi.tu.pəˈɾa/ /vi.tu.peˈɾaɾ/ /vi.tu.pəˈɾa/ (v)
vitupérer

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ (adj)
vivant
  Que té vida.

viu /ˈbiw/ /ˈviw/ /ˈviw/ (n, masc)
vivant
  Persona que no és morta.
vif
  Part més sensible.

viure /ˈbiw.ɾe/ /ˈviw.ɾe/ /ˈviw.ɾə/ (v)
vivre
  Existir, estar viu.
habiter
  Habitar en un lloc, tenir-hi la residència o la llar.

vivificar /bi.βi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈka/ /vi.vi.fiˈkaɾ/ (v)
vivifier

vivor /biˈβo/ /biˈβoɾ/ /viˈvo/ /viˈvoɾ/ (n, fem)
vivacité

vlog /ˈbɫɔk/ /ˈvɫɔk/ /ˈvɫɔk/ (n, masc)
vlog

vocabulari /bo.ka.βuˈɫa.ɾi/ /bu.kə.βuˈɫa.ɾi/ /vo.ka.buˈɫa.ɾi/ /vo.kə.buˈɫa.ɾi/ /vu.kə.buˈɫa.ɾi/ (n, masc)
vocabulaire

vocabulari bàsic (n, masc)
vocabulaire de base

vocació (n, fem)
vocation

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ (adj)
vocal

vocal /boˈkaɫ/ /voˈkaɫ/ /vuˈkaɫ/ (n, fem)
voyelle

vocalitzar /bo.ka.ɫiˈd͡za/ /bo.ka.ɫiˈza/ /bu.kə.ɫiˈd͡za/ /vo.ka.ɫiˈzaɾ/ /vo.kə.ɫiˈd͡za/ /vu.kə.ɫiˈd͡za/ (v)
vocaliser
  (intransitiu, música) Fer els exercicis de cantar amb les vocals en lloc de les notes.
  (transitiu, fonètica) Canviar una consonant en una vocal.

vocatiu /bo.kaˈtiw/ /bu.kəˈtiw/ /vo.kaˈtiw/ /vo.kəˈtiw/ /vu.kəˈtiw/ (n, masc)
vocatif

vociferar /bo.si.feˈɾa/ /bu.si.fəˈɾa/ /vo.si.feˈɾaɾ/ /vo.si.fəˈɾa/ /vu.si.fəˈɾa/ (v)
vociférer

vodevil /bo.ðeˈβiɫ/ /bu.ðəˈβiɫ/ /vo.ðeˈviɫ/ /vo.ðəˈviɫ/ /vu.ðəˈviɫ/ (n, masc)
vaudeville

vodka /ˈbot.ka/ /ˈbɔt.kə/ /ˈvot.ka/ /ˈvɔk.kə/ (n)
vodka

voga /ˈbɔ.ɣa/ /ˈbɔ.ɣɔ/ /ˈbɔ.ɣə/ /ˈvɔ.ɣa/ /ˈvɔ.ɣə/ (n, fem)
vogue
  Moda, acceptació general.

vogar /boˈɣa/ /buˈɣa/ /voˈɣa/ /voˈɣaɾ/ /vuˈɣa/ (v)
voguer

vogir /boˈd͡ʒi/ /boˈʒi/ /buˈʒi/ /voˈd͡ʒiɾ/ /voˈʒi/ /vuˈʒi/ (v)
longer
  Recórrer el perímetre d’una cosa.
chantourner
  Retallar el contorn d’una peça amb una serra prima.

vol /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫ/ (n, masc)
vol, fly
  (handbol) Acció d'un jugador situat a prop de l'àrea de porteria contrària de saltar en direcció a la porteria per controlar una pilota procedent d'una passada i llançar-la immediatament per intentar marcar abans de tocar a terra.

vol interior (Interjection)
infield fly

vol interior (n, masc)
chandelle intérieure

volada /boˈɫa.ða/ /buˈɫa.ðə/ /voˈɫa.ða/ /voˈɫa.ðə/ /vuˈɫa.ðə/ (n, fem)
porte-à-faux
  Part d’una construcció que sobresurt sense més sosteniment.

volandera /bo.ɫanˈde.ɾa/ /bu.ɫənˈde.ɾə/ /vo.ɫanˈde.ɾa/ /vo.ɫənˈde.ɾə/ /vu.ɫənˈde.ɾə/ (n, fem)
rondelle

volant /boˈɫan/ /buˈɫan/ /voˈɫant/ /vuˈɫan/ (n, masc)
volant
  Peça d'un vehicle, normalment en forma circular, que permet dirigir-lo.
  (bàdminton) Objecte de 4,74 a 5,5 g de pes format per un nucli rodó i per un element allargat de material lleuger que hi està fixat per un extrem amb l'objectiu d'alentir-ne el vol i estabilitzar-lo.

volant artificial (n, masc)
volant en matériaux synthétiques

volant de plomes naturals (n, masc)
volant en plumes naturelles

volapük /bo.ɫaˈpuk/ /bu.ɫəˈpuk/ /vo.ɫaˈpuk/ /vo.ɫəˈpuk/ /vu.ɫəˈpuk/ (n, masc)
volapük
  Llengua planificada creada pel capellà alemany Johann Martin Schleyer el 1879 amb la intenció de facilitar la comprensió entre persones de distintes cultures.

volar /boˈɫa/ /voˈɫa/ /voˈɫaɾ/ /vuˈɫa/ (v)
voler
  Sostenir-se i moure's dins l'aire.

volat /boˈɫat/ /buˈɫat/ /voˈɫat/ /vuˈɫat/ (adj, masc)
petit caractère
  (tipografia) Que s'escriu per sobre de la ratlla d'escriptura.

volatilitzar /bo.ɫa.ti.ɫiˈd͡za/ /bo.ɫa.ti.ɫiˈza/ /bu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vo.ɫa.ti.ɫiˈzaɾ/ /vo.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ /vu.ɫə.ti.ɫiˈd͡za/ (v)
volatiliser

volcà /boɫˈka/ /voɫˈka/ /vuɫˈka/ (n, masc)
volcan

volcànic /boɫˈka.nik/ /buɫˈka.nik/ /voɫˈka.nik/ /vuɫˈka.nik/ (adj, masc)
volcanique
  Relacionat amb els volcans.

volea /boˈɫe.a/ /buˈɫe.ə/ /voˈɫe.a/ /voˈɫe.ə/ /vuˈɫe.ə/ (n, fem)
volée

volea alta (n, fem)
volée haute

volea baixa (n, fem)
volée basse

volea de ganxo (n, fem)
volée en crochet

volea defensiva (n, fem)
volée défensive

volea lateral (n, fem)
volée latérale

volea morta (n, fem)
volée amortie

volea ofensiva (n, fem)
volée offensive

voleiar /bo.ɫeˈja/ /bu.ɫəˈja/ /vo.ɫeˈjaɾ/ /vo.ɫəˈja/ /vu.ɫəˈja/ (v)
voleter

voleibol /ˌbo.ɫejˈβɔɫ/ /ˌbɔ.ɫəjˈβɔɫ/ /ˌvo.ɫejˈbɔɫ/ /ˌvɔ.ɫəjˈbɔɫ/ (n, masc)
volley

voleibol de platja (n, masc)
volley-ball de plage

voler /boˈɫe/ /voˈɫeɾ/ /voˈɫə/ /vuˈɫɛ/ (v)
vouloir

voler és poder (proverb)
vouloir c'est pouvoir

voletejar /bo.ɫe.teˈd͡ʒa/ /bo.ɫe.teˈʒa/ /bu.ɫə.təˈʒa/ /vo.ɫe.teˈd͡ʒaɾ/ /vo.ɫə.təˈd͡ʒa/ /vu.ɫə.təˈʒa/ (v)
voltiger

volt /ˈbɔɫ/ /ˈvɔɫ/ /ˈvɔɫt/ (n, masc)
tour
  Contorn, perímetre d’un lloc o d’un objecte.
volt
  Unitat diferència de potencial i de força electromotriu del sistema internacional quan un corrent d'un ampere dissipa un watt de potència, amb símbol V.

volta /ˈbɔɫ.ta/ /ˈbɔɫ.tɔ/ /ˈbɔɫ.tə/ /ˈvɔɫ.ta/ /ˈvɔɫ.tə/ (n, fem)
tour
  Trajectòria completa girant al voltant d'un eix.
  (golf) Acció de completar tots els forats d'un camp de golf en el transcurs d'una prova.

voltejar /boɫ.teˈd͡ʒa/ /boɫ.teˈʒa/ /buɫ.təˈʒa/ /voɫ.teˈd͡ʒaɾ/ /voɫ.təˈd͡ʒa/ /vuɫ.təˈʒa/ (v)
parcourir, à toute volée
  (transitiu) Fer sonar una campana fent-li donar voltes.

voltor /boɫˈto/ /boɫˈtoɾ/ /voɫˈto/ /voɫˈtoɾ/ /vuɫˈto/ (n, masc)
vautour

volum /boˈɫum/ /voˈɫum/ /vuˈɫum/ (n, masc)
volume

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ (adj, masc)
volontaire
  Que neix de la voluntat.

voluntari /bo.ɫunˈta.ɾi/ /bu.ɫunˈta.ɾi/ /vo.ɫunˈta.ɾi/ /vu.ɫunˈta.ɾi/ (n, masc)
volontaire
  Persona que s'ofereix per fer quelcom pel qual no està obligat.

voluntat /bo.ɫunˈtat/ /bu.ɫunˈtat/ /vo.ɫunˈtat/ /vu.ɫunˈtat/ (n, fem)
volonté

volva /ˈboɫ.βə/ /ˈbɔɫ.βa/ /ˈbɔɫ.βɔ/ /ˈbɔɫ.βə/ /ˈvoɫ.və/ /ˈvɔɫ.va/ (n, fem)
flocon
  Floc de neu.
lamelle
  Partícula petita en suspensió.
balle
  Embolcall d'una panolla.

vomitar /bo.miˈta/ /vo.miˈta/ /vo.miˈtaɾ/ /vu.miˈta/ (v)
vomir
  Expulsar convulsivament per la boca.

vora /ˈbo.ɾə/ /ˈbɔ.ɾa/ /ˈbɔ.ɾɔ/ /ˈbɔ.ɾə/ /ˈvɔ.ɾa/ /ˈvɔ.ɾə/ (n, fem)
bord

vorejar /bo.ɾeˈd͡ʒa/ /bo.ɾeˈʒa/ /vo.ɾeˈd͡ʒaɾ/ /vo.ɾəˈd͡ʒa/ /vu.ɾəˈʒa/ (v)
border

vorera /boˈɾe.ɾa/ /buˈɾe.ɾə/ /voˈɾe.ɾa/ /voˈɾe.ɾə/ /vuˈɾe.ɾə/ (n, fem)
bordure

vori /ˈbɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ /ˈvɔ.ɾi/ (n, masc)
ivoire
  Substància de què consten els ullals de defensa de l'elefant i altres animals.

vorticitat /bor.ti.siˈtat/ /boɾ.ti.siˈtat/ /bur.ti.siˈtat/ /voɾ.ti.siˈtat/ /vur.ti.siˈtat/ (n, fem)
tourbillon

vorticitat absoluta (n, fem)
tourbillon absolu

vorticitat potencial (n, fem)
tourbillon potentiel

vorticitat relativa (n, fem)
tourbillon relatif

vosaltres /boˈza.tɾes/ /boˈzaɫ.tɾes/ /buˈza.tɾəs/ /voˈza.tɾes/ /voˈzaɫ.tɾes/ /voˈzaɫ.tɾəs/ /vuˈzal.trus/ /vuˈzaɫ.tɾəs/ (pronoun)
vous

vostre /ˈbɔs.tɾe/ /ˈbɔs.tɾə/ /ˈvɔs.tɾe/ /ˈvɔs.tɾə/ (adj, masc)
votre

vostè /bosˈte/ /busˈtɛ/ /vosˈte/ /vosˈtə/ /vusˈtɛ/ (pronoun)
vous

vot /ˈbot/ /ˈbɔt/ /ˈvɔt/ (n, masc)
vœu
  Prometença religiosa.
vote, voix
  Suport donat en una elecció a una proposta o persona, acte de votar.

votació /bo.ta.siˈo/ /bu.tə.siˈo/ /vo.ta.siˈo/ /vo.tə.siˈo/ /vu.tə.siˈo/ (n, fem)
votation

votar /boˈta/ /buˈta/ /voˈta/ /voˈtaɾ/ /vuˈta/ (v)
voter
  Elegir amb el vot entre diverses persones una opció o candidat.

vuit /ˈbujt/ /ˈvujt/ /ˈvujt/ (number)
huit

vuit-cents /ˌbujtˈsens/ /ˌbwitˈsens/ /ˌvujtˈsens/ /ˌvujtˈsens/ (number)
huit-cents

vuitanta /bujˈtan.ta/ /bwiˈtan.ta/ /vujˈtan.ta/ /vujˈtan.tə/ (number)
quatre-vingt, quatre-vingts

vuitanta-cinc /bujˌtan.taˈsiŋ/ /bujˌtan.təˈsiŋ/ /bwiˌtan.taˈsiŋ/ /vujˌtan.taˈsiŋk/ /vujˌtan.təˈsiŋk/ (number)
quatre-vingt-cinq

vuitanta-cinquè /bujˌtan.ta.siŋˈke/ /bujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ /bwiˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.ta.siŋˈke/ /vujˌtan.tə.siŋˈkə/ /vujˌtan.tə.siŋˈkɛ/ (number)
quatre-vingt-cinquième

vuitanta-dos /bujˌtan.taˈðos/ /bujˌtan.təˈðos/ /bwiˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.taˈðos/ /vujˌtan.təˈðos/ (number)
quatre-vingt-deux

vuitanta-dosè /bujˌtan.ta.ðoˈze/ /bujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.ta.ðoˈze/ /vujˌtan.tə.ðoˈzə/ /vujˌtan.tə.ðuˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-deuxième

vuitanta-nou /bujˌtan.taˈnɔw/ /bujˌtan.təˈnɔw/ /bwiˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.taˈnɔw/ /vujˌtan.təˈnɔw/ (number)
quatre-vingt-neuf

vuitanta-novè /bujˌtan.ta.noˈβe/ /bujˌtan.tə.nuˈβɛ/ /bwiˌtan.ta.noˈβe/ /vujˌtan.ta.noˈve/ /vujˌtan.tə.noˈvə/ /vujˌtan.tə.nuˈvɛ/ (number)
quatre-vingt-neuvième

vuitanta-quatre /bujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /bujˌtan.təˈkwa.tɾə/ /bwiˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.taˈkwa.tɾe/ /vujˌtan.təˈkwa.tɾə/ (number)
quatre-vingt-quatre

vuitanta-quatrè /bujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /bujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ /bwiˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.ta.kwaˈtɾe/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾə/ /vujˌtan.tə.kwəˈtɾɛ/ (number)
quatre-vingt-quatrième

vuitanta-set /bujˌtan.taˈsɛt/ /bujˌtan.təˈsɛt/ /bwiˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.taˈsɛt/ /vujˌtan.təˈsɛt/ (number)
quatre-vingt-sept

vuitanta-setè /bujˌtan.ta.seˈte/ /bujˌtan.tə.səˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.ta.seˈte/ /vujˌtan.tə.səˈtə/ /vujˌtan.tə.səˈtɛ/ (number)
quatre-vingt-septième

vuitanta-sis /bujˌtan.taˈsis/ /bujˌtan.təˈsis/ /bwiˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.taˈsis/ /vujˌtan.təˈsis/ (number)
quatre-vingt-six

vuitanta-sisè /bujˌtan.ta.siˈze/ /bujˌtan.tə.siˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.ta.siˈze/ /vujˌtan.tə.siˈzə/ /vujˌtan.tə.siˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-sixième

vuitanta-tres /bujˌtan.taˈtɾes/ /bujˌtan.təˈtɾɛs/ /bwiˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.taˈtɾes/ /vujˌtan.təˈtɾəs/ /vujˌtan.təˈtɾɛs/ (number)
quatre-vingt-trois

vuitanta-tresè /bujˌtan.ta.tɾeˈze/ /bujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ /bwiˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.ta.tɾeˈze/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzə/ /vujˌtan.tə.tɾəˈzɛ/ (number)
quatre-vingt-troisième

vuitanta-un /bujˌtan.taˈun/ /bujˌtan.təˈun/ /bwiˌtan.taˈun/ /vujˌtan.taˈun/ /vujˌtan.təˈun/ (number)
quatre-vingt-et-un

vuitanta-unè /bujˌtan.ta.uˈne/ /bujˌtan.tə.uˈnɛ/ /bwiˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.ta.uˈne/ /vujˌtan.tə.uˈnə/ /vujˌtan.tə.uˈnɛ/ (number)
quatre-vingt-et-unième

vuitanta-vuit /bujˌtan.taˈβujt/ /bujˌtan.təˈβujt/ /bwiˌtan.taˈβujt/ /vujˌtan.taˈvujt/ /vujˌtan.təˈvujt/ (number)
quatre-vingt-huit

vuitanta-vuitè /bujˌtan.ta.βujˈte/ /bujˌtan.tə.βujˈtɛ/ /bwiˌtan.ta.βwiˈte/ /vujˌtan.ta.vujˈte/ /vujˌtan.tə.vujˈtə/ /vujˌtan.tə.vujˈtɛ/ (number)
quatre-vingt-huitième

vuitantejar /buj.tan.teˈd͡ʒa/ /buj.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /buj.tən.təˈʒa/ /vuj.tan.teˈd͡ʒaɾ/ /vuj.tən.təˈʒa/ (v)
friser

vuitantè /buj.tanˈte/ /buj.tənˈtɛ/ /bwi.tanˈte/ /vuj.tanˈte/ /vuj.tənˈtə/ /vuj.tənˈtɛ/ (number)
quatre-vingtième

vuitè /bujˈte/ /bwiˈte/ /vujˈte/ /vujˈtə/ /vujˈtɛ/ (number)
huitième

vulcanitzar /buɫ.ka.niˈd͡za/ /buɫ.ka.niˈza/ /buɫ.kə.niˈd͡za/ /vuɫ.ka.niˈzaɾ/ /vuɫ.kə.niˈd͡za/ (v)
vulcaniser

vulcanologia /buɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /buɫ.ka.no.ɫoˈʒi.a/ /buɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ /vuɫ.ka.no.ɫoˈd͡ʒi.a/ /vuɫ.kə.no.ɫoˈʒi.ə/ /vuɫ.kə.nu.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
volcanologie, vulcanologie

vulgar /buɫˈɣar/ /buɫˈɣaɾ/ /vuɫˈɣa/ /vuɫˈɣaɾ/ (adj)
vulgaire

vulgarisme /buɫ.ɣaˈɾiz.me/ /buɫ.ɣəˈɾiz.mə/ /vuɫ.ɣaˈɾiz.me/ /vuɫ.ɣəˈɾiz.mə/ (n, masc)
vulgarisme

vulgaritzar /buɫ.ɣa.ɾiˈd͡za/ /buɫ.ɣa.ɾiˈza/ /buɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ /vuɫ.ɣa.ɾiˈzaɾ/ /vuɫ.ɣə.ɾiˈd͡za/ (v)
vulgariser

vulnerable /buɫ.neˈɾa.βɫe/ /buɫ.neˈɾab.bɫe/ /buɫ.nəˈɾa.βɫə/ /buɫ.nəˈɾab.bɫə/ /vuɫ.neˈɾa.bɫe/ /vuɫ.nəˈɾab.bɫə/ (adj)
vulnérable

vulnerar /buɫ.neˈɾa/ /buɫ.nəˈɾa/ /vuɫ.neˈɾaɾ/ /vuɫ.nəˈɾa/ (v)
atteindre
  Causar un perjudici moral o en els drets d’algú.

vulva /ˈbuɫ.βa/ /ˈbuɫ.βə/ /ˈvuɫ.va/ /ˈvuɫ.və/ (n, fem)
vulva, vulve

vàlid /ˈba.ɫit/ /ˈva.ɫit/ /ˈva.ɫit/ (adj, masc)
valide

vàlua /ˈba.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.a/ /ˈva.ɫu.ə/ (n, fem)
valeur

vànova /ˈba.no.a/ /ˈba.no.βa/ /ˈba.nu.ə/ /ˈba.nu.βə/ /ˈva.no.va/ /ˈva.no.və/ /ˈva.nu.və/ (n, fem)
couvre-lit

vàter /ˈba.ter/ /ˈba.teɾ/ /ˈba.tər/ /ˈva.teɾ/ /ˈva.təɾ/ (n, masc)
water-closet
  Receptacle de ceràmica col·locat damunt d'un tub, en què s'aboquen les deposicions humanes.
toilette
  Petita habitació on hi ha un vàter i també un lavabo.

vèncer /ˈben.se/ /ˈven.seɾ/ /ˈvɛn.sə/ (v)
vaincre
  Imposar-se en una disputa.
échoir
  (intransitiu) Un venciment, esdevenir-se.

vèrtex /ˈbɛr.teks/ /ˈbɛr.təks/ /ˈbɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.teks/ /ˈvɛɾ.təks/ (n, masc)
sommet

vícitra vina (n, fem)
vichitra vina

víctima /ˈbik.ti.ma/ /ˈbik.ti.mə/ /ˈvik.ti.ma/ /ˈvik.ti.mə/ (n, fem)
victime

vídeo /ˈbi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ /ˈvi.ðe.o/ (n, masc)
vidéo

víking /ˈbi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋ/ /ˈvi.kiŋk/ (adj)
viking

vímet /ˈbi.met/ /ˈbi.mət/ /ˈvi.met/ /ˈvi.mət/ (n, masc)
osier

víric /ˈbi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ /ˈvi.ɾik/ (adj, masc)
viral

vòrtex de cicló (n, masc)
oeil du cyclone

vòxel (n, masc)
pixel 3D

vós /ˈbos/ /ˈvos/ /ˈvos/ (pronoun)
vous

wabi-sabi /ˌwa.βiˈsa.βi/ (n, masc)
wabi-sabi

walkie-talkie /ˌwaɫ.kiˈtaɫ.ki/ (n, masc)
talkie-walkie

waterpolo /ba.teɾˈpo.ɫo/ /bə.terˈpo.ɫo/ /wa.teɾˈpo.ɫo/ /wə.tərˈpɔ.ɫu/ /wə.təɾˈpɔ.ɫo/ (n, masc)
waterpolo

watt (n, masc)
watt

waw /ˈwaw/ (n, fem)
waw

web /ˈwep/ /ˈwɛp/ (n, masc)
web

webquesta /wepˈkes.ta/ /wəpˈkes.tə/ (n, fem)
cyberquête

wedge (n, masc)
cocheur

wedge d'arena (n, masc)
cocheur de sable

wedge de pitchs (n, masc)
cocheur d'allée

wifi /ˈwi.fi/ (n)
Wi-Fi

xabeba (n, fem)
shabbaba

xabec /ʃaˈbɛk/ /ʃəˈβɛk/ (n, masc)
chebec

xacal /t͡ʃaˈkaɫ/ (n, masc)
chacal

xacra /ˈt͡ʃa.kɾa/ /ˈʃa.kɾə/ (n, fem)
infirmité

xacrós /t͡ʃaˈkɾos/ /ʃəˈkɾos/ (adj, masc)
maladif
  Que pateix xacres; xacrat.

xador /t͡ʃaˈðoɾ/ /ʃəˈðor/ (n, masc)
tchador

xafardeig /t͡ʃa.faɾˈðet͡ʃ/ /ʃə.fərˈdɛt͡ʃ/ /ʃə.fərˈðɛt͡ʃ/ /ʃə.fəɾˈðət͡ʃ/ (n, masc)
commérage

xafardejar /t͡ʃa.far.ðeˈʒa/ /t͡ʃa.faɾ.ðeˈd͡ʒa/ /t͡ʃa.faɾ.ðeˈd͡ʒaɾ/ /ʃə.fər.dəˈʒa/ /ʃə.fər.ðəˈʒa/ /ʃə.fəɾ.ðəˈd͡ʒa/ (v)
cancaner

xafarder /t͡ʃa.farˈðe/ /t͡ʃa.faɾˈðeɾ/ /ʃə.fərˈde/ (adj, masc)
potins

xafarderia /t͡ʃa.faɾ.ðeˈɾi.a/ /ʃə.fər.dəˈɾi.ə/ (n, fem)
commérage
  Acte propi d’un xafarder.

xafogós /t͡ʃa.foˈɣos/ /ʃə.foˈɣos/ /ʃə.fuˈɣos/ (adj, masc)
étouffant
  Que produeix xafogor, causant d'una forta sensació de calor humit.

xaila /ˈt͡ʃaj.ɫa/ /ˈʃaj.ɫə/ (n, fem)
shayla

xalet /t͡ʃaˈɫet/ /ʃəˈɫɛt/ (n, masc)
chalet
  Cabana o casa rural de fusta pròpia de muntanya.
villa
  Casa unifamiliar construïda en un entorn natural urbanitzat amb carrers.

xalmugra /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾa/ /ʃəɫˈmu.ɣɾə/ (n, fem)
chaulmoogra

xalmúgric /t͡ʃaɫˈmu.ɣɾik/ /ʃəɫˈmu.ɣɾik/ (adj, masc)
chaulmoogrique
  Relatiu a la xalmugra.

xaloc /t͡ʃaˈɫɔk/ /ʃaˈɫɔk/ /ʃəˈɫɔk/ (n, masc)
sirocco

xamberg /t͡ʃamˈbɛɾk/ /ʃəmˈbɛrk/ (n, masc)
chapeau mou

xamfrà /t͡ʃaɱˈfɾa/ (n, masc)
chanfrein

xampany /t͡ʃamˈpaɲ/ /ʃəmˈpaɲ/ (n, masc)
champagne

xampanyitzar /t͡ʃam.pa.ɲiˈd͡za/ /t͡ʃam.pa.ɲiˈza/ /t͡ʃam.pa.ɲiˈzaɾ/ /ʃəm.pə.ɲiˈd͡za/ (v)
champagniser

xampinyó /t͡ʃam.piˈɲo/ (n, masc)
champignon de Paris

xampurrejar /t͡ʃam.pu.reˈd͡ʒa/ /t͡ʃam.pu.reˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃam.pu.reˈʒa/ /ʃəm.pu.rəˈd͡ʒa/ /ʃəm.pu.rəˈʒa/ (v)
baragouiner

xampú /t͡ʃamˈpu/ /ʃəmˈpu/ (n, masc)
shampoing, shampooing
  Sabó per rentar els cabells.

xamós /t͡ʃaˈmos/ /ʃəˈmos/ (adj, masc)
pétillant

xanca /ˈt͡ʃaŋ.ka/ /ˈʃaŋ.kə/ (n, fem)
échase

xancleta /t͡ʃaŋˈkɫe.ta/ /ʃəŋˈkɫə.tə/ /ʃəŋˈkɫɛ.tə/ (n, fem)
tong

xandall /t͡ʃanˈdaʎ/ /ʃənˈdaʎ/ (n, masc)
survêtement

xanguet /t͡ʃaŋˈɡet/ /ʃəŋˈɡət/ /ʃəŋˈɡɛt/ (n, masc)
nonnat
  Peix de la família dels gòbids, de cos translúcid i comprimit, mida molt petita, apreciat gastronòmicament (Aphia minuta).

xano-xano /ˌt͡ʃa.noˈt͡ʃa.no/ /ˌʃa.noˈʃa.no/ /ˌʃa.nuˈʃa.nu/ (adv)
doucement

xantre /ˈt͡ʃan.tɾe/ /ˈʃan.tɾə/ (n, masc)
chantre

xapa /ˈt͡ʃa.pa/ /ˈʃa.pə/ (n, fem)
raie métallique

xapa inferior (n, fem)
raie inférieure

xapa lateral (n, fem)
raie verticale

xapa superior (n, fem)
raie supérieure

xarada /t͡ʃaˈɾa.ða/ /ʃəˈɾa.ðə/ (n, fem)
charade

xaragall /t͡ʃa.ɾaˈɣaʎ/ /ʃə.ɾəˈɣaj/ /ʃə.ɾəˈɣaʎ/ (n, masc)
ravine

xarampió /t͡ʃa.ɾam.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈo/ /ʃə.ɾəm.piˈu/ (n, masc)
rougeole

xare /ˈt͡ʃa.ɾe/ /ˈʃa.ɾə/ (n, masc)
raquette argentine, sharé
  (pilota basca) Modalitat de pilota basca masculina practicada amb un xare en trinquet, en partits per parelles de quaranta punts.

xarel·lo /t͡ʃaˈɾɛ.ɫo/ /t͡ʃaˈɾɛɫ.ɫo/ /ʃəˈɾɛ.ɫu/ /ʃəˈɾɛɫ.ɫo/ /ʃəˈɾɛɫ.ɫu/ (n, masc)
xarello
  Raïm blanc de maduració primerenca, menut, compacte i amb els grans mitjans, esfèrics, dolços i amb la pell dura.

xarleston /t͡ʃaɾ.ɫesˈton/ /ʃər.ɫəsˈton/ (n, masc)
cymbale charleston
  Instrument idiòfon de percussió que forma part de la bateria de jazz, constituït per dos plats amb colissa accionats pel peu de l'instrumentista.

xarop /t͡ʃaˈɾɔp/ /ʃaˈɾɔp/ /ʃəˈɾɔp/ (n, masc)
sirop

xarretera /t͡ʃa.reˈte.ɾa/ /ʃə.rəˈte.ɾə/ (n, fem)
épaulette
  Complement horitzontal dels uniformes militars que es col·loca sobre el muscle de la jaqueta o casaca, de la qual en les versions més clàssiques en cau un serrell de cordills (d'or, plata, seda, etc.) per l'extrem més allunyat del coll.

xarrupar /t͡ʃa.ruˈpa/ /t͡ʃa.ruˈpaɾ/ /ʃə.ruˈpa/ (v)
siroter

xaruc /t͡ʃaˈɾuk/ /ʃəˈɾuk/ (adj, masc)
radoteur
  Que repapieja (una persona gran).

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ (Interjection)
filet

xarxa /ˈt͡ʃaɾ.t͡ʃa/ (n, fem)
filet
  Teixit de forma reticular que forma forats en forma de quadrats o rombes.
  (esports de raqueta, voleibol) Conjunt de fils encreuats regularment en dues direccions que divideix en dues meitats iguals una pista de joc o una superfície de joc, per sobre el qual s'ha de fer passar la pilota o el volant.
  (basquetbol) Conjunt de fils blancs encreuats regularment en dues direccions fixat a una cistella, amb forma d'embut, obert per la part inferior i amb una llargada de 40 a 45 cm, que s'utilitza per a alentir el pas de la pilota, amb l'objectiu de fer més visible la consecució d'una cistella.
filet, réseau
  Tros d'aquest teixit fet servir per a pescar.
réseau
  Conjunt d'unitats funcionals autònomes interconnectades.
arrêt arrière
  (pilota basca, beisbol) Conjunt de fils metàl·lics o de corda encreuats regularment en dues direccions que se situen davant d'un espai obert destinat al públic, amb l'objectiu de protegir els espectadors dels impactes de la pilota.
cordage
  (pilota basca) Part d'un xare consistent en una bossa per a recollir la pilota i llançar-la, formada per un conjunt de cordes poc tibants encreuades regularment en dues direccions.

xarxa d'individuals (n, fem)
filet de simple

xarxa d'informació (n, fem)
réseau d'information

xarxa d'àrea local (n, fem)
réseau local d'entreprise

xarxa de dobles (n, fem)
filet de double

xarxa de protecció (n, fem)
filet

xarxa de recerca (n, fem)
réseau de recherche

xarxa informàtica (n, fem)
réseau d'ordinateurs

xarxa meteorològica (n, fem)
réseau météorologique

xarxa neuronal (n, fem)
réseau neuronal

xarxa social (n, fem)
réseau social

xarxa tocada (n, fem)
faute de filet

xarxet /t͡ʃaɾˈt͡ʃet/ /ʃərˈʃɛt/ /ʃəɾˈʃət/ (n, masc)
sarcelle

xassís /t͡ʃaˈsis/ /ʃəˈsis/ (n, masc)
châssis

xat /ˈʃat/ (n, masc)
chat

xaui /ˈt͡ʃa.wi/ /ˈʃa.wi/ (n, masc)
chaoui
  (invariable) Variant zenata de l'amazic parlat al voltant del massís de l’Aurès, a l'interior nord-oriental d’Algèria.

xavalla /t͡ʃaˈva.ʎa/ /t͡ʃaˈβa.ʎa/ /ʃəˈva.ʎə/ /ʃəˈβa.ʎə/ (n, fem)
petite monnaie

xe /ˈt͡ʃɛ/ /ˈʃɛ/ (Interjection)
eh

xebka (n, fem)
sebka

xec /ˈt͡ʃɛk/ /ˈʃɛk/ (n, masc)
chèque

xec escolar (n, masc)
chèque éducation

xeflis /ˈt͡ʃɛ.fɫis/ /ˈʃɛ.fɫis/ (n, masc)
bombance

xeic /ˈt͡ʃejk/ /ˈʃejk/ /ˈʃɛjk/ (n, masc)
cheik

xeiene /t͡ʃeˈje.ne/ /ʃəˈje.nə/ (n, masc)
cheyenne
  Llengua ameríndia de la família algonquina.

xel /ˈt͡ʃɛɫ/ /ˈʃɛɫ/ (n, masc)
vanneau
  Mol·lusc de la família dels pectínids, amb closca de plecs amples i arrodonits de color clar (Aequipecten opercularis).

xemeneia /t͡ʃe.meˈne.ja/ /t͡ʃe.meˈnɛ.ja/ (n, fem)
cheminée
  Conducte destinat a ventilar o a treure fums o vapors.
  Conjunt de la instal·lació que permet fer foc en una llar amb sortida de fums.

xemicar /t͡ʃe.miˈka/ /t͡ʃe.miˈkaɾ/ /ʃə.miˈka/ (v)
écraser

xenai /t͡ʃeˈnaj/ /ʃəˈnaj/ (n, masc)
shehnai

xenilla /t͡ʃeˈni.ʎa/ /ʃəˈni.ʎə/ (n, fem)
chenille

xenisme /kseˈniz.me/ /ksəˈniz.mə/ /ʃeˈniz.me/ (n, masc)
xénisme

xenixell /ʃe.niˈʃeʎ/ /ʃə.niˈʃeʎ/ (n, masc)
séneçon

xenó /kseˈno/ /ksəˈno/ /ʃəˈno/ (n, masc)
xénon

xequeré (n, masc)
chekeré

xeremia simple (n, fem)
chalumeau

xerigot /t͡ʃe.ɾiˈɣɔt/ /ʃə.ɾiˈɣɔt/ (n, masc)
petit-lait

xeringa /t͡ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃeˈɾiŋ.ɡa/ /ʃəˈɾiŋ.ɡə/ (n, fem)
seringue

xerografiar /kse.ɾo.ɣɾa.fiˈa/ /kse.ɾo.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ksə.ɾo.ɣɾə.fiˈa/ /ksə.ɾu.ɣɾə.fiˈa/ /ʃe.ɾo.ɣɾa.fiˈa/ (v)
xérographier

xerostomia /kse.ɾos.toˈmi.a/ /ksə.ɾos.toˈmi.ə/ /ksə.ɾus.tuˈmi.ə/ /ʃe.ɾos.toˈmi.a/ (n, fem)
xérostomie

xerrac /t͡ʃeˈrak/ /ʃəˈrak/ (n, masc)
scie, scie égoïne
  Serra amb un mànec en un extrem.
scie musicale
  Instrument idiòfon de percussió que consisteix en una fulla d'acer fixada per un dels caps a un mànec de fusta, molt semblant a un xerrac de fuster però sense dents, que es toca amb un arquet de violí o colpejant amb una baqueta.

xerracar /t͡ʃe.raˈka/ /t͡ʃe.raˈkaɾ/ /ʃə.rəˈka/ (v)
scier

xerrada /t͡ʃeˈra.ða/ /ʃəˈra.ðə/ (n, fem)
causerie

xerradissa /t͡ʃe.raˈði.sa/ /ʃə.rəˈði.sə/ (n, fem)
charlatanerie

xerraire /t͡ʃeˈraj.ɾe/ /ʃəˈraj.ɾə/ (adj)
bavard
  Que parla molt en va.

xerrameca /t͡ʃe.raˈme.ka/ /ʃə.rəˈmɛ.kə/ (n, fem)
bavardage

xerrar /t͡ʃaˈra/ /t͡ʃeˈra/ /t͡ʃeˈraɾ/ /ʃəˈra/ (v)
causer

xerri /ˈt͡ʃɛ.ri/ /ˈʃɛ.ri/ (n, masc)
crottin

xerric /t͡ʃeˈrik/ /ʃəˈrik/ (n, masc)
grincement

xerric-xerrac /t͡ʃeˌrik.t͡ʃeˈrak/ /ʃəˌrik.ʃəˈrak/ (n, masc)
crécelle

xerricar /t͡ʃe.riˈka/ /t͡ʃe.riˈkaɾ/ (v)
grincer

xerrotejar /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒa/ /t͡ʃe.ro.teˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃe.ro.teˈʒa/ /ʃə.ro.təˈd͡ʒa/ /ʃə.ru.təˈʒa/ (v)
gazouiller
  Començar a parlar les criatures.
  Parlotejar insistentment.

xerès /t͡ʃeˈɾes/ /ʃəˈɾəs/ /ʃəˈɾɛs/ (n, masc)
xérès, jerez

xiatsu /t͡ʃiˈat.su/ /ʃiˈat.su/ (n, masc)
shiatsu

xibòlet /t͡ʃiˈbɔ.ɫet/ /ʃiˈβɔ.ɫət/ (n, masc)
shibboleth

xic-xac (n, masc)
pik

xiclet /t͡ʃiˈkɫet/ /ʃiˈkɫɛt/ (n, masc)
chewing-gum, gomme à mâcher

xicot /t͡ʃiˈkɔt/ /ʃiˈkɔt/ (n, masc)
petit ami
  Noi que festeja, parella sentimental.

xicra /ˈt͡ʃi.kɾa/ /ˈʃi.kɾə/ (n, fem)
tasse

xifoïdal /ʃi.fo.iˈðaɫ/ /ʃi.fu.iˈðaɫ/ (adj)
xiphoïde

xifra /ˈt͡ʃi.fɾa/ /ˈʃi.fɾa/ (n, fem)
chiffre

xifrar /t͡ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾa/ /ʃiˈfɾaɾ/ (v)
chiffrer

xilena /ʃiˈɫə.nə/ /ʃiˈɫɛ.nə/ (n, fem)
bicyclette
  (futbol) Tisora efectuada d'esquena a la porteria i amb el cos en posició quasi horitzontal.

xili /ˈt͡ʃi.ɫi/ /ˈʃi.ɫi/ (n, masc)
chile

xilografia /ksi.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ /ksi.ɫo.ɣɾəˈfi.ə/ /ksi.ɫu.ɣɾəˈfi.ə/ /ʃi.ɫo.ɣɾaˈfi.a/ (n, fem)
xylographie
  Tècnica d'impressió en relleu amb planxa de fusta tallada a mà.

xilografiar /ksi.ɫo.ɣɾa.fiˈa/ /ksi.ɫo.ɣɾa.fiˈaɾ/ /ksi.ɫo.ɣɾə.fiˈa/ /ksi.ɫu.ɣɾə.fiˈa/ /ʃi.ɫo.ɣɾa.fiˈa/ (v)
xylographier

xilòfon /ksiˈɫɔ.fon/ /ksiˈɫɔ.fun/ /ʃiˈɫɔ.fon/ /ʃiˈɫɔ.fun/ (n, masc)
xylophone

xim-xim /t͡ʃimˈt͡ʃim/ /ʃimˈʃim/ (n, masc)
flonflons

ximpanzé /t͡ʃim.panˈze/ /ʃim.pənˈze/ (n, masc)
chimpanzé

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ (adj)
sot
  D'escassa intel·ligència o perspicàcia

ximple /ˈt͡ʃim.pɫe/ /ˈʃim.pɫə/ (n, neut)
sot
  Persona que diu o fa ximpleries.

ximplejar /t͡ʃim.pɫeˈd͡ʒa/ /t͡ʃim.pɫeˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃim.pɫeˈʒa/ /ʃim.pɫəˈd͡ʒa/ /ʃim.pɫəˈʒa/ (v)
bêtiser

ximpleria /t͡ʃim.pɫeˈɾi.a/ /ʃim.pɫəˈɾi.ə/ (n, fem)
sottise
  Acció pròpia d'un ximple.

xin /ˈʃin/ (n, fem)
chine
  Vint-i-unena lletra dels alfabets semítics fenici, arameu, hebreu i d’altres derivats.

xinxa /ˈt͡ʃiɲ.t͡ʃa/ /ˈʃiɲ.ʃə/ (n, fem)
punaise
  Insecte hemípter, de color rogenc i cos aplanat, paràsit d’ambients domèstics mancats d’higiene, que xucla la sang produint picades irritants (Cimex lectularius).

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ (adj, masc)
chinois
  Relatiu o pertanyent a la Xina, als seus habitants, la cultura o la llengua.

xinès /ʃiˈnəs/ /ʃiˈnɛs/ (n, masc)
Chinois, chinois
  Individu de la Xina.
chinois
  (masculí singular) Grup de llengües sinotibetanes originàries de la Xina.

xip /ˈt͡ʃip/ (n, masc)
coup d'approche roulé

xipollejar /t͡ʃi.po.ʎeˈd͡ʒa/ /t͡ʃi.po.ʎeˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃi.po.ʎeˈʒa/ /ʃi.po.ʎəˈd͡ʒa/ /ʃi.pu.ʎəˈʒa/ (v)
barboter

xiprer /t͡ʃiˈpɾe/ /t͡ʃiˈpɾeɾ/ /ʃiˈpɾe/ (n, masc)
cyprès

xirivia /t͡ʃi.ɾiˈvi.a/ /t͡ʃi.ɾiˈβi.a/ /ʃi.ɾiˈvi.ə/ /ʃi.ɾiˈβi.ə/ (n, fem)
panais

xiroi /t͡ʃiˈɾɔj/ /ʃiˈɾɔj/ (adj, masc)
gai

xiscle /ˈt͡ʃis.kɫe/ /ˈʃis.kɫə/ (n, masc)
crissement

xiscló /t͡ʃisˈkɫo/ /ʃisˈkɫo/ (adj)
cryptorchide

xiulada /t͡ʃiwˈɫa.ða/ /ʃiwˈɫa.ðə/ (n, fem)
sifflets

xiular /t͡ʃiwˈɫa/ /t͡ʃiwˈɫaɾ/ /ʃiwˈɫa/ (v)
siffler

xiulet /t͡ʃiwˈɫet/ /ʃiwˈɫət/ /ʃiwˈɫɛt/ (n, masc)
sifflement
  So que resulta de l’acció de xiular.
sifflet
  Petit instrument de vent que produeix un únic so agut, usat per cridar l'atenció dels oients.

xiulet atmosfèric (n, masc)
siffleur

xiuxiuar /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwa/ /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwaɾ/ /ʃiw.ʃiˈwa/ (v)
chuchoter

xiuxiueig /t͡ʃiw.t͡ʃiˈwet͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwət͡ʃ/ /ʃiw.ʃiˈwɛt͡ʃ/ (n, masc)
chuchotement

xiuxiuejar /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒa/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃiw.t͡ʃi.weˈʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈd͡ʒa/ /ʃiw.ʃi.wəˈʒa/ (v)
chuchoter

xivarri /t͡ʃiˈva.ri/ /t͡ʃiˈβa.ri/ /ʃiˈva.ri/ /ʃiˈβa.ri/ (n, masc)
pagaille

xivaïta /ʃi.vaˈi.ta/ /ʃi.vəˈi.tə/ /ʃi.βaˈi.ta/ /ʃi.βəˈi.tə/ (n, neut)
shivaïte

xo /ˈʃo/ (Interjection)
ho

xoc /ˈt͡ʃɔk/ /ˈʃɔk/ (n, masc)
choc
  topada, col·lisió
  (anglicisme, patologia) trauma

xocant /t͡ʃoˈkan/ /t͡ʃoˈkant/ /ʃoˈkant/ /ʃuˈkan/ (adj)
étonnant
  Que excita l'atenció per la seva novetat o estranyesa.

xocar /t͡ʃoˈka/ /t͡ʃoˈkaɾ/ /ʃoˈka/ /ʃuˈka/ (v)
heurter

xocolata /t͡ʃo.koˈɫa.ta/ /ʃo.koˈɫa.tə/ /ʃu.kuˈɫa.tə/ (n, fem)
chocolat
  Llaminadura que té aquesta substància com a ingredient principal.

xofer /t͡ʃoˈfe/ /t͡ʃoˈfeɾ/ /ʃoˈfe/ /ʃuˈfe/ (n, masc)
chauffeur

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ (adj, masc)
mouillé
  Completament moll, ben mullat.

xop /ˈt͡ʃop/ /ˈʃop/ (n, masc)
chop
  (hoquei sobre herba) Llançament executat colpejant la bola per sobre amb l'estic, de manera que la bola s'eleva amb una paràbola poc pronunciada.

xopar /t͡ʃoˈpa/ /t͡ʃoˈpaɾ/ /ʃoˈpa/ /ʃuˈpa/ (v)
temper

xoriguer /t͡ʃo.ɾiˈɣe/ /t͡ʃo.ɾiˈɣeɾ/ /ʃo.ɾiˈɣe/ /ʃu.ɾiˈɣe/ (n, masc)
crécerelle
  (ocells) Ocell de la família dels falcònids (Falco tinnunculus), de color marronós, que s'alimenta de petits mamífers i insectes grossos.
grondin volant
  (peixos) Peix de la família dels perciformes (Dactylopterus volitans).

xosa /ʃo.za/ /ʃo.zə/ (adj)
xhosa
  Relatiu al poble del grup nguni del sud-est de Sud-Àfrica o la seva llengua.

xosa /ʃo.za/ /ʃo.zə/ (n, masc)
xhosa
  Llengua bantu parlada a la regió sud-africana del Transkei.

xosa /ʃo.za/ /ʃo.zə/ (n, neut)
Xhosa
  Individu del grup meridional dels nguni.

xovinista /t͡ʃo.viˈnis.ta/ /t͡ʃo.viˈnis.te/ /t͡ʃo.βiˈnis.ta/ /t͡ʃo.βiˈnis.te/ /ʃo.viˈnis.tə/ /ʃu.viˈnis.tə/ /ʃu.βiˈnis.tə/ (adj)
chauviniste

xucla vera (n, fem)
gerle

xuclar /t͡ʃuˈkɫa/ /t͡ʃuˈkɫaɾ/ /ʃuˈkɫa/ (v)
sucer

xucrut /t͡ʃuˈkɾut/ /ʃuˈkɾut/ (n, fem)
choucroute

xumet /t͡ʃuˈmet/ /ʃuˈmət/ /ʃuˈmɛt/ (n, masc)
tétine

xurma /ˈt͡ʃuɾ.ma/ /ˈʃur.mə/ (n, fem)
chiourme
  (històric) Remers d'una galera.
racaille
  Gent de baixa condició.

xurriaquejar /t͡ʃu.ri.a.keˈd͡ʒa/ /t͡ʃu.ri.a.keˈd͡ʒaɾ/ /t͡ʃu.ri.a.keˈʒa/ /ʃu.ri.ə.kəˈd͡ʒa/ /ʃu.ri.ə.kəˈʒa/ (v)
fustiger

xurriaques /t͡ʃu.riˈa.kes/ /ʃu.riˈa.kəs/ (n, fem)
fouet

xut /ˈt͡ʃut/ /ˈʃut/ (n, masc)
botté
  (futbol, futbol americà, rugbi) Cop fort donat a la pilota amb la part anterior del peu.
coup
  (hoquei sobre herba) Llançament executat elevant l'estic cap enrere perquè agafi impuls abans de colpejar la bola amb un cop sec.

xut a pals (n, masc)
coup de pied de précision

xut a seguir (n, masc)
coup de pied à suivre

xut al vol (n, masc)
coup de pied de volée

xut col·locat (n, masc)
coup de pied placé

xut curt (n, masc)
botté court en jeu

xut de 22 m (n, masc)
coup de pied de renvoi

xut de càstig (n, masc)
coup de pied de pénalité

xut de sobrebot (n, masc)
botté à rebond

xut de transformació (n, masc)
coup de pied de transformation

xut franc (n, masc)
coup de pied franc

xut inicial (n, masc)
coup de pied d'engagement

xut lliure (n, masc)
coup de pied libre

xut ras (n, masc)
coup de pied rasant

xutador /t͡ʃu.taˈðo/ /t͡ʃu.taˈðoɾ/ /ʃu.təˈðo/ (n, masc)
botteur
  (futbol americà) Cadascun dels jugadors de l'equip especial que s'encarreguen de fer les jugades de xut.
  (rugbi) Jugador que fa un xut.

xutador d'allunyament (n, masc)
botteur de dégagement

xutar /t͡ʃuˈta/ /t͡ʃuˈtaɾ/ /ʃuˈta/ (v)
botter
  Colpejar fort la pilota amb el peu.

xàfec /ˈt͡ʃa.fek/ /ˈʃa.fek/ /ˈʃa.fək/ (n, masc)
averse

xàrter /ˈt͡ʃaɾ.teɾ/ (n, masc)
nolise

xèrif /ˈt͡ʃɛ.ɾif/ /ˈʃɛ.ɾif/ (n, masc)
shérif

xíling /ˈʃi.ɫiŋ/ /ˈʃi.ɫiŋk/ (n, masc)
schilling

yao /ˈja.o/ /ˈja.u/ (n, masc)
yao

yips (n, masc)
yip

zain /ˈzajn/ (n, fem)
zaïn

zay /ˈzaj/ (n, fem)
zaïn

zebra /ˈze.bɾa/ (n, fem)
zèbre

zelador /ze.ɫaˈðo/ /ze.ɫaˈðoɾ/ /zə.ɫəˈðo/ (n, masc)
surveillant

zelar /zeˈɫa/ /zeˈɫaɾ/ /zəˈɫa/ (v)
surveiller

zen /ˈzɛn/ (n, masc)
zen

zenata /zeˈna.ta/ /zəˈna.tə/ (n, masc)
zénète
  Grup dialectal de l’amazic septentrional que inclou el rifeny i el xaui entre d’altres més dispersos.

zenata /zeˈna.ta/ /zəˈna.tə/ (n, neut)
zénète
  Individu d’una confederació tribal amaziga històrica, famosa per la seva habilitat amb la cavalleria.

zero /ˈzɛ.ɾo/ /ˈzɛ.ɾu/ (n, masc)
zéro
  Xifra que no suma ni resta, però dona valor de desena situat a la dreta d'una altra xifra.
  Buit, el no res.
rien
  (tennis, pilota valenciana, bàdminton) Resultat d'un jugador o un equip que no ha aconseguit cap punt.

zeta /ˈze.ta/ /ˈzɛ.tə/ (n, fem)
zède
  Lletra de l’alfabet llatí: z Z.

zheng (n, masc)
guzheng

zig-zag /ˌziɡˈzak/ (n, masc)
zigzag

ziga-zaga /ˌzi.ɣaˈza.ɣa/ /ˌzi.ɣəˈza.ɣə/ (n, fem)
zigzag

zigomàtic /zi.ɣoˈma.tik/ /zi.ɣuˈma.tik/ (adj, masc)
zygomatique

zigzaguejar /ziɡ.za.ɣeˈd͡ʒa/ /ziɡ.za.ɣeˈd͡ʒaɾ/ /ziɡ.za.ɣeˈʒa/ /ziɡ.zə.ɣəˈd͡ʒa/ /ziɡ.zə.ɣəˈʒa/ (v)
zigzaguer

zinc /ˈziŋ/ /ˈziŋk/ (n, masc)
zinc

zincar /ziŋˈka/ /ziŋˈkaɾ/ (v)
zinguer

zirconi (n, masc)
zirconium

zona /ˈzo.na/ (n, fem)
zone
  Àrea delimitada, part d'un espai.
  (corfbol) Cadascuna de les dues meitats de forma quadrada d'un camp de joc, on se situen dos jugadors i dues jugadores de cada equip.

zona 1 (n, fem)
zone 1

zona 2 (n, fem)
zone 2

zona 3 (n, fem)
zone 3

zona 4 (n, fem)
zone 4

zona 5 (n, fem)
zone 5

zona 6 (n, fem)
zone 6

zona central (n, fem)
zone centrale

zona d'anotació (n, fem)
zone d'en-but

zona d'antijoc (n, fem)
zone d'antijeu

zona d'aproximació (n, fem)
approach

zona d'assaig (n, fem)
en-but

zona d'atac (n, fem)
zone avant
  (basquetbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una per a cada equip, delimitades pels extrems per la línia de fons contrària i la línia central, i, pels costats, per les línies de banda, dintre les quals tenen lloc les jugades ofensives.
  (voleibol) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc de 3 m de fondària, una per a cada camp, delimitades per la xarxa i per la línia d'atac pròpia.

zona d'aurores (n, fem)
zone aurorale

zona de 22 m (n, fem)
zone des 22 m

zona de 22,9 m (n, fem)
zone des 22,9 m

zona de canvis (n, fem)
zone de remplacement

zona de cistella de dos punts (n, fem)
zone de panier à deux points

zona de cistella de tres punts (n, fem)
zone de panier à trois points

zona de defensa (n, fem)
zone arrière
  (basquetbol, hoquei sobre patins, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una per a cada equip, delimitades per la línia de fons pròpia i la línia central i, pels costats, per les línies de banda, dintre les quals tenen lloc les jugades defensives.
  (voleibol) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc de 6 m de fondària, una a cada camp, delimitades per la línia d'atac i la línia de fons pròpies.

zona de desenvolupament pròxim (n, fem)
zone de proche développement

zona de dreta (n, fem)
zone en coup droit

zona de dropatge (n, fem)
aire d'allégement

zona de plantada (n, fem)
pin deck

zona de revés (n, fem)
zone en revers

zona de seguretat (n, fem)
bande de sécurité
  (handbol) Zona situada al voltant d'un camp de joc, amb una amplada d'1 m respecte a les línies de banda i de 2 m respecte a les línies de porteria, que s'ha de mantenir lliure d'obstacles que puguin dificultar el desenvolupament del joc.
zone d'avertissement
  (beisbol) Zona de terra situada al voltant d'un camp de joc, que serveix per a advertir de la proximitat de la tanca de fons els defensors que corren d'esquena per fer una recepció.
zone de sécurité
  (raquetbol) Àrea d'una pista de joc delimitada pels extrems per la línia curta i la línia de recepció i, pels costats, per les línies de banda, dintre la qual els jugadors no poden entrar després del servei fins que la pilota ha sobrepassat la línia curta.

zona de strike (n, fem)
zone de strike

zona de substitució (n, fem)
zone de dégagement

zona escolar rural (n, fem)
zone scolaire rurale

zona intertropical (n, fem)
zone intertropicale

zona lliure (n, fem)
zone libre

zona neutral (n, fem)
zone neutre
  (basquetbol) Cadascuna de les àrees d'una pista de joc situades a banda i banda de les ampolles, on han d'estar-se els jugadors quan s'executa un tir lliure.
  (futbol americà) Zona imaginària d'un camp de joc delimitada pels extrems per la línia de scrimmage i la línia defensiva i, pels costats, per les línies de banda.

zoologia /zo.o.ɫoˈd͡ʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.a/ /zo.o.ɫoˈʒi.ə/ /zu.u.ɫuˈʒi.ə/ (n, fem)
zoologie

zoomejar /zu.meˈd͡ʒa/ /zu.meˈd͡ʒaɾ/ /zu.meˈʒa/ /zu.məˈd͡ʒa/ /zu.məˈʒa/ (v)
zoomer
  (transitiu, tecnologia) Fer zoom.

zuau /zuˈaw/ (n, masc)
zouave

zulu /ˈzu.ɫu/ (adj)
zoulou
  Relatiu al poble zulu o a la seva llengua.

zulu /ˈzu.ɫu/ (n, masc)
zoulou
  Llengua bantu del grup nguni parlada a la regió Natal de Sud-àfrica.

zulu /ˈzu.ɫu/ (n, neut)
Zoulou
  Individu d’un poble bantu de la regió Natal de Sud-àfrica.

zumzejar /zum.zeˈd͡ʒa/ /zum.zeˈd͡ʒaɾ/ /zum.zeˈʒa/ /zum.zəˈd͡ʒa/ /zum.zəˈʒa/ (v)
bourdonner
  Fer zum-zum, brunzir.

zzz /zː/ (Interjection)
zzz
  Ronc suau mentre algú dorm.

zàping /ˈza.piŋ/ /ˈza.piŋk/ (n, masc)
zapping

zèfir /ˈzɛ.fir/ (n, masc)
zéphyr
  (meteorologia) Brisa suau que bufa de ponent.

zífid becut de Shepherd (n, masc)
tasmacète

zífid cap d'olla austral (n, masc)
hyperoodon austral

zífid cap d'olla boreal (n, masc)
hyperoodon boréal

zífid d'Andrew (n, masc)
baleine à bec de Bowdoin

zífid de Gervais (n, masc)
baleine à bec de Gervais

zífid de Gray (n, masc)
baleine à bec de Gray

zífid de Hector (n, masc)
baleine à bec d'Hector

zífid de Hubbs (n, masc)
baleine à bec de Hubbs

zífid de Layard (n, masc)
baleine à bec de Layard

zífid de Perrin (n, masc)
baleine à bec de Perrin

zífid de Stejneger (n, masc)
baleine à bec de Stejneger

zífid de dents de ginkgo (n, masc)
baleine à bec de Nishiwaki

zífid de dents de pala (n, masc)
baleine à bec de Traver

zífid de l'Indopacífic (n, masc)
baleine à bec de Longman

zífid de quatre dents meridional (n, masc)
béradien d'Arnoux

zífid de quatre dents septentrional (n, masc)
baleine à bec de Baird

zífid pigmeu (n, masc)
baleine à bec pygmée

zíngar /ˈziŋ.ɡaɾ/ /ˈziŋ.ɡər/ (n, masc)
tzigane
  gitano

Àfrica /ˈa.fɾi.ka/ (pn)
Afrique
  Continent situat al sud d'Europa.

Àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ /ˈa.ɣi.ɫə/ (pn)
Aigle

Àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ /ˈaɲ.ʒəɫ/ (pn)
Ange
  Prenom masculí

Àngela /ˈaɲ.d͡ʒe.ɫa/ /ˈaɲ.ʒə.ɫə/ (pn)
Angèle

Ànteros /ˈan.te.ros/ /ˈan.tə.ros/ /ˈan.tə.rus/ (pn)
Antéros

Àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ (pn)
Bélier

Àrtemis /ˈar.tə.mis/ /ˈaɾ.te.mis/ (pn)
Artémis

Àsia /ˈa.zi.a/ (pn)
Asie
  Continent situat entre Europa i l'oceà Pacífic.

Àtila /ˈa.ti.ɫa/ /ˈa.ti.ɫə/ (pn)
Attila

Àustria /ˈaws.tɾi.ə/ (pn)
Autriche
  Estat muntanyós centreeuropeu fronterer amb Txèquia, Eslovàquia, Hongria, Eslovènia, Itàlia, Suïssa, Liechtenstein i Alemanya. El nom complet és República d'Àustria.

Èguet /ˈɛ.ɣet/ /ˈɛ.ɣət/ (pn)
Égat

Èvol /ˈe.βuɫ/ /ˈɛ.voɫ/ /ˈɛ.vuɫ/ /ˈɛ.βoɫ/ /ˈɛ.βuɫ/ (pn)
Évol

Ícar /ˈi.kaɾ/ /ˈi.kər/ (pn)
Icare

Índia /ˈin.di.ə/ (pn)
Inde
  Península asiàtica situada al sud del continent. Està ocupada principalment pel país homònim però també per Pakistan i Bangla Desh.

Ístria /ˈis.tɾi.a/ /ˈis.tɾi.ə/ (pn)
Istrie

Òpol /ˈo.puɫ/ /ˈɔ.poɫ/ /ˈɔ.puɫ/ (pn)
Opoul

Òscar /ˈɔs.kaɾ/ /ˈɔs.kər/ (pn)
Oscar

Óssa Major (pn)
Grande Ourse

Óssa Menor (pn)
Petite Ourse

àbac /ˈa.bak/ (n, masc)
abaque, boulier
  Aparell de càlcul que consisteix en una vasa amb filferros paral·lels dins pels quals es fan córrer unes boles que simbolitzen els nombres.
abaque
  (arquitectura) Peça amb forma prismàtica usada per a coronar el capitell d'una columna i augmentar la superfície on recolza l'arquitrau.

àcid (adj, masc)
acide, aigre
  De sabor picant com el vinagre o la llimona.

àcid (n, masc)
acide, aigre
  Tota substància, molecular o iònica, que pot acceptar un parell d'electrons.

àcid desoxiribonucleic (n, masc)
acide désoxyribonucléique

àcid periòdic (n, masc)
acide périodique

àcid ribonucleic (n, masc)
acide ribonucléique

àcid xalmúgric (n, masc)
acide chaulmoogrique

àdhuc /ˈa.ðuk/ (adv)
même

àditon /ˈa.ði.ton/ (n, masc)
adytum

àfar /ˈa.faɾ/ /ˈa.fər/ (n, masc)
afar
  Llengua cuixítica parlada a la costa africana de la mar Roja.

àfar /ˈa.faɾ/ /ˈa.fər/ (n, neut)
Afar
  Individu d'un poble de la costa africana d'Eritrea, Etiòpia i Djibouti.

àgil /ˈa.d͡ʒiɫ/ /ˈa.ʒiɫ/ (adj)
agile

àgilment /ˌa.d͡ʒiɫˈmen/ /ˌa.d͡ʒiɫˈment/ /ˌa.ʒiɫˈmen/ /ˌa.ʒiɫˈment/ (adv)
agilement

àgora /ˈa.ɣo.ɾa/ /ˈa.ɣo.ɾə/ /ˈa.ɣu.ɾə/ (n, fem)
agora

àguila /ˈa.ɣi.ɫa/ (n, fem)
aigle
  Nom referit a quatre gèneres diferents, però d'aspecte semblant, d'aus rapinyaires de la família dels accipítrids.

àkan /ˈa.kan/ /ˈa.kən/ (n, masc)
akan

àlbum /ˈaɫ.βum/ (n, masc)
album

àlef /ˈa.ɫef/ /ˈa.ɫəf/ (n, fem)
alef

àlgebra /ˈaɫ.d͡ʒe.bɾa/ /ˈaɫ.ʒə.bɾə/ (n, fem)
algèbre

àlibi /ˈa.ɫi.βi/ (n, masc)
alibi

àlif /ˈa.ɫif/ (n, fem)
alif

àlter ego /ˌaɫ.terˈɛ.ɣo/ /ˌaɫ.teɾˈe.ɣo/ (n, neut)
alter ego

àmbit /ˈam.bit/ (n, masc)
domaine
  Perímetre que delimita un espai o, en general, qualsevol cosa.

àmpliament /ˌam.pɫi.aˈmen/ /ˌam.pɫi.aˈment/ /ˌam.pɫi.əˈmen/ /ˌam.pɫi.əˈment/ (adv)
vastement

àncora /ˈaŋ.ko.ɾa/ /ˈaŋ.ko.ɾə/ /ˈaŋ.ku.ɾə/ (n, fem)
ancre

ànec /ˈa.nek/ /ˈa.nək/ (n, masc)
canard, cane

ànec a la pequinesa (n, masc)
canard laqué

ànec mut (n, masc)
canard musqué

àngel /ˈaɲ.d͡ʒeɫ/ (n, masc)
ange
  Ésser no corpori que habita al cel amb Déu, ànima salvada que es manifesta a la Terra.
ange de mer commun
  (peixos) Espècie de tauró de la família dels esquatínids, pròpia de l'Atlàntic oriental i la Mediterrània, de cos ample amb el cap gran i pla (Squatina squatina).
  (peixos) Gènere de peixos de la família dels esquatínids (Squatina spp.)
ange de mer ocellé
  (peixos) Espècie de tauró de la família dels esquatínids que viu al fons mig colgat a la sorra o al fang (Squatina oculata).
torpille marbrée
  (peixos) Peix de la família dels torpedínids present a l'Atlàntic oriental i la Mediterrània, de cos aplanat amb les aletes pectorals, el cap i el tronc que formen un disc pla i gairebé arrodonit (Torpedo marmorata).

àngstrom /ˈaŋs.tɾom/ /ˈaŋs.tɾum/ (n, masc)
ångström

ànim (n, masc)
courage

ànima /ˈa.ni.ma/ (n, fem)
âme
  Part immaterial de la persona.
  Esperit.

ànode /ˈa.no.ðe/ /ˈa.nu.ðə/ (n, masc)
anode

ànsia /ˈan.si.a/ /ˈan.si.ə/ (n, fem)
envie

àpat /ˈa.pat/ /ˈa.pət/ (n, masc)
repas

àpex /ˈa.peks/ /ˈa.pəks/ (n, masc)
apex
  Zona de creixement a l'extrem superior de la tija d'una planta o del tronc d'un arbre.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ (adj)
arabe
  Relatiu a Aràbia, la seva cultura o la llengua.

àrab /ˈa.ɾap/ /ˈa.ɾəp/ (n, neut)
Arabe
  Natural d'Aràbia
arabe
  (només en singular) Llengua parlada pels pobles originaris de la península Aràbiga. És la llengua en la que es va escriure l'Alcorà.

àrab egipci (n, masc)
arabe égyptien
  Llengua col·loquial àrab parlada a Egipte.

àrbitre /ˈar.bi.tɾə/ /ˈaɾ.bi.tɾe/ (n, masc)
arbitre

àrbitre central (n, masc)
arbitre de champ

àrbitre de base (n, masc)
arbitre de base

àrbitre de camp (n, masc)
juge de champ
  (futbol americà) Àrbitre situat al mateix costat que l'àrbitre de línia principal, que s'encarrega de controlar que l'equip atacant no excedeixi el temps establert per a posar la pilota en joc i de supervisar les passades i les recepcions pròximes a la seva posició.

àrbitre de fons (n, masc)
juge de champ arrière

àrbitre de porteria (n, masc)
arbitre de but

àrbitre de primera base (n, masc)
arbitre de première base

àrbitre de segona base (n, masc)
arbitre de seconde base

àrbitre de tercera base (n, masc)
arbitre de troisième base

àrbitre lateral (n, masc)
juge de côté

àrduament /ˌar.du.əˈmen/ /ˌar.ðu.aˈmen/ /ˌar.ðu.əˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈmen/ /ˌaɾ.ðu.aˈment/ /ˌaɾ.ðu.əˈment/ (adv)
ardûment

àrea /ˈa.ɾe.a/ /ˈa.ɾe.ə/ (n, fem)
surface
  Extensió que ocupa una superfície, objecte d'estudi de la geometria.
  (esports de pilota) Sector d'un camp de joc delimitat per línies que és objecte d'una reglamentació específica.
are
  Unitat de mesura per a terrenys grans, equivalent a 10 m d'ample per 10 m de llarg.

àrea curricular (n, fem)
champ d'apprentissage

àrea d'equip (n, fem)
zone d'équipe

àrea davantera (n, fem)
avant-court

àrea de córner (n, fem)
surface de coin

àrea de joc (n, fem)
aire de jeu
  (rugbi) Superfície delimitada longitudinalment per les línies de pilota morta i transversalment per les línies de toc i de toc d'assaig, que s'utilitza per a la pràctica del rugbi.

àrea de l'àrbitre (n, fem)
zone de l'arbitre

àrea de meta (n, fem)
surface de but

àrea de penal (n, fem)
surface de réparation

àrea de porteria (n, fem)
aire de but
  (handbol, hoquei sobre gel) Cadascuna de les dues àrees d'una pista de joc, una a cada camp, situades davant de les porteries, que estan reservades als porters.
cercle d'envoi
  (hoquei sobre herba) Cadascuna de les dues àrees d'un camp de joc, una a cada camp, delimitades per la línia de fons i una línia aproximadament semicircular situada a 14,63 m dels pals, dintre de les quals s'han d'efectuar obligatòriament els llançaments a gol.

àrea de servei (n, fem)
surface de service

àrea de servei dreta (n, fem)
zone de service droite

àrea de servei esquerra (n, fem)
zone de service gauche

àrea posterior (n, fem)
fond du court

àrea tècnica (n, fem)
surface technique

ària /ˈa.ɾi.a/ /ˈa.ɾi.ə/ (n, fem)
aria
  Peça musical consistent en una melodia expressiva executada per veus solistes amb acompanyament orquestral.

àries /ˈa.ɾi.es/ /ˈa.ɾi.əs/ (n, neut)
Bélier

àstat /ˈas.tət/ (n, masc)
astate

àtic /ˈa.tik/ (adj, masc)
Attique
  Relatiu o pertanyent a l'Àtica.

àtic /ˈa.tik/ (n, masc)
Attique
  Persona que habita o és originària de l'Àtica.
grenier
  Pis superior d'un edifici, situat per sobre la cornisa.

àticament /ˌa.ti.kaˈmen/ /ˌa.ti.kaˈment/ /ˌa.ti.kəˈmen/ /ˌa.ti.kəˈment/ (adv)
attiquement

àtom /ˈa.tom/ /ˈa.tum/ (n, masc)
atome

àton /ˈa.ton/ /ˈa.tun/ (adj, masc)
atone

àugur /ˈaw.ɣur/ (n, masc)
augure

àvar /ˈa.vaɾ/ /ˈa.vəɾ/ /ˈa.βar/ /ˈa.βaɾ/ /ˈa.βər/ (n, masc)
avar
  (només en singular) Llengua caucàsica nord-oriental parlada al Daguestan.

àvia /ˈa.vi.a/ /ˈa.vi.ə/ /ˈa.βi.a/ /ˈa.βi/ (n, fem)
grand-mère
  Forma femenina de avi.

àvidament /ˌa.vi.ðaˈment/ /ˌa.vi.ðəˈmen/ /ˌa.vi.ðəˈment/ /ˌa.βi.ðaˈmen/ /ˌa.βi.ðəˈmen/ (adv)
avidement

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ (adj)
azéri
  Relatiu o pertanyent a la llengua àzeri o als àzeris.

àzeri /ˈa.ze.ɾi/ /ˈa.zə.ɾi/ (n, neut)
Azéri
  Individu del poble de llengua àzeri.
azéri
  (invariable) Llengua turquesa parlada a l'estat d'Azerbaidjan i estats veïns.

ça /ˈsa/ (adv)
çà
  (antic) ací

ècdisi /ˈɛɡ.di.zi/ (n, fem)
ecdysis

èczema /ˈɛɡ.ze.ma/ /ˈɛɡ.zə.mə/ (n, masc)
eczéma

ègida /ˈɛ.d͡ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ða/ /ˈɛ.ʒi.ðə/ (n, fem)
égide

èider /ˈɛj.ðeɾ/ /ˈɛj.ðər/ (n, masc)
eider

èmbol /ˈem.boɫ/ /ˈɛm.boɫ/ /ˈɛm.buɫ/ (n, masc)
piston
  Cilindre destinat a fer entrar o eixir algun fluid en una màquina, especialment en una bomba.

èmic (adj, masc)
émique

èpic /ˈɛ.pik/ (adj, masc)
épique

èpicament /ˌɛ.pi.kaˈmen/ /ˌɛ.pi.kaˈment/ /ˌɛ.pi.kəˈmen/ /ˌɛ.pi.kəˈment/ (adv)
épiquement

èster /ˈes.teɾ/ /ˈɛs.tər/ (n, masc)
ester

ètic (adj, masc)
éthique
  Relatiu als principis morals.

ètica /ˈɛ.ti.ka/ /ˈɛ.ti.kə/ (n, fem)
éthique

ètica ambiental (n, fem)
éthique de l'environnement

èticament /ˌɛ.ti.kaˈmen/ /ˌɛ.ti.kaˈment/ /ˌɛ.ti.kəˈmen/ /ˌɛ.ti.kəˈment/ (adv)
éthiquement

ètim /ˈɛ.tim/ (n, masc)
étymon

ètnia /ˈɛd.ni.a/ /ˈɛd.ni.ə/ (n, fem)
ethnie

ètnicament /ˌɛd.ni.kaˈmen/ /ˌɛd.ni.kaˈment/ /ˌɛd.ni.kəˈmen/ /ˌɛd.ni.kəˈment/ (adv)
ethniquement

èxit /ˈɛɡ.zit/ (n, masc)
succès
  Bon resultat, reeiximent.
  Producte que ha obtingut una bona acceptació popular o rendiment comercial.

èxplicit /ˈɛks.pɫi.sit/ (n, masc)
explicit

èxtasi /ˈɛks.ta.zi/ /ˈɛks.tə.zi/ (n, masc)
extase
  Estat de transcendència on se surt del propi jo, motivat per un encontre amorós, la unió divina o una experiència molt forta emocionalment.

és a dir (conjunction)
c'est-à-dire

és clar (Interjection)
bien sûr

ésser de vida (v)
être un bon vivant

ídem /ˈi.ðem/ /ˈi.ðəm/ (adv)
idem

ídol /ˈi.doɫ/ /ˈi.duɫ/ (n, masc)
idole

ímpetu /ˈim.pe.tu/ /ˈim.pə.tu/ (n, masc)
élan

ímprobament /ˌim.pɾo.baˈment/ /ˌim.pɾo.bəˈment/ /ˌim.pɾo.βaˈmen/ /ˌim.pɾu.bəˈmen/ /ˌim.pɾu.βəˈmen/ (adv)
malhonnêtement

íncipit /ˈin.si.pit/ (n, masc)
incipit

íncube /ˈiŋ.ku.be/ /ˈiŋ.ku.βə/ (n, masc)
incube

índex /ˈin.deks/ /ˈin.dəks/ (n, masc)
index
  Llista dels continguts o dels capítols d'un llibre.
  (anatomia) Segon dit de la mà, entre el polze i el dit del cor.

índex d'escolarització (n, masc)
taux de scolarisation

índex de dificultat (n, masc)
indice de difficulté

índex de discriminació (n, masc)
indice de discrimination

ínfim /ˈiɱ.fim/ (adj, masc)
infime

ínids /ˈi.nits/ (n, masc)
Inidés

íntegre /ˈin.te.ɣɾe/ /ˈin.tə.ɣɾə/ (adj)
plein

ítem /ˈi.tem/ /ˈi.təm/ (n, masc)
item

ítem d'ancoratge (n, masc)
item d'ancrage

òbol /ˈɔ.boɫ/ /ˈɔ.buɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ (n, masc)
obole

òliba /ˈo.ɫi.βə/ /ˈɔ.ɫi.ba/ (n, fem)
chouette

òmnium /ˈɔm.ni.um/ (n, masc)
omnium

òpera /ˈɔ.pe.ɾa/ /ˈɔ.pə.ɾə/ (n, fem)
opéra

òptic (adj, masc)
optique
  Relacionat amb la percepció visual.

òptic (n, masc)
opticien
  (professions) Persona que fabrica o ven instruments òptics.

òptim /ˈɔp.tim/ (adj, masc)
optimum

òrbita /ˈɔɾ.bi.ta/ (n, fem)
orbite

òrfica /ˈɔr.fi.kə/ /ˈɔɾ.fi.ka/ (n, fem)
orphika

òrgan /ˈɔɾ.ɣan/ (n, masc)
organe

òrgan col·legiat (n, masc)
organisme collégial

òrgan unipersonal (n, masc)
organe unipersonnel

òvul /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.vuɫ/ /ˈɔ.βuɫ/ (n, masc)
ovule

ós (n, masc)
ours
  Mamífer omnívor que en la classificació científica forma una família pròpia, Ursidae. És salvatge, pelut, molt voluminós i amb cua i orelles rodones i urpes llargues i dures. Camina en quatre potes (quadrúpede), però de vegades també en dues.

últim /ˈuɫ.tim/ (adj, masc)
ultime
  (literari) Darrer en una situació final o conclusió d’un procés.

últimament /ˌuɫ.ti.maˈmen/ /ˌuɫ.ti.maˈment/ /ˌuɫ.ti.məˈmen/ /ˌuɫ.ti.məˈment/ (adv)
dernièrement

únic /ˈu.nik/ (adj, masc)
unique

únicament /ˌu.ni.kaˈmen/ /ˌu.ni.kaˈment/ /ˌu.ni.kəˈmen/ /ˌu.ni.kəˈment/ (adv)
seulement

ús /ˈus/ (n, masc)
utilisation

ús il·legal de les mans (n, masc)
usage illégal des mains

úter /ˈu.teɾ/ /ˈu.tər/ (n, masc)
utérus

útil (adj)
utile

úvula /ˈu.vu.ɫa/ /ˈu.vu.ɫə/ /ˈu.βu.ɫa/ /ˈu.βu.ɫə/ (n, fem)
luette

α-Centàurids (n, masc)
α-Centaurides

α-Escòrpids (n, masc)
α-Scorpiides